АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/2017/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 621/967/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 17.09.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернутий прокурору через його невідповідність вимогам ст.. 291 КПК України.
На обґрунтування прийнятого рішення, районний суд вказав, що всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості дій обвинуваченого, фактичні обставини, що характеризують об`єктивну сторону злочину є незрозумілими та суперечливими: не вказано, з якою швидкістю рухався автомобіль під керуванням підозрюваного; не вказані обставини дорожньої обстановки (темна чи світла пора доби, наявність освітлення, стан дорожнього покриття, його розміри, наявність узбіч); не зазначено місце, де знаходилося тіло потерпілого ОСОБА_8 , а також його розташування по відношенню до автомобіля, що здійснив на нього наїзд; не зазначено обставини, за яких ОСОБА_8 опинився на смузі для руху автомобіля під керуванням підозрюваного; не зазначено стан, в якому знаходився ОСОБА_8 на момент здійснення на нього наїзду автомобілем підозрюваного; не зазначений механізм наїзду автомобіля підозрюваного на потерпілого.
На думку суду першої інстанції, відсутність викладення чітких фактичних обставин справи позбавляє зокрема сторону захисту можливості реалізації засад, визначених п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України, оскільки змагальність, свобода в поданні своїх доказів та доведення перед судом їх переконливості може мати місце лише за наявності чіткого розуміння фактів, встановлених у кримінальному провадженні та конкретної суті обвинувачення.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу про повернення обвинувального акту у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді 1 інстанції в іншому складі суду. Зазначив, що під час проведення підготовчого судового засідання суд не може з`ясовувати питання, пов`язані з правильністю встановлення фактичних обставин правопорушення, досліджувати докази. Виклад фактичних обставин справи в обвинувальному акті викладається так, як вважає встановленим прокурор, на якого покладається обов`язок доказування під час розгляду кримінального провадження по суті. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону та повинен бути призначений до судового розгляду. Звертає увагу на те, що попередня ухвала Зміївського райсуду про повернення обвинувального акта з тих самих підстав скасована в апеляційному порядку, проте суд проігнорував рішення апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію державного обвинувача, обвинуваченого, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія судів приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ст.. 291 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам кримінального процесуального закону.
Районний суд при розгляді кримінального провадження вважав, що ці вимоги закону щодо обвинувального акту на досудовому слідстві не виконано, тому повернув його прокурору.
Але, як видно з матеріалів кримінального провадження, 20.08.2015 року апеляційний суд Харківської області розглядав скаргу прокурора на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 05.05.2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повертався прокурору. Було прийнято рішення скасувати ухвалу районного суду, оскільки не було підстав для повернення обвинувального акту прокурору.
Після цього, кримінальне провадження з цим обвинувальним актом повторно розглядалося та 17.09.2015 року районним судом обвинувальний акт був направлений прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
При цьому, районний суд послався, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України (що не приведено всі фактичні обставини, що характеризують об`єктивну сторону злочину), тому вважає, що порушується право обвинуваченого на захист.
Але ці доводи не відповідають дійсності.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню, серед яких і подія кримінального правопорушення.
Процесуальним законом встановлено, що в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення так, як вважає прокурор з урахуванням доказів.
Під час підготовчого судового засідання не передбачено подання доказів та їх дослідження, тому висновки суду про неконкретність викладених в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення є передчасними, оскільки не перевірено докази. При таких обставинах районний суд вийшов за межі питань, які вирішуються судом в підготовчому судовому засіданні та надав оцінку тим обставинам, які підлягають перевірці під час судового розгляду.
Крім того, в обвинувальному акті вказана дата правопорушення, місце правопорушення, а також наведено які пункти ПДР України порушив обвинувачений ОСОБА_7 та при яких обставинах.
Також вказано, що внаслідок ДТП пішоходу спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
Повертаючи кримінальне провадження прокурору, суд першої інстанції не навів переконливих доводів, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до ст.. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, колегія судді приходить до висновку, що зазначені в ухвалі суду обставини неможна вважати законними для повернення обвинувального акту прокурору, тому апеляція прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419,ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 17.09.2015 р. щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді 1-ї інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: