АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року,
за участю сторін:
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року відмовлено у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного Управління Національної Поліції в м. Києві ОСОБА_6 щодо незастосування рішень, дій чи бездіяльності при застосуванні передбачених законом заходів безпеки.
Суд першої інстанції, з посиланням на положення ст. 214 КПК України, мотивував своє рішення тим, що вимоги скарги ОСОБА_5 не можуть бути предметом судового розгляду, оскільки положеннями ст. 303 КПК України не передбачено оскарження бездіяльності слідчого під час досудового розслідування з підстав, на які посилається ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, винести нову ухвалу, якою задовольнити скаргу:
1. Визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_7 у не застосуванні заходів безпеки до дітей перед розмовою з дітьми - не вилученням дітей від сім`ї ОСОБА_8 , щоб помістити в небезпечні умови.
2. Зобов`язати слідчого Слідчого Відділу Солом`янського управління поліції Головного Управління Національної Поліції в м. Києва ОСОБА_6 , уповноважених осіб оперативного підрозділу залучити Священнослужителя УПЦ КМ(бажано з ОСОБА_9 (на території Жовтневої лікарні міста Києва по вул. Шовковичній) і відібрати дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від ОСОБА_12 та від матері ОСОБА_13 без позбавлення її батьківських прав на протязі 24-х годин з моменту отримання ухвали, тому що залишення дітей за місцем проживання за адресом АДРЕСА_1 , де проживають члени сатанинської секти, на чолі якої стоїть ОСОБА_12 , є небезпечним для їх життя, здоров`я і провести розмову з дітьми за методикою «зелена кімната» та помістити дітей в центр соціально-психологічної реабілітації №1 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вияснення в дітей правди може призвести до їх миттєвої смерті, а також дітям потрібна допомога психологів.
Оскільки в ОСОБА_14 провали в пам`яті і вона може не контролювати себе (по кримінальних провадженнях № 0000032 та № 0002104 дітей визнано потерпілими за ч.1 ст. 126 КК України - умисне вчинення по АДРЕСА_1 насильницьких дій, які завдали фізичного болю дітям в період з 2013 року по березень 2014 року та за ч.1 ст. 129 КК України; побоювання вбивства дітей ОСОБА_12 ).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_5 зазначає, що бездіяльність слідчого полягає в ігноруванні його заяви до Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві від 4 березня 2015 року за вх.№Д1050 про внесення відомостей в ЄРДР, згідно ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 5 серпня 2015 року про зобов`язання слідчого ОСОБА_6 визнати дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 потерпілими по кримінальним провадженням №0002104 та № 0000032та застосувати запобіжні заходи медичного характеру поміщення ОСОБА_12 та ОСОБА_15 в умови, які виключать небезпеку їх дій.
Заяву приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0002104, при цьому оперативними працівниками жодного разу не було застосовано заходів безпеки відносно дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
З посиланням на норми Конституції України, Сімейний кодекс, Закони України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» та «Про попередження насильства в сім`ї», ОСОБА_5 просить задовольнити його скаргу, оскільки з 2013 року жодного разу не спілкувався з дітьми, а на неодноразові звернення до Солом`янського РУГУ МВС України він отримав відповідь про проведення профілактичної бесіди з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та рекомендацією звертатися до суду для захисту прав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 виступає заявником у кримінальному провадженні № 0000032 за ч. 1 ст. 129 КК України, внесеному в ЄРДР 11 березня 2015 року на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва (за заявою ОСОБА_5 ) (ас. 39), і не є потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Права заявника передбачені ч. 2 ст.. 60 КПК України, а саме, заявник має право:
1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;
2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;
3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Разом з тим, як вбачається зі скарги ОСОБА_5 до Солом`янського районного суду м. Києва, ним було подане клопотання до слідчого про застосування заходів безпеки до дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про вилучення дітей від сім`ї ОСОБА_8 , та поміщення в небезпечні умови, а також про залучення Священнослужителя УПЦ КМ(бажано з ОСОБА_9 (на території Жовтневої лікарні міста Києва по вул. Шовковичній) і відібрання дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від ОСОБА_12 та від матері ОСОБА_13 без позбавлення її батьківських прав на протязі 24-х годин з моменту отримання ухвали, проведення розмови з дітьми за методикою «зелена кімната» та поміщення дітей в центр соціально-психологічної реабілітації №1 .

Відповідно до вимог ст.. 220 КПК України під час досудового розслідування клопотання може бути подано стороною захисту, потерпілим і його представником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій.

Право заявника подавати клопотання під час досудового розслідування законом не передбачено.

Крім того, частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав та коло осіб, які мають право на оскарження рішень, дій та бездіяльності під час досудового розслідування.

З огляду на вище викладене, слідчим суддею правильно прийнято рішення про відмову у відкритті провадження, оскільки зазначена у скарзі ОСОБА_5 бездіяльність слідчого оскарженню в порядку ст.. 303 КПК України не підлягає.

Керуючись ст..ст. 376, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного Управління Національної Поліції в м. Києві ОСОБА_6 щодо не застосування рішень, дій чи бездіяльності при застосуванні передбачених законом заходів безпеки, - залишити без зміни, апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

___________________________ _________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3