Справа № 185/8161/15-к
Провадження № 1-кп/185/475/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0001324, з обвинувальним актом та угодою про примирення за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Свідовок Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого в ш/у «Героїв Космосу», в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26 травня 2015 року приблизно о 20.30 годині обвинувачений ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в районі першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , в ході словесної сварки з потерпілим ОСОБА_4 , та нанесенні останнім йому декількох ударів в область тулубу, піднявшись з землі на ноги, доставши зі своєї сумки металевого ножа та тримаючи в правій руці, став махати вказаним ножем перед собою. В цей час потерпілий ОСОБА_4 схватив за ліву руку обвинуваченого ОСОБА_5 , який находився навпроти нього, та потягнув обвинуваченого на себе. Обвинувачений ОСОБА_5 , діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинний був і міг передбачати, тримаючи ножа в правій руці перед собою та не відвівши руку з ножем в бік, у зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_4 потягнув його за ліву руку на себе, зробив крок вперед, внаслідок чого необережно наніс один удар в область правої половини грудної клітини, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 колото-різане поранення правої половини грудної клітини, що супроводжувалося правостороннім гемопневмотораксом, шоком тяжкого ступеню, яке відноситься до ступеню тяжких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду 10.08.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ст. 128 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину, та узгодженого покарання, яке повинен нести обвинувачений у виді обмеження волі строком на 1 рік, та можливості звільнення на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.2,3,4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 10.08.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання, врахувати, що на його утримання двоє неповнолітніх дітей та непрацездатна мати, в скоєному щиро кається, на досудовому слідстві сприяв швидкому розслідуванню вчиненого злочину, має реальну можливість виконання узгодженого покарання за вчинений злочин.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із можливістю звільнення від відбування покарання з випробуванням на 1 рік .

Згідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ст. 128 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацездатну матір, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також визначене сторонами покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік зі звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік у відповідності вимог ст. 75 КК України, та покладення на останнього обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ст. 76 КК України, оскільки зазначений вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, відповідає обставинам вчиненого злочину.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Під час проведення досудового розслідування проводились судові трасологічні експертизи, згідно довідок НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області на проведення криміналістичних експертиз було витрачено 982.08 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 982.08 гривень.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України: чоловічі брюки, чоловіча сорочка, пляшка з речовиною бурого кольору, ватно-марлевий тампон з речовиною бурого кольору, металевий ніж стального кольору, сумка чорного кольору без ручок, що передані на зберігання до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області після набранням вироком законної сили підлягають знищенню.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 10 серпня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, що внесено до ЕРДР за №0001324, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити узгоджене сторонами провадження покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції

Скасувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді домашнього арешту.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведених криміналістичних експертиз експертами НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області у розмірі 982.08 гривень.

Речові докази: чоловічі брюки, чоловічу сорочку, пляшку з речовиною бурого кольору, ватно-марлевий тампон з речовиною бурого кольору, металевий ніж стального кольору, сумку чорного кольору без ручок, що передані на зберігання до камери схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області після набранням вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, захисником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим - з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст 474 КПК України
- прокурором - з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1