Кегичівський районний суд Харківської області
смт. Кегичівка 24 лютого 2010
Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., розглянувши скаргу приватного обвинувачення ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ч, 2 ст. 125 КК України, -
19.02.2010 року до суду надійшла скарга приватного обвинувачення ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК України. 24 лютого 2010 року на запит суду із Кегичівського РВ ГУМВС України в Харківській області надійшов матеріал про відмову у порушені кримінальної справи за вказаним фактом.
Відповідно до ст, 27 КПК України, справи про злочини, в тому числі за ч. 2 ст. 125 КК України щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян, порушуються не інакше, як за скаргою потерпілого, якому і належить в такому разі право підтримувати обвинувачення. В цих справах дізнання і досудове слідство не провадяться.
Згідно ст. 251 КПК України скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які цим Кодексом встановлені щодо обвинувального висновку (ст.ст. 223, 224 КПК України), а саме - скарга має складатись з описової та резолютивної частини, в описовій частині зазначаються обставини справи як їх вважає встановленими потерпілий, місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого обвинуваченим, наявність обставин, які обтяжують та помякшують його покарання, а також докази, якими на думку потерпілого, стверджується обвинувачення, в резолютивній частині наводяться відомості про особу обвинуваченого коротко викладаються суть обвинувачення із зазначенням статті (частину, пункт статті) Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за даний злочин, та прохання про порушення кримінальної справи і притягнення особи до кримінальної відповідальності, за вчинення цього злочину, скарга підписується потерпілим, до скарги додається список осіб, які підлягають виклику в судове засідання, з зазначенням їх адреси, вказівка на наявність речових доказів позовна заява, якщо заявляється цивільний позов, додаються копії' скарги для вручення обвинуваченим.
Встановлено, що скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 223-224 КПК України оскільки в її описовій частині не конкретно викладені обставини злочину: не вказана кількість ударів, які заподіяв саме обвинувачений, оскільки, як вбачається з обставин справи, окрім ОСОБА_2, удари скаржнику наносили ще два чоловіки, а обвинувачений лише цілився ударити в живіт, які саме ушкодження заподіяні саме обвинуваченим. Крім пояснення заявника, у скарзі не приведено жодного доказу того, що саме обвинувачений спричинив заявникові наявні ушкодження Також, в скарзі відсутні пояснення обвинуваченої особи, показання кожного із свідків, не встановлені особи двох інших чоловіків, які також наносили удари заявникові.
До скарги додана копія постанови, яка містить висновок про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою іншої особи - ОСОБА_3, а не заявника по справі. При винесенні постанови не дано оцінку обставинам події у тій частині, що вона відбулась у громадському місці, у присутності інших громадян, тому, незалежно від наявності особистих стосунків, може містити ознаки хуліганства. Згідно з п.З резолютивної частини постанови, дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), що суперечить п.З цієї ж постанови про його кримінальну відповідальність. Згідно з ч.2 cт.11 КК України, вчинення адміністративного правопорушення є перешкодою для притягнення особи за ці ж дії ще і до кримінальної відповідальності. У постанові не дано оцінку про наявність чи відсутність ознак злочину в діях тих нападників, особи яких не встановлені. Оскільки ця постанова у порядку ст.236-1 КПК України не оскаржена і має законну силу, вона не може бути доказом у зазначеній справі.
Крім того, у скарзі приватного обвинувачення не зазначено про наявність обставин, які обтяжують та помякшують покарання обвинуваченого, до скарги приватного обвинувачення не доданий список осіб, які підлягають виклику в судове засідання (з адресою обвинуваченого, заявника тощо), не додана довідка про речові докази, цивільний позов. У скарзі не наведено відомостей щодо особи обвинуваченого, а саме: його національності, оскільки статтею 223 КПК України передбачено, якщо обвинувальний висновок складено мовою, якою не володіє обвинувачений, його має бути перекладено на рідну мову обвинуваченого або іншу мову, якою він володіє. Переклад обвинувального висновку поєднується до справи.
З огляду на викладене, скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду та повернути заявникові, у зв' язку з чим розяснити, що це не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою після усунення вказаних порушень.
Керуючись ст.ст. 27,251 КПК України, -
Скаргу приватного обвинувачення ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК України - залишити без розгляду та повернути її заявникові.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Куст