Справа № 204/698/16-к
Провадження № 1-кс/204/164/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю слідчого ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29 січня 2016 року слідчий СВ Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності 25.06.2016 року Якимівським РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області, за вчинення умисного корисливого злочину проти власності передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, та в січні 2016 року, повторно став на шлях вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочину діяльність, вчиняючи злочин повторно, будучи в стані алкогольного сп`яніння, 15.01.2015 року приблизно о 21 год. 00 хв. знаходячись біля будинку № 10 розташованого по вул. Турбінний спуск в м. Дніпропетровську, після спільного розпиття спиртних напоїв з малознайомим йому ОСОБА_7 , достовірно знаючи про наявність у останнього грошових коштів, визначив їх як об`єкт свого злочинного посягання.

У подальшому реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизившись до ОСОБА_7 , та застосовуючи насильство яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого умисно наніс ОСОБА_7 , не менше одного удару кулаком лівої руки в область потилиці, та не менше одного удару кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши потерпілому фізичний біль. Внаслідок отриманих ударів потерпілий ОСОБА_7 втративши рівновагу впав на землю, після чого ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, користуючись тим, що воля потерпілого ОСОБА_7 , до надання можливого опору подавлена, діючи умисно, повторно із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, почав незаконно обшукувати кишені його одягу проти волі потерпілого, внаслідок чого відкрито викрав чуже майно яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме:
- мобільний телефон марки «Нокіа х-2» сірого кольору imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №70/34-221 від 28.01.2016 року складає 450 гривень, в середині якого знаходились сім-карта оператора мобільного зв`язку "Київстар" яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, грошові кошти на якій були відсутні, та сім-карта оператора мобільного зв`язку та «МТС» яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності, грошові кошти на якій були відсутні;

- грошові кошти в сумі 2 000 гривень;

- паспорт громадянина України, військовий квиток, посвідчення учасника бойових дій, ідентифікаційний код, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення машиніста автомобільного крану та технічний паспорт на автомобіль ГАЗ-53 військовий номер НОМЕР_3 , що не представляють потерпілого матеріальної цінності;

- сумку з тканини чорного кольору, в якій знаходились господарські предмети, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, а всього на загальну суму на 2450 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.

За даним фактом слідчим відділенням Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000213, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.01.2016 року, протоколом огляду та вилучення мобільного телефону «Нокіа х-2» сірого кольору imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 від 27.01.2016 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 від 27.01.2016 року; протоколом проведення слідчого експерименту; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 ; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років.

28.01.2016 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку статей 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи притягнутим до кримінальної відповідальності 25.06.2016 року Якимівським РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області, за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, та в січні 2016 року, повторно став на шлях вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, також є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як 28.12.2015 року був оголошений в розшук Якимівським районним судом Запорізької області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 є працездатним, але офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків.

З метою запобігання спроби ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення необхідно обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, за скоєння якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6-ти років, у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного існує реальна загроза, що він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинить інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, у тому числі особу підозрюваного, слідчий звертається до суду із даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а саме: будучи обвинуваченим по кримінальному провадженні 1кп/330/17/2016, у судове засіданні не з`явився, у зв`язку з чим, ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 28.12.2015 року його було оголошено у розшук, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_5 не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначеним у клопотанні слідчого.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки підозрюваний вчинив злочин, поєднаний із застосування насильства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183-186, 193-197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 28 березня 2016 року включно.

Ухвалу направити до Красногвардійського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1