АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1740/15-к Номер провадження 11-кп/786/764/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника ВЦ ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали подання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року.

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання Комсомольського виправного центру № 136 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_7 засудженого вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 24.04.2012 року за ч. 3 ст. 185, 70 КК України на 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.10.2014 року не відбута частина строку покарання замінена на більш м`яку - обмеження волі на строк 2 роки 8 місяців 2 дні.

У Комсомольському ВЦ № 136 ОСОБА_7 відбуває покарання із 24.11.2014 року.

Згідно ухвали суду, 31 липня 2015 року адміністрація установи КВЦ №136 звернулась до суду з клопотанням про застосування по відношенню до засудженого положень ст.81 КК України. Клопотання мотивоване наявністю передбачених ст.81 КК України підстав - доведенням виправлення та фактом відбуття 2/3 частики строку, призначеного судом покарання.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд вказав на те, що засуджений ОСОБА_7 не відбув 2/3 частини встановленого судам строку покарання, а можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.81 КПК України пов`язана Законом з обов`язковою наявністю даної складової, крім того, відсутні також процесуальні підстави для прийняття рішення про звільнення, як вони передбачені ч.8 ст.154 КВК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 та в його інтересах захисник ОСОБА_8 просять ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_7 .

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , представника ВЦ ОСОБА_9 про задоволення скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені мотиви апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За нормами ч.ч.2,3 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув певний строк покарання, призначений судом, в залежності від ступеня тяжкості скоєного ним злочину.

Виходячи із змісту ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання було замінене більш м`яким, умово-дострокове звільнення застосовується за встановленими статтею 81 цього Кодексу правилами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

З огляду на викладене та враховуючи, що при пом`якшенні покарання за судовим рішенням, було визначено строк невідбутої частини покарання у вигляді 2 років 8 місяців 2 дні, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що строк відбуття ОСОБА_7 покарання підлягає обрахуванню з фактичної дати винесення ухвали про заміну йому покарання.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді, засуджений відбув 08 місяців 17 днів, визначеного судом покарання, що є менше 2/3 строку покарання, як це передбачено п.2 ч.3 ст.81 КК України.

Крім того, у відповідності до положень ч.8 ст.154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали нро нанравлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постановлена ухвала є законною, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року щодо нього - без зміни.

С У Д Д І :

______________ ____________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4