У Х В А Л А

Справа № 183/6326/15

№ 1-кп/183/751/15

11 грудня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001362 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст. 246 КК України,-

в с т а н о в и в:
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 29 вересня 2015 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001362 відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 246 КК України, підготовче судове засідання по якому було призначено на 02.10.2015 року, однак не було проведено в строк відповідно з вимогами ст. 314 КПК України, і було неодноразово відкладено у зв`язку з неявкою представника потерпілого та відсутністю у суду підтвердження його належного повідомлення про дату та час судового засідання, тому підготовче судове засідання проведено лише 11.12.2015 року.

Прокурор вважає можливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки підстав для повернення немає.

Обвинувачений вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору.

Представник потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що незаконна порубка лісу мала місце за межами адміністративно-територіальних одиниць с. Вільне, с. Хащове, які підпорядковані Вільненський сільській раді та дана ділянка не перебуває на її балансі, тобто Вільненська сільська рада в даному випадку не є потерпілим, оскільки діями ОСОБА_5 шкода їй не завдана. Вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, якою встановлюється обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли відомості, викладені в обвинувальному акті відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, суперечать вимогам КПК України до встановлення цих відомостей.
Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого.

Частиною 1 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» органи місцевого самоврядування здійснюють облік, охорону та відновлення усіх зелених насаджень виключно в межах населених пунктів.
Відповідно до ст. 11 Лісового кодексу України право комунальної власності на ліси набувається при розмежуванні в установленому законом порядку земель державної і комунальної власності, а також шляхом передачі земельних ділянок з державної власності в комунальну та з інших підстав, не заборонених законом.
Враховуючи те, що згідно із ст. 12 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування розпоряджаються земельними ділянками виключно в межах адміністративно-територіальних одиниць, а також і те, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності сільська рада не набула права власності на ліси державної власності (відповідно до пояснень голови Вільненської сільської ради), тому Вільненська сільська рада не набула будь-яких майнових прав чи повноважень по утриманню зелених насаджень, які знаходяться за межами населених пунктів.
Враховуючи зазначені вище вимоги діючого законодавства України, з урахуванням пояснень голови Вільнянської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, вказує на невірне визначення стороною обвинувачення потерпілої сторони в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 246 КК України, що є грубим порушенням діючого законодавства та Кримінального процесуального кодексу України.

Вказані обставини, у своїй сукупності, на думку суду є суттєвими та такими, що не відповідають вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001362 відносно ОСОБА_5 за ст. 246 КК України - повернути прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1