Справа № 136/2119/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000303, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Липовець, Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець і житель АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

з боку захисту

підсудного ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
29.10.2015 року біля 00 год. 10 хв. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись в с. Ульянівка, Липовецького району Вінницької області, прийшовши до домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , даного села, де підійшовши до підсобного приміщення ОСОБА_3 за допомогою металевого прута зірвав навісний замок, після чого останні проникли в середину даного приміщення, звідки таємно викрали товарно-матеріальні цінності, а саме: 6 пластикових каністр з дизельним паливом ємкістю 20 літрів, 3 пластикові каністри з дизельним паливом ємкістю 10 літрів, 2 пластикові каністри з дизельним паливом ємкістю 5 літрів, в всього викрали 160 літрів дизельного палива вартість якого, згідно довідки вартості виданої Управлінням агропромислового розвитку Липовецької районної державної адміністрації від 16.11.2015 року, становить 17,99 грн. за 1 літр, на загальну суму 2 878,40 грн. Також, згідно довідки вартості виданої СПД ОСОБА_7 від 16.11.2015 року, вартість пластикової каністри яка була у використанні ємкістю 20 літрів становить 50 грн., ємкістю 10 літрів - 25 грн., ємкістю 5 літрів - 15 грн., а загальна вартість викрадених пластикових каністрів становить 405 грн., Крім цього, було викрадено ручну цепну таль марки Yale Lift 360 вантажопідйомністю 500-2000 кг., вартість якої згідно висновку експерта № 992 від 19.11.2015 року складає 619,50 грн. Такими своїми злочинними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 3 902,90 грн.

Такі умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою крадіжка поєднана з проникненням у інше приміщення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення за обставин наведених в обвинувальному акті. Суду показав, що дійсно 29.10.2015 року біля 00 год. 10 хв. він за попередньою змовою з ОСОБА_4 , проникли на територію домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване в по АДРЕСА_3 , де підійшовши до підсобного приміщення він за допомогою металевого прута, якого знайшов на території господарства, зірвав навісний замок, після чого вони проникли в середину даного приміщення, звідки таємно викрали паливно-мастильні матеріали, які зберігалися в пластикових каністрах, а також цепну таль. Вказане майно вони спільно з ОСОБА_4 винесли з підсобного приміщення і перенесли його в кінець вулиці де нікого не було. Для того щоб приховати викрадене майно, вони вирішили відвезти його до домогосподарства ОСОБА_4 , який на той час проживав в с. Росоша. Для того щоб перевезти викрадене майно він зателефонував знайомому, який через певний період часу заїхав за ними. Викрадене майно вони завантажили в транспортний засіб, після чого ОСОБА_8 відвіз їх в с. Росошу до домогосподарства ОСОБА_4 , де вони сховали викрадене. Про походження майна, а саме що вкрадене, вони ОСОБА_8 не говорили. Наступного дня він разом з ОСОБА_4 вирішили розпорядитися викраденим майно, продавши його в м. Липовець. Для цього він зателефонував знайомому таксисту, який відвіз їх з викраденим нафтопродуктами до м. Липовець. По дорозі до м. Липовець він з ОСОБА_4 домовилися з таксистом, щоб він реалізував пальне, яке як вони йому пояснили належить їм. Поблизу третьої школи таксист висадив їх, а через певний період часу повернувся до них і віддав їм 2 050 гривень. Вказані кошти він з ОСОБА_4 поділили між собою і розпорядилися ними на власний розсуд. Після того як його батько дізнався про крадіжку, він поверну потерпілому ОСОБА_6 цепну таль, яка до цього часу зберігалася в домогосподарстві ОСОБА_4 . Також він відшкодував потерпілому майнову шкоду в розмірі 1 500 гривень. В судових дебатах підсудний ОСОБА_3 попросив вибачення в потерпілого, та запевнив суд що розкаюється у вчиненому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також визнав повністю, при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового слідства та судового розгляду, дав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення. В судових дебатах підсудний ОСОБА_4 попросив вибачення в потерпілого, та запевнив суд що розкаюється у вчиненому.

Вина підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи:

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що в кінці жовтня 2015 року, точної дати не пам`ятає він виявив, що навісний замок на дверях підсобного приміщення зірваний. При огляді майна, яке зберігалося у вказаному приміщенні виявив відсутність дизельного пального близько 160 літрів, а також цепної талі. У зв`язку з цим він зателефонував в міліцію, яка приїхала за його викликом. Також він повідомив суд, що підсудний ОСОБА_3 повернув йому цепну таль, яка була викрадена, а також відшкодував майнову шкоду в розмірі 1 500 гривень.

- показами свідка ОСОБА_8 , який показав, що восени 2015 року, точної дати не пам`ятає, пізно ввечері йому зателефонував брат, який попросив відвези на автомобілі його знайомого ОСОБА_9 . По приїзду в с. Ульянівка він зустрів ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які завантажили в автомобіль каністри, після чого він відвіз їх с. Росошу де біля одного із домогосподарств вони відвантажили вказане майно. Після цього, ОСОБА_4 залишився в с. Росоша, а він разом з ОСОБА_3 поїхали в м. Липовець, а дещо пізніше, він відвіз ОСОБА_3 в с. Ульянівку.

- показами свідка ОСОБА_10 , який показав, що працює таксистом в м. Липовець, восени 2015 року, точної дати не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_3 , який попросив відвезти його з с. Росоша в м. Липовець. По його приїзду в с. Росоша, ОСОБА_11 і ОСОБА_4 завантажили в його авто каністри з дизельним паливом, після чого вони поїхали в м. Липовець. По дорозі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 домовилися з ним, щоб він здав пальне. Після того як він реалізувавши пальне жителю м. Липовець, дані щодо якого йому повідомив знайомий з станції технічного обслуговування, отримані кошти він передав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які після цього розрахувалися з ним за поїздку.

- показами свідка ОСОБА_12 , який показав суду, що восени 2015 року, точної дати не пам`ятає, йому зателефонував знайомий з станції технічного обслуговування, який запитав чи потрібне дизельне пальне, на що він відповів, що готовий придбати. Через певний проміжок часу до нього під`їхав таксист, який працює в м. Липовець, який відвантажив зі свого авто каністри з дизельним пальним (близько 130 літрів), за що він передав йому 2 050 гривень.

Суд переконався, що показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

Суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою крадіжка поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре, згідно довідок наданих Липовецькою ЦРЛ на обліку у лікаря психіатра та на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, згідно довідок наданих Липовецькою ЦРЛ на обліку у лікаря психіатра та на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 - часткове відшкодування заподіяної шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання обох обвинувачених, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, осіб винних, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченими нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частини статті за якою інкриміновано їх діяння. При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб винних та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання та ізоляції їх від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення їх від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про процесуальні витрати та речові докази суд вирішує відповідно до положень ст.100, 124 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 12, 65-67, 75, 76, 185 ч.3 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 2, 3 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 2, 3 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки на протязі іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 153 (сто п`ятдесят три) грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 153 (сто п`ятдесят три) грн. 45 коп.

Речові докази: ручну цепну таль марки Yale Lift 360, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у його розпорядженні.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1