1-кп/243/426/2015
В И Р О К
Іменем України

16 грудня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Наказом т.в.о. начальника ГУМВС України в Донецькій області № 388 о/с від 31.10.2014 року ОСОБА_7 призначений на посаду слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов`янськ та Слов`янського району).
Обіймаючи вищевказану посаду ОСОБА_7 відповідно до ч. З ст. 18. п. 1 примітки до ст. 364, п. 2 примітки до ст. 368 КК України, ст. 20 Закону України «Про міліцію», являвся службовою особою, яка займала відповідальне становище та постійно здійснював функції представника органу виконавчої влади.
Згідно із п.п. 1, 2, 6, 8, 9, 10 функціональних обов`язків слідчого відділу Слов`янського МВ, затверджених 05.01.2015 року в.о. начальника СВ Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області, а також положень ч.ч 1, 2 ст.9, ч.ч. 2,5 ст.40 Кримінального процесуального кодексу України при виконанні своїх службових обов`язків ОСОБА_7 , здійснюючи свої повноваження являвся самостійним у своїй процесуальній діяльності, був зобов`язаний дотримуватися вимог Конституції України та Законів України під час здійснення досудового розслідування.
Відповідно до п.п, 7.2, 7.3 розділу VII Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012, ОСОБА_7 був зобов`язаний неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством та Законом України «Про міліцію», які можуть бути сприйняті як підстава підозрювати його в корупції, йому було заборонено використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв`язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.
Так, з 17.12.2014 року ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003970 від 14.11.2014 року за фактом таємного викрадення майна гр. ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в ході якого ним встановлено гр. ОСОБА_9
ОСОБА_7 складено та погоджено у старшого прокурора Слов`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення майна гр. ОСОБА_11 .
Проте, у подальшому вищевказане повідомлення про підозру не було вручено гр. ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст.278 КПК України.
Натомість, 12.03.2015 року у не встановлений під час досудового розслідування час, ОСОБА_7 знаходячись у службовому кабінеті № 33, розташованому на другому поверсі адміністративної будівлі Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області за адресою: м. Слов`янськ, вул. Леніна, 30, під час бесіди із гр. ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою одержання для себе неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби, повідомив останній про те, що її буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0003970 від 14.11.2014 року за фактом крадіжки майна ОСОБА_8 , однак у разі передачі йому винагороди у розмірі п`яти тисяч гривень він може закрити вказане кримінальне провадження.
Побоюючись бути притягнутою до кримінальної відповідальності, ОСОБА_9 достовірно усвідомлюючи, що передаючи неправомірну вигоду ОСОБА_7 , останній у зв`язку із можливостями своєї посади, відповідно до покладених на нього обов`язків та завдяки своєму службовому становищу спроможний виконати в її інтересах необхідні дії щодо закриття кримінального провадження, погодилася передати ОСОБА_7 вказану суму неправомірної вигоди, та попросила надати їй час до 27.03.2015 року на те, щоб зібрати цю суму, на що він погодився.
27.03.2015 року, приблизно о 12 годині 38 хвилин ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, знаходячись у своєму службовому кабінеті № 33, розташованому на другому поверсі адміністративної будівлі Слов`янського МВ ГУМВС України, в Донецькій області за адресою: м. Слов`янськ, вул. Леніна, 30, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби одержав неправомірну вигоду у розмірі п ять тисяч гривень від гр. ОСОБА_9 , яка діяла з відома співробітників УСБ України в Донецькій області, з метою викриття злочинних дій ОСОБА_7 . На вимогу ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів ОСОБА_9 загорнула в аркуш паперу білого кольору формату А-4, наданий ОСОБА_7 та залишила у металевому сейфі, що знаходився у кабінеті без номеру, розташованому навпроти службового кабінету ОСОБА_7 .
