У Х В А Л А

20 вересня 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Голубицького С.С.,

суддів : Марітчака Т.М., Яременка О.Д.,

за участю :

прокурора Немирівського О.Ю.,

захисника-адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляцію адвоката ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2010 року, якою підозрюваному ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту

в с т а н о в и л а :

Органом досудового слідства ЗАПОРОЖЧЕНКО обвинувачується в тому, що в період з 00.00. год. 28.07.2010 р. до 09.00. год. 29.07.2010 р. в змові з іншими особами з майданчику для стоянки автотранспорту по вул. М.Печери, 11 в м. Львові незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем « Шкода Октавіа » н.з. АА 8754 ВА 2004 року випуску, який належить компанії « ОСОБА_3 ПРАГА а.с. », чим спричинили даному підприємству матеріальної шкоди на суму 84 864 грн. 92 коп., тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2010 року задоволено подання слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області і ЗАПОРОЖЧЕНКУ обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

В апеляції захисник-адвокат ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції дану постанову скасувати і обрати ЗАПОРОЖЧЕНКУ запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. На обґрунтування своїх вимог покликається на те, що доводи слідчого в поданні судом належно не перевірялися. Суд не взяв до уваги, що ЗАПОРОЖЧЕНКО раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, постійну роботу, одружений, на його утриманні перебувають малолітня донька, дружина і мати, які хворіють, сам він також хворіє на серцеву недостатність, алергію, судинну гіпотермію та гіпертонію. На думку адвоката, на час розгляду подання у суду не було підстав вважати, що останній буде продовжувати злочинну діяльність та ухилятись від слідства і суду, оскільки за місцем проживання він характеризується позитивно, у розшуку не перебував, приводів до органів внутрішніх справ не мав, його причетність до інкримінованого злочину не доведена. Зважаючи на недоведеність його причетності до інкримінованого злочину у суду не було підстав покликатись в постанові на тяжкість злочину. Та обставина, що ЗАПОРОЖЧЕНКО не працює, оскільки був затриманий, не може бути підтвердженням відсутності доходів і підтвердженням того, що останній буде продовжувати займатись злочинною діяльністю. Також, на її думку, не є підставою для взяття підозрюваного під варту необхідність проведення у справі чисельних слідчих дій, на що покликається слідчий в поданні, оскільки запобіжний захід останньому було обрано майже через місяць після порушення кримінальної справи, коли потерпілі та свідки у справі були допитані, а відтак він не може впливати на хід встановлення істини у справі. Крім того, судом не було зясовано можливості застосування до ЗАПОРОЖЧЕНКА інших, більш мяких видів запобіжного заходу, як то порука чи застава.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про обставини справи, вислухавши виступ захисника адвоката ОСОБА_1 на підтримку апеляції, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, а постанови без зміни, вивчивши матеріали подання і матеріали кримінальної справи, обговоривши в нарадчій кімнаті наведені в апеляції доводи встановила наступне.

Як вбачається з постанови районного суду, приймаючи рішення про обрання ЗАПОРОЖЧЕНКУ запобіжного заходу у вигляді взяття під варту суд виходив із того, що той підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який відноситься до категорії тяжких і його перебування на волі може ускладнити виконання необхідних чисельних слідчих дій по справі.

Вивчивши матеріали справи колегія встановила, що хоча ЗАПОРОЖЧЕНКО і не притягався раніше до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має сімю та постійне місце проживання, проте зібрані у справі дані вказують на його причетність до скоєння інкримінованого злочину, який є умисним і відноситься законом до категорії тяжких. Останній свою вину у вчиненому не визнає і від дачі показів по справі відмовляється.

27 серпня 2010 року досудовим слідством ЗАПОРОЖЧЕНКУ було предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за який передбачена кримінальна відповідальність від пяти до восьми років позбавлення волі.

В матеріалах справи відсутні дані про робочу зайнятість ЗАПОРОЖЧЕНКА. Під час його допиту в якості підозрюваного 17 серпня 2010 року останній пояснив, що на даний час ніде не працює. При розгляді апеляції захистом не було надано колегії будь-яких доказів на підтвердження доводів про працевлаштування обвинуваченого, а тому апеляційний суд вважає їх надуманими.

Надуманими колегія вважає і доводи адвоката про хворобу членів сімї обвинуваченого, оскільки таких даних в справі немає і на підтвердження цього будь-яких відповідних документів суду не надано.

Що стосується доводів адвоката про захворювання ЗАПОРОЖЧЕНКА на правобічний метапневмонічний локальний плеврофіброз, то дане захворювання не перешкоджає його утриманню під вартою в умовах слідчого ізолятора, де він може отримувати необхідне лікування в медичній частині.

Крім того, в матеріалах справи є дані які вказують на причетність ЗАПОРОЖЧЕНКА до вчинення інших злочинів повязаних із незаконним заволодінням транспортним засобом, в звязку із чим, зі слів слідчого, в справі необхідно провести ряд додаткових слідчих дій.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про можливість ЗАПОРОЖЧЕНКА на волі продовжити свою злочинну діяльність, перешкодити встановленню істини у справі, скритись від слідства і суду та необхідність обрати йому, з врахуванням тяжкості скоєного злочину і його особи, саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є вірними і підстав для задоволення апеляції та обрання йому запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 366, 382 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2010 року, якою підозрюваному ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту без зміни.

Головуючий : / підпис /.

Судді : / підписи /.