Справа № 353/932/15-к
Провадження № 1-кп/353/64/15
В И Р О К
19 жовтня 2015 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря - ОСОБА_2
прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2014 року за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.100 КК України до покарання у виді 30 годин громадських робіт; вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2014 року за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, громадянина України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку); таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло; а також повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло.
Кримінальні правопорушення було вчинено при наступних обставинах:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, маючи не зняту та не погашену судимість та перебуваючи на іспитовому строці, на шлях виправлення та перевиховання не став, а продовжив свою злочинну діяльність та повторно вчинив декілька кримінальних правопорушень.
Так, 19.08.2015 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 зайшов на територію господарства ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_1 . Перебуваючи на території даного господарства, ОСОБА_4 безперешкодно, шляхом відкриття дверей, які були зачинені, однак не замкнені на замок, зайшов в приміщення літньої кухні з метою позичити в потерпілої сірників. Знаходячись в середині приміщення, ОСОБА_4 побачив, що господарів та сторонніх осіб не має, а на дивані знаходиться сумка, в якій був гаманець з грошима. Тоді у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки грошей, реалізуючи який, він, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою таємного викрадення чужого майна, таємно викрав з гаманця ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1300 гривень. Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину скрився та розпорядився ним у власних цілях, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 гривень.
Також, 19.09.2015 року біля 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою таємного викрадення чужого майна зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де доводячи свій злочинний намір до кінця, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, впевнишись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до житлового будинку та через незачинені вхідні двері проник в житло. Користуючись тим, що в приміщення нікого не було, ОСОБА_4 із кишень пальта таємно викрав грошові кошти у сумі 7700 грн. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину скрився та розпорядився ним у власних цілях, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 7700 гривень.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.ч. 2, 3 ст. 185 та за ч. 3 ст. 185 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальних актах, визнав повністю та дав суду показання про те, що дійсно ним були вчинені крадіжки грошових коштів у жителів с. Грушка Тлумацького району. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила заяву, в яких зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати, а розгляд справи проводити без її участі, проти розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України не заперечує.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила обвинуваченого не карати суворо.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 щодо покарання обвинуваченого погодився з думкою прокурора.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях за ч.ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальних актах, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_4 суд вважає зайвим подвійну кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, визнання вини та сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Тому при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує те, що кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим, відносяться до тяжких кримінальних правопорушень, обвинувачений характеризується по місцю проживання негативно, не вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у наркологічному кабінеті не перебуває, проте перебуває на обліку в психіатричному кабінеті та є обмежено осудним, не працює.
Тому, виходячи з принципу, що покарання повинно бути призначене необхідне і достатнє для виправлення особи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Вироком Тлумацького районного суду від 30.12.2014 року ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ч. 3. ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (ч. 1 ст. 71 КК України).

Оскільки кримінальні правопорушення були вчинені ОСОБА_4 під час встановленого йому судом іспитового строку, то суд вважає, що у відповідності до ст. 71 КК України, до покарання за даним вирок слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експертів для проведення експертиз згідно довідок експертної установи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України (2012 р.), суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання

- за ч.2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання по вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2014 року терміном шість місяців позбавлення волі та призначити остаточне покарання 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі .

Запобіжний захід ОСОБА_4 тримання під вартою - залишити без зміни до вступу вироку в законну силу. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту 08 год. 30 хв. 20.09.2015 р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1536,0 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 00 коп.) процесуальних витрат.

Речові докази по справі, після набрання вироком чинності, а саме:

- скляний стакан та сліди пальців рук, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Тлумацького РВ УМВС в Івано-Франківській області - знищити;

- грошові кошти в сумі 656,0 грн., які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , вважати переданими за належністю;

- грошові кошти в сумі 5024,0 грн., які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , вважати переданими за належністю;

- сліди долоней рук (спецпакет № 2389573) зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- мобільні телефони марки «Нокіа» та «Самсунг», коробка стартового пакету оператора «МТС», наручний годинник «SK», дві пари туфель, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Тлумацького РВ УМВС в Івано-Франківській області, конфіскувати в дохід держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Тлумацький районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча ОСОБА_1