Справа №591/5473/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/599/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Службове підроблення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000136 від 15 липня 2015 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 на вирок на підставі угоди Зарічного районного суду міста Суми від 07 серпня 2015 року яким, -

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України з призначенням, узгодженого сторонами, покарання штрафу в розмірі 850 грн.

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області ОСОБА_7 порушує питання про зміну вироку суду, в частині призначення покарання.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 в період часу з 24 квітня 2014 року по 14 квітня 2015 року тимчасово обіймаючи у товаристві з обмеженою відповідальністю «Міськсумиліфт» посаду директора та виконуючи організаційно розпорядчі функції, тобто будучи службовою особою, здійснив внесення до офіційних документів актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 83, 293, 297, 301 від 23 грудня 2014 року, № 35 від 24 грудня 2014 року укладених між Департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради і ТОВ «Міськсумиліфт» завідомо неправдиві відомості щодо об`єму і вартості виконаних підлеглими йому працівниками робіт у розмірі 31 329 грн. 59 коп., тоді як вартість фактично виконаних робіт склала 26 832 грн. та у розмірі 23 338 грн. 84 коп., тоді як вартість фактично виконаних робіт склала 3 804 грн..

У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області, не оспорюючи доведеність вини, правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_8 , вид та розмір основного покарання, зазначає, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. При призначенні обвинуваченому покарання за ст. 366 ч. 1 КК України, санкція частини статті якої передбачає окрім основних покарань додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, судом було призначено покарання у виді штрафу і не призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, без відповідного посилання на положення ст. 69 КК України.

Інші учасники судового провадження апеляційних скарг не подавали. Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, та кваліфікація злочинних дій за ст. 366 ч. 1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Положенням ст. 475 КПК України передбачено, що вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею.

За змістом ст.ст. 471, 472 КПК України вбачається, що сторони угоди при узгодженні покарання не мають права виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості із дотриманням вимог ст. 472 КПК України, в тому числі і узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення.

Із мотивувальної частини вироку слідує, що угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд перевірив на відповідність вимогам законодавства і прийняв рішення про затвердження угоди з призначенням покарання відповідно до умов угоди, визнавши ОСОБА_8 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України.

Проте суд, при призначенні покарання, вирішуючи питання щодо непризначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, яке за санкцією статті є обов`язковим, допустився помилки. Відмовляючи у призначенні обов`язкового додаткового покарання суд мав би послатися на ч.2 ст. 69 КК України, як того вимагає закон та як про це зазначено в угоді про визнання винуватості.

Таким чином, судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальні відповідальність, що може бути усунуто шляхом зміни вироку в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 ч.2 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду міста Суми від 07 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим ст. 366 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. та застосувавши ст. 69 ч.2 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В іншій частині вирок Зарічного районного суду міста Суми від 07 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4