ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
07 грудня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року щодо нього,
в с т а н о в и в:
ВирокомШевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 жовтня 2015 року, засуджено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вироку місцевого суду щодо нього судом касаційної інстанції.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до положень ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Водночас, ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 хоча і посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та даним про його особу, однак не наводить конкретних доводів та відповідних аргументів на підтвердження своєї позиції. При цьому, посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу вимог ст. 438 КПК України, не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Одночасно, у скарзі відсутні обґрунтовані належним чином доводи щодо незаконності ухвали суду апеляційної інстанції.
Окрім того, вимоги касаційної скарги засудженого зазначені без урахування положень ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Зокрема, зі змісту скарги не вбачається конкретно, яке рішення суд касаційної інстанції має ухвалити за наслідками її розгляду.
Також усупереч ч. 5 ст. 427 КПК України додана до касаційної скарги копія вироку місцевого суду, не завірена належним чином, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173, яку можна отримати, звернувшись із заявою до суду, що постановив вирок.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3