АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року у кримінальному провадженні № 00000343, внесеному до ЄРДР 14.02.2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає у
АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше
неодноразово судимого, останній раз вироком Деснянського районного суду
м. Києва від 06.08.2008 року за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ст. 70 КК України до
покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією всього
майна, яке є його особистою власністю, звільнений з місць позбавлення волі
20.05.2013 року в зв`язку з відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, -
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_7 ,
сторони захисту: захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та за цим законом йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та нього покладено виконання обов`язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Згідно до вироку суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 13.02.2015 року приблизно о 15 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту, яка розташована навпроти кінотеатру біля станції метро «Житомирська» КП « Київський метрополітен», знайшов та підібрав, тобто незаконно придбав, поліетиленовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору масою 0, 162 г, в якій виявлено наркотичний засіб метадон ( фена дон), маса якого становить
0,130 г та обіг якого обмежено.
Вказаний згорток з наркотичним засобом ОСОБА_6 поклав до пачки з-під сигарет, яку помістив до правої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнений, та став незаконно зберігати наркотичний засіб без мети збуту при собі до моменту виявлення цього наркотичного засобу та вилучення його працівниками міліції о 15 год. 20 хв. цього ж дня в кімнаті міліції станції метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен».

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом першої інстанції за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, заступник прокурора міста Києва подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати в зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
На обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що внаслідок формального підходу суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, оскільки фактично не надав належної і достатньої оцінки конкретним обставинам кримінального правопорушення, даним про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі двічі за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу ( збуту) наркотичних засобів і відбував покарання у місцях позбавлення волі.
Як зазначає апелянт, суд першої інстанції не навів належного обґрунтування на користь свого рішення про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, оскільки таких даних в ході судового розгляду здобуто не було, а тому застосування положень ст. 75 КК України є безпідставним та необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і учасники судового провадження у такому випадку позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому покарання призначається у межах, установлених у санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Проте, колегія суддів уважає, що судом першої інстанції вимоги вказаної статті належно дотримані не були, бо висновки про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання судом не вмотивовані.

Так, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 неодноразово судимий за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та, звільнившись після відбуття покарання за останнім вироком, маючи не погашені судимості, знову вчинив аналогічний злочин, що об`єктивно свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тобто про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, колегія суддів уважає, що підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням були відсутні, суд першої інстанції незаконно та необґрунтовано прийняв рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а тому це рішення підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.
.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд апеляційної інстанції враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, конкретні його обставини, дані про особу обвинуваченого, зокрема, його сімейний стан, позитивну характеристику за місцем реєстрації, те, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом лікаря нарколога.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд апеляційної інстанції визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 буде покарання у виді позбавлення волі в межах наближених до мінімального строку, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

_______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1597/2015, Категорія КК: ч. 2 ст. 309
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1