пр. № 1-кп/759/127/16
ун. № 359/9855/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000115 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
12.11.2015 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України, відповідно до Ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2015р.

Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акта відносно обвинувачених судом не завершено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор просив продовжити строк тримання обвинувачених під вартою, в репліках посилалась на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 , заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на те, що обвинувачений раніше не судимий, має реєстрацію та постійне місце проживання, не має наміру переховуватись від суду, прокурор не довів наявність ризиків, а всі докази надані суду. Обвинувачений ОСОБА_5 думку захисника підтримав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 , заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, підтримав думку захисника ОСОБА_8 , та зазначив, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та не має наміру переховуватись від суду. Обвинувачений ОСОБА_6 думку захисника підтримав.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше не судимі, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу кожному з обвинувачених та вважає доцільним продовжити їх тримання під вартою, оскільки відносно кожного з обвинувачених відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків. Крім того, суд враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та можливість обвинувачених переховуватись від суду, протизаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинувачених, щодо яких на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування їх під вартою.

Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

При цьому судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинувачених, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченим застави, розмір якої перевищує 80 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки саме такий її розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шісдесят днів, тобто до 13.03.2016 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 600 (шістсот) мінімальних заробітних плат, що становить 826800 (вісімсот двадцять шість тисяч вісімсот) грн., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-4 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 13.03.2016 року включно.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, розмірі 600 (шістсот) мінімальних заробітних плат, що становить 826800 (вісімсот двадцять шість тисяч вісімсот) грн, після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження, 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають права на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Суддя:

Суддя: