АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 667/464/15-к
Провадження № 11кп/791/778/15 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача АТ «ПРОСТО страхування» ОСОБА_10 на вирок Комсомольського районного суду міста Херсона від 03 липня 2015 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, громадянин України, з вищою освітою, одружений, маючий на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючий на посаді інженера будинку інтернату Херсонської обласної психоневрологічної лікарні,, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: - не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції; - повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Цивільний позов КЗ «Херсонська обласна клінічна лікарня» задоволений в повному обсязі. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 кошти в сумі 8 652 грн. 90 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 до ОСОБА_7 та АТ «ПРОСТО - страхування» задоволений частково. Постановлено стягнути з АТ «ПРОСТО страхування» 48 432 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2421 грн. 60 коп. моральної шкоди. З ОСОБА_7 96 333 грн. 40 коп. моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 2112 грн. 71 коп. судових витрат.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 липня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 08 жовтня 2014 року близько 19 години 00хвилин в м. Херсоні, керуючи технічно справним автомобілем «Опель Вектра», державний номерний знак (далі д.н.з.) НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Лавреньова зі сторони вул. Ілліча в напрямку вул. Димитрова, знаходячись біля будинку № 9, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 п.б, та 18.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), згідно яких: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разу потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного знаками та дорожньою розміткою, на якому перебував пішохід, маючи об`єктивну можливість виявити останнього, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості або зупинки автомобілю, внаслідок чого, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , яка переходила проїзну частину в межах пішохідного переходу з ліва направо по ходу руху автомобіля, в результаті чого потерпілій заподіяно тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Не погодившись з постановленим вироком, представник цивільного відповідача АТ «ПРОСТО страхування» подав на нього апеляційну скаргу в частині цивільного позову.

В апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції змінити, в частині цивільного позову, зменшити суми, що підлягають стягненню з АТ «ПРОСТО страхування» на користь ОСОБА_12 , а саме матеріальної шкоди до 4 920 грн. 00 коп., моральної шкоди до 246 грн. 00 коп., в іншій частині вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині вирішення цивільного позову та невідповідністю висновків суду вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме щодо відшкодування обґрунтованих витрат потерпілому у зв`язку з лікуванням.

Зокрема, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої витрати на лікування та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я, небгрунтовано, на підставі довідки МП «Генезіс», якою визначені лише приблизні ціни на певний перелік ліків без будь якого підтвердження їх придбання потерпілою, було стягнуто на її користь з АТ «ПРОСТО страхування» кошти в сумі 41 765 грн. 67 коп. Оскільки в такому випадку розмір страхового відшкодування за лікування потерпілого, як зазначає апелянт, відповідно до ст. 24.2 вищевказаного Закону, має складати 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Крім того, апелянт вказує на безпідставність стягнення з АТ «ПРОСТО страхування» на користь потерпілої коштів в сумі 6 667 грн., нібито затрачених потерпілою на надання медичною сестрою послуг, оскільки даний договір укладений між фізичною особою ОСОБА_13 , яка не стороною провадження та ОСОБА_14 . Більш того, в матеріалах провадження відсутній сам оригінал відповідного договору.

Також, апелянт звертаю увагу не необґрунтованість стягнутої судом суми моральної шкоди з АТ «ПРОСТО страхування» на користь потерпілої в сумі 2421 грн. 60 коп., оскільки відповідно до ст. 26 - 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо транспортної пригоди, морально шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Крім того, представник цивільного відповідача АТ «ПРОСТО страхування» ОСОБА_10 просив розгляд провадження за його апеляційною скаргою провести без його участі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_13 просить в задоволенні апеляційної скарги АТ «ПРОСТО страхування відмовити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції, щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 349 КПК України не досліджувались.

З матеріалів провадження вбачається, що вирок суду, щодо ОСОБА_7 в частині доведеності вини, кваліфікації його дій, призначення покарання, вирішення цивільних позовів КЗ «Херсонська обласна клінічна лікарня» та потерпілої до ОСОБА_7 , учасниками провадження не оскаржувались, тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції, в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог, щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ці вимоги закону суд першої інстанції, при постановленні вироку, в частині вирішення цивільного позову потерпілої до АТ «ПРОСТО страхування», не виконав.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_12 , звернулася з позовом до АТ «ПРОСТО - страхування» про стягнення 86 643 грн. 41 коп. матеріальної та 3 666 грн. 60 коп. моральної шкоди.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення цивільного позову ОСОБА_12 , а саме стягнення на її користь з АТ «ПРОСТО - страхування» 48 432 грн. 00 коп. матеріальної та 2 421 грн. 60 коп. моральної шкоди, не врахував положення параграфа 1 глави 82 ЦК України та роз`яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України (далі Постанови Пленуму ВСУ) «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» №13 від 02.07.2004 року.

Так, відповідно п. 24 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» №13 від 02.07.2004 року, не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації, суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства. Оскільки страхова компанія АТ «ПРОСТО страхування», в даному кримінальному провадженні, не є особою, дії якої випливають з пред`явленого обвинувачення, а вона є лише страхувальником транспортного засобу керованого ОСОБА_7 на час ДТП, а саме автомобіля «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 , тому відповідно до вимог параграфа 1 глави 82 ЦК України та роз`яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» № 13 від 02.07.2004 року, заявлений до неї позов не має розглядатись в рамках кримінального провадження.

На вищевказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму ВСУ, суд першої інстанції уваги не звернув.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції, в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 до АТ «ПРОСТО страхування», підлягає скасуванню та направленню до Комсомольського районного суду м. Херсона для розгляду, в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача АТ «ПРОСТО страхування» ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Комсомольського районного суду міста Херсона від 03 липня 2015 року, щодо ОСОБА_7 , в частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 до АТ «ПРОСТО страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди скасувати, з направлення провадження, в цій частині, до Комсомольського районного суду м. Херсона для розгляду, в порядку цивільного судочинства.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: