Справа №1-5-134/10 23.12.2010 23.12.2010 23.12.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-775 / 2010 року Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 365 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Ржепецького О.П.

суддів: Кателіна В.П., Гребенюк В.І.

секретаря Березняка В.В.

прокурора: Данчук В.М.

засудженого: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5

23 грудня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора Центрального району м. Миколаєва і потерпілого ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має на утриманні малолітню дитину, мешканець АДРЕСА_1, не судимий,

засуджений:

-За ч. 1 ст. 279 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

-За ч. 1 ст. 365 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 10 місяців з позбавленням права обіймати посади, повязані виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим , остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 10 місяців з позбавленням права обіймати посади, повязані виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік.

На підставі ст. 72 КК України, керуючись правилами складання покарань та зарахування строку попереднього ув'язнення, ОСОБА_3 зарахований строк попереднього увязнення, обмежившись відбутим ним покарання у виді 1 року 5 місяців 3 днів у СІЗО м. Миколаєва.

Судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої самовільним захватом земельної ділянки - 4625 грн. і в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої будівлям та спорудам - 2796 грн. Матеріальна шкода відшкодована потерпілому ОСОБА_6 в повному обсязі.

За вироком суду, ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що перебуваючи на посаді директора і, являючись власником приватного підприємства «Інвестстрой плюс», виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції згідно уставу підприємства, вчинив дії які явно виходили за межі наданих йому прав і повноважень.

Всупереч встановленому чинним законодавством України порядку, без належних документів, які б встановлювали право ОСОБА_3 на власність або право на користування земельних ділянок та домоволодінь № 114 і № 114/1 на вул. Потьомкінській у м. Миколаєві, надав розпорядження працівникам ПП «Інвестстрой плюс» розпочати підготовчі роботи для подальшого будівництва, самовільно зайнявши земельну ділянку площею 447 кв. м., яка належала ОСОБА_6 і земельну ділянку площею 107 кв. м., яка належала територіальній громаді міста, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 4625 грн. і територіальній громаді міста - на суму 1111 грн.

З жовтня 2007 року, до цього часу, працівниками ПП «Інвестстрой плюс» за вказівкою ОСОБА_3 огороджено території домоволодінь № 114, яке належить на праві приватної власності ПП «Інвестстрой плюс» і № 114/1, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 де проводяться будівельні роботи без відповідного дозволу Державного архітектурно-будівельного контролю м. Миколаєва. В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 повністю демонтовано житлові і нежитлові споруди на території домоволодіння № 114/1, належного ОСОБА_6, якому завдано матеріальну шкоду на суму 2796 грн. Таким чином, ОСОБА_3 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_6 і територіальній громаді міста на загальну суму 8532 грн.

Крім того, ОСОБА_3 завдав шкоду нематеріального характеру, яка виявилася в порушені конституційних прав ОСОБА_6, які охороняються ст.ст. 3,14,41,68 Конституцією України та іншими законами, а також у підриві авторитету та престижу органів державної влади та місцевого самоуправління. В результаті злочинних дій ОСОБА_3, на протязі довгого часу, ОСОБА_6 незаконно був позбавлений права володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, земельною ділянкою і домоволодінням за адресою вул. Потьомкінська, буд. 114/1 у м. Миколаєві. Крім цього, ОСОБА_3 ігнорував неодноразові вимоги державних контролюючих органів про призупинення самовільного будівництва і звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, чим підривав авторитет органів державної власті і місцевого самоуправління.

Також, 25.12.2008 року, під час розслідування кримінальної справи за фактом умисного знищення майна ОСОБА_6 і самовільного будівництва на земельній ділянці, під час проведення огляду працівниками міліції території домоволодінь №№ 114, 114/1 на вул. Потьомкінській у м. Миколаєві, ОСОБА_3, за попередньою змовою з ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, з метою порушення нормальної роботи транспорту, шляхом влаштування перешкоди, з пяти автомобілів заблокували транспортні комунікації на ділянці дороги на перехресті Потьомкінської та Садової у м. Миколаєві, яка є магістраллю районного значення, що призвело до порушення нормального руху транспорту у вказаному районі, порушення руху трамваїв маршруту № 3 і спричиненню значних незручностей для пасажирів та водіїв.

В апеляції помічник прокурора Центрального району м. Миколаєва просить вирок скасувати і постановити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 365 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, повязані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обовязків; за ч. 1 ст. 279 КК України призначити покарання у виді обмеження волі, і за сукупністю злочинів, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права займати посади, повязані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обовязків на 2 роки.

Апелянт, не оспорюючи висновки суду щодо вини ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 279 КК України, не погоджується з тим, що судом враховано висновки експерта № 4420-4423 від 08.09.2010 року і визначено загальний розмір шкоди в сумі 8532 грн. Вважає, що суд невірно дійшов такого висновку, що засуджений своїми діями заподіяв істотну шкоду, посилаючись на висновки будівельно-технічної експертизи № 120-1533 від 08.08.2008 року, якою визнано, що ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму 66902 грн., тобто його дії спричинили тяжкі наслідки. Зазначив, що висновок експерта № 4420-4423 від 08.09.2010 року не міг бути використаний як достовірний доказ у справі, оскільки у вартість збитків не включено відновлення огорожі № 6, трубопроводу і заборної арматури, невірно вказано на сьогоднішній день вартість відновлення деревяних споруд «І», «Г», «Д» та житлового будинку «Б», вартість зелених насаджень не досліджувалася судом взагалі. Крім цього вказує, що експертом використано Збірку укрупнених показників відтворення вартості № 28, яка визначає вартість багатоквартирних будівель, а не будинків індивідуальних забудовників, а тому висновок суду про відсутність такої кваліфікуючої ознаки, як настання тяжких наслідків і перекваліфікацію дій ОСОБА_3 з ч. 3 ст. 365 КК України на ч. 1 ст. 365 КК України, не відповідаючим фактичним обставинам справи.

В апеляції потерпілий ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 і постановити свій вирок, яким визнати його винним за ч. 3 ст. 365 КК України. Також просить стягнути з засудженого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 66902 грн., яку визначив висновок будівельно-технічної експертизи № 120-1533 від 08.08.2008 року та судові витрати. Вважає вирок незаконним, оскільки суд не взяв до уваги суму завданих йому збитків на теперішній час, тому вважає висновок експерта № 4420-4423 від 08.09.2010 року неповним, таким, що суттєво протирічить іншим доказам у справі і не може бути взятий судом до уваги.

Заслухавши доповідь судді, прокурора в підтримку доводів своєї апеляції, пояснення представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_5 в підтримку доводів апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_4, які вважають вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироці та кваліфікація його дій за 1 ст. 279 КК України і за ч. 1 ст. ст. 365 КК України є вірними, обґрунтованими і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні першої інстанції доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 КК перевищенням влади або службових повноважень визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, є заподіяння зазначеним особам істотної шкоди. Шкода, якщо вона полягає в спричиненні матеріальних збитків, визнається істотною за умови, що вона в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Тяжкими наслідками при перевищенні влади або службових повноважень і кваліфікація дій за ч. 3 ст. 365 КК визнаються, заподіяння матеріальних збитків, які у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 03.12.97 року при розгляді справ про перевищення влади або службових повноважень суди відповідно до вимог ст. 16-1 Кримінально-процесуального кодексу України повинні, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов'язків та здійснення наданих їм прав, зокрема щодо з'ясування всіх фактичних обставин справи.

На думку колегії суддів судом першої інстанції виконана така умова щодо розгляду даної категорії справ. Розглядаючи справу по суті, суд не взяв до уваги висновки судової будівельної експертизи № 120-1533 від 08.08. 2008 року, в якої зазначено, що матеріальні збитки завдані потерпілому ОСОБА_6 складають в сумі 66902 грн., посилаючись на те, що експертизою не було враховано фактичне зношення житлового будинку та господарських споруд, як це вимагають «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків», затверджені Наказом МЖХ України 03.02 2009 року за № 21, і призначив у судовому засіданні комплексну будівельно-технічну експертизу відповідно до предявленого обвинувачення ОСОБА_3, яка повинна була б відповісти на постановлені перед експертом питання щодо реального розміру матеріальної шкоди, завданої потерпілому.

Відповідно до висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 4420-4423 від 08.09.2010 року загальна шкода, спричинена будівлям і спорудам в домоволодінні № 114/1 на вул. Потьомкінській у м. Миколаєві згідно технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, яка 18.05.2006 року провадилася працівниками МБТІ склала 2796 грн. Згідно висновку експертизи № 71 від 26.02.2009 року щодо самовільного зайняття земельної ділянки домоволодіння № 114/1, розташованого по вулиці Потьомкінська в м. Миколаєві, площею 447 кв.м., власнику земельної ділянки ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 4625 грн., територіальній громаді м. Миколаєва -1111 грн., а всього засудженим заподіяно збитків на суму 8532 грн..

Посилаючись на висновки вище зазначених експертиз, суд правильно визначився, що неправомірні дії ОСОБА_3 спричинили не тяжкі наслідки, а ним була заподіяна істотна шкода, і дії останнього підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 365 КК України, а не за ч.3 ст. 365 КК України.

Не заслуговують уваги твердження апелянтів, що величина збитків спричинених знищенням обєктів повинна розраховуватись на час сьогоденної вартості витрат на будівництво, придбання в сучасних умовах матеріалів, вартості робіт, так як відповідно до положень ст. 453 ЦК України, статей 48,51,52,54,56,57 Закону України «Про власність» і вище зазначених Правил, при визначені розміру відшкодування шкоди заподіяної майну, незалежно від форм власності, береться до уваги реальна вартість втраченого майна на час розгляду справи, з урахуванням його зношеності.

Суд в мотивованому вироку ретельно дослідив розмір заподіяної ОСОБА_6 і територіальної громаді міста матеріальної шкоди, врахувавши висновки комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 4420-4423 від 08.09.2010 року, які узгоджуються з предявленим обвинуваченням, і зробив правильні виводи, щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 365 КК України, як умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з іншими доказами, і з огляду на наведене, не вбачається підстав для перекваліфікації його дій і постановлення нового вироку.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляції помічника прокурора Центрального району м. Миколаєва і потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_3 - без зміни.

Головуючий:

Судді: