Провадження № 1-кп/161/825/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 10 грудня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003288, що надійшло з прокуратури м. Луцька 27.11.2015 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину, українця, гр.України, раніше судимого, зокрема:

04.12.2002 року Луцьким міським судом Волинської області за ст.289 ч.9 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 25.11.2009 року на підставі постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 17.11.2009 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 3 місяці 7 днів.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 30.10.2015 року, близько 15.20 год., знаходячись в магазині «Rbeauty» в ТЦ «Луцьк», що по пр. Волі в м. Луцьку, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, користуючись неуважністю потерпілої ОСОБА_4 , таємно викрав із прилавку силіконовий чохол марки «G3 mini», вартість якого згідно висновку експерта №1 від 13.11.2015 року становить 97,50 грн., з мобільним телефоном марки «LG», модель «D724» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта №1 від 13.11.2015 року становить 3760 грн., в якому знаходилися сім-картки мобільних операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 10 грн., на рахунку якої було 2 грн., та ПрАТ «МТС-Україна» № НОМЕР_4 , вартістю 10 грн., на рахунку якої було 20 грн., та карта пам`яті марки «MicroSD 1 GB», вартість якого згідно висновку експерта №1 від 13.11.2015 року становить 35 грн., чим заподіяв ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 3 934, 50 грн..

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.1 КК України.

Під час судового провадження між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , зокрема, 10 грудня 2015 року укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються, про відсутність на час складання угоди матеріальних і моральних претензій з боку потерпілої ОСОБА_4 та на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 180 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Судові витрати за проведення товарознавчої експертиз №1 від 13.11.2015 року, що підтверджено документально, слід стягнути з обвинуваченого.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Угоду від 10 грудня 2015 року по кримінальному провадженні №0003288 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

Речові докази: CD-диск на якому знаходиться файл відеозапису перебування ОСОБА_5 у ТЦ «Луцьк» - залишити при матеріалах кримінального провадження№0003288.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в доход держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 04 копійки.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: