АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/520/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/27/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора, на вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000049 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , уродженця м. Донецьк, громадянина України, прож.: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.08.2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 06.11.2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 71, 78 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оскаржуючи доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та фактичних обставин провадження, просить змінити вирок в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання, відповідно: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків передбачених п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч . 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:
-за ст. 185 ч. 2 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі;
-за ст. 185 ч. 2 КК України у виді одного року семи місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України визначено покарання, шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів і призначено остаточно покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого за цим вироком від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком на два роки.
У відповідності до ст. 76 КК України, покладено на засудженого наступні обов`язки:
1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
3)періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого в період іспитового строку покладено на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку 03.01.2015 року о 15.00 годин ОСОБА_6 , перебуваючи в домоволодінні за місцем проживання: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілого та інших очевидців, таємно повторно викрав металеве ліжко, виготовлене з чорного металу, розміром 1,5м х 2м, з металевим панциром та бильцями (зразка радянських часів), вартістю 450 грн., радіатор «Supra ORS-09F-2N» білого кольору в робочому стані, вартістю 940 грн., 2 штикові лопати (зразка радянських часів), загальною вартістю 30 грн., 2 металеві сапки з дерев`яними руків`ями (зразка радянських часів), загальною вартістю 56 грн., 1 металеві граблі з дерев`яним руків`ям (зразка радянських часів), вартістю 32 грн., 1 металеві вила з дерев`яним руків`ям (зразка радянських часів), вартістю 34 грн., які належать ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 1 542 грн.
Також, 21.04.2015 року близько 08.00 години ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , користуючись тимчасовою відсутністю потерпілого ОСОБА_9 та інших очевидців, таємно повторно викрав білі джинсові штани марки «TRADING» Western company з етикеткою з написом UA-34S, EUR-50S, вартістю 304 грн., шкіряні сандалі ; коричневого кольору; марки N/M 1019; BROWN, 42 розміру, вартістю 314 грн., які належали потерпілому. Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник ; та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 618 грн.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що суд першої інстанції, в порушення п. 20 Постанови Пленуму верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якого за окремими епізодами злочинної діяльності покарання не призначається, двічі призначив покарання обвинуваченому за ст. 185 ч. 2 КК України, чим порушив норми кримінального законодавства при призначені покарання ОСОБА_6 .
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив змінити вирок суду.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.
Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з вироку обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєних кримінальних правопорушеннях і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів находить їх обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Як зазначено в роз`ясненнях, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими частинами статті, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
З матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що ОСОБА_6 скоїв два епізоди крадіжки, які отримали одну кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому, призначаючи покарання обвинуваченому, в порушення вимог чинного законодавства та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд першої інстанції призначив покарання за кожний епізод крадіжки, які кваліфікуються за ст. 185 ч. 2 КК України, тобто двічі призначив покарання за ст. 185 ч. 2 КК України, чим порушив вимоги кримінального закону при призначенні покарання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні підлягають задоволенню, а ухвалений відносно ОСОБА_6 вирок суду першої інстанції, відповідно - зміні в частині призначення покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, 0000049 за обвинуваченням ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_6 ,засудженим за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком на два роки.
У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на засудженого наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
В решті вирок суду першої інстанції у даному провадженні залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4