Вказані грошові кошти ОСОБА_7 отримав за закриття кримінального провадження № 0003970 від 14.11.2014 за фактом крадіжки майна ОСОБА_8 , за ч. 1, ст. 185 КК України та не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився, не прибув на судові виклики без поважної причини більше як два рази, тому суд здійснював спеціальне судове провадження, що відповідає вимогам ст. 323 КПК України.
Винуватість ОСОБА_7 в вчиненні злочину підтверджується наступними доказами.
Згідно довідки ГУМВС України в Донецькій області № 13/174 від 31.03.2015 року ОСОБА_7 призначений 31.10.2014 року слідчим СВ Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) з Центрально Міського РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області (т. 2. а.с.29).
Свідок ОСОБА_12 , суду пояснив, що ОСОБА_7 дійсно працював слідчим СВ Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району), розслідував справу за підозрою ОСОБА_9 . Від робітників прокуратури йому стало відомо, що ОСОБА_7 отримав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3-5 тисяч гривень від ОСОБА_9 за закриття кримінального провадження та не передання справи до суду.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він та ОСОБА_14 були запрошені робітниками міліції для проведення обшуку у якості понятих. Їм були роз`яснені права, обшук проводили в кабінетах слідчого МВ Слов`янського УМВС України. Вони піднялися на другий поверх, біля кабінету стояв слідчий, ОСОБА_7 , йому запропонували добровільно видати гроші, він відмовився, після чого почали проводити обшук в його кабінеті. В цьому кабінеті грошей не знайшли, були вилучені документи, службове посвідчення, телефон, також зі смітної корзини вилучені рвані фрагменти паперу. Після чого вони проводили обшук в іншому кабінеті, в якому знаходився сейф та в цьому сейфі знайдено та вилучено грошові кошти у сумі 5000 грн., які були у їх присутності перелічені та переписані їх номера та серії. ОСОБА_7 відмовився від того, що ці грошові кошти йому були передані ОСОБА_9 , стверджував , що йому не відомо звідки взялися кошти у сейфі, який знаходився в кабінеті , що йому не належить.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, поясненням свідка ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що відносно неї слідчим Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області було внесено до ЄРДР повідомлення про вчинення нею крадіжки. ОСОБА_7 повідомив їй, що дане кримінальне провадження можна закрити, однак за це вона повинна передати йому грошові кошти. Тому вона звернулася до СБУ з заявою про вимагання від неї слідчим Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області грошової винагороди за закриття справи, після чого робітники СБУ видали їй грошові кошти у сумі 5000 грн., номери та серії яких були переписані у присутності понятих, також до її одягу прикріпили звуко та відеотехніку. Після чого вона 27.03.2015 року зателефонувала ОСОБА_7 , зайшла до нього у кабінет, де почала передавати гроші. Однак ОСОБА_7 до рук грошей не взяв, а написав на папері, щоб вона поклала гроші до сейфа у кабінеті, що розташований напроти його кабінету.
Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області від 24.03.2015 року надано дозвіл на проведення негласної дії у вигляді: аудіо -, відео контролю особи у публічно доступних місцях, візуальне спостереження за особою, у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження у відношенні ОСОБА_9 (т.1 а.с. 129-130).
Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області від 24.03.2015 року надано дозвіл на проведення негласної дії у вигляді: візуальне спостереження за особою, у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, аудіо -, відео контролю особи, візуальне спостереження за річчю, грошовими коштами в сумі 5000 грн. у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу абонентського номеру ОСОБА_7 (т.1 а.с. 131-132).
З протоколу огляду грошових коштів, вбачається, що ОСОБА_9 видано грошові кошти у сумі 5000,00 грн., для їх використання у якості заздалегідь ідентифікованих засобів під час проведення слідчих дій, номіналом 50 грн. - 40 купюр (з переписаними серіями та номерами), номіналом 200 грн. 15 купюр (з переписаними серіями та номерами). Після огляду вказаних грошових коштів виготовлені світлокопії, на яких поставили підписи свідки та поняті. Вище перечисленні грошові кошти передані заявнику для подальшого використання у якості заздалегідь ідентифікованих засобів під час проведення контролю за вчиненням злочину (т.1 а.с. 99-115).
