Ухвала

іменем україни

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,

суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 15 вересня 2015 року щодо ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 06 липня 2015 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, раніше судиму вироком Богунського районного суду м. Житомира від 14.04.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь:

- ОСОБА_3 3896 грн матеріальної шкоди;

- ОСОБА_4 2440 грн матеріальної шкоди та 500 грн моральної шкоди;

- держави 245 грн 52 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 15 вересня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_2 визнана винуватою та засуджена за те, що вона 05 січня 2015 року, приблизно о 10 год. 55 хв., перебуваючи в салоні тролейбуса №1, між зупинками громадського транспорту «вулиця Шелушкова» та «вулиця Небесної Сотні» в м. Житомирі, повторно таємно викрала майно ОСОБА_4, чим спричинила останній матеріальну шкоду на загальну суму 2470 грн.

07 січня 2015 року, приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_2, перебуваючи в салоні тролейбуса №3, між зупинками громадського транспорту «площа Перемоги» та «вулиця Ольжича» в м. Житомирі, повторно таємно викрала майно ОСОБА_5, чим спричинила останньому матеріальну шкоду на суму 612 грн 75 коп.

13 січня 2015 року ОСОБА_2, перебуваючи в салоні маршрутного таксі №44, між зупинками громадського транспорту «вулиця Музична фабрика» та «ТРЦ Фуршет» в м. Житомирі, повторно таємно викрала майно ОСОБА_3, чим спричинила останній матеріальну шкоду на суму 3896 грн 90 коп.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1, не заперечуючи доведеності вини та кваліфікацію дій ОСОБА_2, порушує питання про пом'якшення призначеного засудженій покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, призначаючи покарання ОСОБА_2, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України з достатньою повнотою врахувавши ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, особу винної, яка раніше судима за вчинення корисливих злочинів та знову вчинила аналогічні злочини, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, має на утриманні трьох дітей 2001, 2002 та 2012 років народження, її посередні характеристики, а також те, що вона не має постійного місця роботи та не відшкодувала завдані потерпілим збитки, обставини, що пом'якшують покарання - щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання в межах, установлених санкцією частини статті, за якою її визнано винуватою.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65-67 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Також суд правильно призначив засудженій ОСОБА_2 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Апеляційний суд переглянув дану кримінальну справу та виніс мотивовану ухвалу, якою визнав покарання, призначене ОСОБА_2 вироком суду першої інстанції таким, що в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 щодо суворості призначеного засудженій покарання та необхідності призначення їй покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, зокрема й ті, на які ОСОБА_1 посилається в касаційній скарзі, належним чином перевірялись апеляційним судом та були мотивовано відхилені.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування оскаржуваного судового рішення не встановлено.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 15 вересня 2015 року щодо ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _________________

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8