З протоколу обшуку від 27.03.2015 року вбачається, що при обшуку службового приміщення: кабінету № 33, розташованого на 2 поверсі Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області , по вул. Леніна, 30 в м. Слов`янську, Донецької області, у сміттєвому відрі були знайдені розірвані клапті паперу з рукописним текстом, у сейфі знайдене кримінальне провадження № 0003970 за фактом крадіжки майна ОСОБА_8 , та чорний гаманець, блокнот, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , службове посвідчення працівника ГУМВС України на ім`я ОСОБА_7 , картка заступник №250 . Дані речі в ході слідчої дії запаковані, скріплені підписами та печатками, та вилучені. При обшуку службового кабінету №34 у металевому сейфі, в нижній його частині, знайдено паперовий згорток білого кольору, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 5000 грн. номіналом 50 грн. - 40 купюр (з переписаними серіями та номерами) та номіналом 200 грн. 15 купюр (з переписаними серіями та номерами). Дані грошові кошти речі в ході слідчої дії запаковані, скріплені підписами та печатками, та вилучені (т.1 а.с. 116-123).
З висновку експертизи № 75 від 10.04.2015 року, вбачається, що представлені фрагменти паперу білого кольору, умовно позначені цифрами №11,13, 1 та 22 які вилучені 27.03.2015 року під час обшуку службового кабінету ОСОБА_7 №33 по вул. Леніна, 30, м. Слов`янськ, раніше складали єдине ціле, інші фрагменти також ймовірно раніше могли складали єдине ціле (т.1 а.с. 161-163).
З дослідженого в судовому засіданні двд - диску та звукозапису, видно як ОСОБА_9 намагалася вручити ОСОБА_7 грошові кошти, він відмовився брати їх у руки та написав на папері куди слід віднести гроші та куди їх покласти.
Суд приймає дані докази по справі, оскільки вони зібрані відповідно норм діючого законодавства України на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області.
Також суд приймає до уваги показання свідків ОСОБА_9 ,? ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки такі пояснення свідків є узгодженими між собою та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що: подія злочину мало місце, вина підсудного повністю доведена, а скоєне їм правильно кваліфіковано за ст. 368 ч.3 КК України, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням службового становища.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом приймається до уваги, що підсудний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках в наркодиспансері та психдиспансері не перебуває.
Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання», а згідно з п. 2 цієї самої Постанови Пленуму Верховного Суду України «Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом... менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».
Суд при призначенні ОСОБА_7 покарання, враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
При цьому судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі, передбаченому санкцією інкримінованої статті КК України із застосуванням додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та конфіскації усього належного йому на праві власності майна, оскільки виправлення та перевиховання ОСОБА_7 неможливе без ізоляції його від суспільства.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,368,370,374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 ( три ) роки та конфіскації усього належного йому на праві власності майна.
Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_7 обчислювати з дати його затримання та реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.ст. 131, 176 КПК України, не обирався.
Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_7 і етапування його для відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі до Артемівського слідчого ізолятора УДПтСУ в Донецькій області доручити Слов`янському МВ ГУМВС України в Донецькій області.
Речові докази - службове посвідчення працівника міліції ОСОБА_7 ДО №002479, картку заступник №250, особистий блокнот, вилучені у ОСОБА_7 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області, згідно постанови прокуратури Донецької області від 27.03.2015 року та постанови прокуратури Донецької області від 28.03.2015 року, після набуття вироком законної сили, повернути ОСОБА_7 .
Речові докази по справі: грошові кошти в сумі п`ять тисяч гривень номіналом 50 гривень - 40 купюр та номіналом 200 грн. - 15 купюр, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області, згідно постанови прокуратури Донецької області від 27.03.2015 року, після набуття вироком законної сили, повернути власнику.
Речові докази оптичні ДВД диски у кількості 5 штук, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_15 . Профатило