Справа № 214/3069/15-к
1-кп/214/69/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000998 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з вищьою освітою, СПД, не заміжньої, раніше не судимої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Обвинуваченій ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення в кримінальному провадженні за ч.1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що причинило потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.
На досудовому розслідуванні встановлено, що 10 листопада 2014 року приблизно о 14 годині 25 хвилин в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги вул. Марійської з боку вул. Волгоградської в напрямку вул. Світлогорської рухався автомобіль «Шкода ОктавіяА5» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 . В цей час, попереду, в попутному напрямку, рухався автомобіль «Рено Логан» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який в районі АЗС «НТС» застосувавши гальмування зупинив керований ним автомобіль, перед нерегульованим пішохідним переходом, позначеним розміткою 1.14.1, та дорожнім знаком 5.35.1, надаючи дорогу пішоходам, пропустивши пішоходів водій ОСОБА_7 повільно відновив рух. В цей час водій ОСОБА_6 при виникненні перешкоди для руху, у вигляді автомобіля «Рено Логан» під керуванням водія ОСОБА_7 , яку вона мала об`єктивну можливість виявити, в порушення вимог п. 12.3 « Правил дорожнього руху» України відповідно до якого:
«У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»
своєчасно заходів для зменшення швидкості руху керованого нею автомобіля не вжила в наслідок чого допустила наїзд на автомобіль «Рено Логан» під керуванням водія ОСОБА_7 , що рухався в попутному напрямку, попереду. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди був травмований пасажир автомобіля «Рено Логан» ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2712 від 15.12.2014 року потерпілий ОСОБА_8 отримав травми у вигляді: перелому сьомого ребра праворуч з зміщенням уламків, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості.
Відповідно до висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №62-Д від 19.03.2015 року у потерпілого ОСОБА_8 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітини, переломи 5-7 ребер праворуч по паравертебральній лінії, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесним ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Відповідно до висновку авто-технічної експертизи 58/27-7 від 22.01.2015 року при заданих вихідних даних в діях водія ОСОБА_6 по керуванню автомобілем «Шкода» вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з розглянутою дорожньо-транспортною пригодою.
Між порушенням ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху в частині виконання вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України і наслідками що настали - спричинення потерпілому ОСОБА_8 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень вбачається прямий причинний зв`язок.
Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані на досудовому розслідуванні за ч.1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що причинило потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.
Розглянувши кримінальне провадження суд дійшов висновку про недоведеність обвинувачення та наявність підстав для виправдання ОСОБА_6 , мотивуючи своє рішення наступним чином.

Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у дорожньо-транспортній пригоді визнавала, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України також визнала та дала пояснення щодо обставин ДТП, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Вважає себе винною в ДТП та щиро розкаюється. Проте, пояснила, що після ДТП лише через тиждень від працівників ДАІ дізналася про тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_8 та про закриття адміністративної справи і порушення кримінальної. На момент ДТП даних про перелом ребер у потерпілого, не було. Просила врахувати, що висновки судових експертиз є суперечливими і не доводять що перелом ребер потерпілого стався від ДТП, що мала місце 10.11.2014 року. Після повідомлення про тілесні ушкодження вона зв`язалася по телефону із потерпілими, приїхала до потерпілого ОСОБА_8 додому, вибачилася і надала матеріальну допомогу в розмірі 2000 грн. на його лікування. Крім того, вона неодноразово робила спроби примиритися і до судового рішення почати виплачувати матеріальну шкоду потерпілим, проте, через відсутність зустрічного бажання з боку цивільного позивача ОСОБА_9 , сторони не дійшли згоди про досудовий порядок відшкодування шкоди. Розмір заявлених цивільних позовів визнає частково щодо відшкодування моральної шкоди, та повністю щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Представник потерпілого та цивільних позивачів в судовому засіданні вимоги цивільних позовів підтримав, щодо призначення покарання обвинуваченій полягається на розсуд суду.

Судом були досліджені також інші докази, на підставі яких суд дійшов висновку щодо недоведеності вини обвинуваченої в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, а саме:

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що потерпілий це її батько. Під час ДТП вона знаходилась в машині на передньому сидінні, машина оформлена на сина ОСОБА_11 . Все сталось в обід, вони їхали по вул. Марійській в м. Кривий Ріг. Там є пішохідний перехід на якому вони пропустили пішохода, та почали рухатись, як почули стук та крик батька, який знаходився на задньому сидінні автомобіля. Після зіткнення, вона вийшла з автомобіля та побачила ОСОБА_12 , яка казала, що винна, що все відшкодує. Вони викликали ДАІ та все оформили. На машину вони збирали все життя тому у неї була бурна реакція, син після ДТП мовчав. Вона викликала батьку таксі та відправила його до дому, самі повернулись до дому ввечері, подзвонила батьку. Наступного дня після роботи зайшла до нього, він скаржився, що болить спина. Викликали швидку. Лікарі швидкої його оглянули. Наступного дня вона повезла батька до невропатолога в 14 лікарню. Там сказали, що нічого серйозного. Потім з`ясували перелом трьох ребер. Він лікувався у лікарні, купували багато ліків, біль він відчуває й досі. Через кілька днів зателефонувала ОСОБА_13 і вони домовились, що вона приїде. Вона приїхала, дала 2 000 грн. на лікування. Вони просили її відремонтувати машину, а потім вона зателефонувала та сказала що вона все заплатить.

Пояснення свідка ОСОБА_10 суд вважає належним і допустимим доказом оскільки вона була свідком ДТП і дала пояснення щодо обставин його вчинення, крім того, даний доказ отриманий в порядку, передбаченому КПК України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що він оглядав постраждалого від ДТП, його прізвище він не пам`ятає. Постраждалому було приблизно років 70. Він був на чергуванні, 16.11.2014 року йому на прийом привели постраждалого, який скаржився на біль в грудній клітині. Оглянув його, направив на рентген, щоб перевірити перелом 7го ребра. Зі знімку перелом не побачив, бо знімок не завжди відображає те що є, результат і оцінка залежить від якості знімку. Він поставив діагноз через клінічні ознаки та скарги хворого на біль, призначив курс лікування і направив на амбулаторне лікування. Йому дана рекомендація спокій, знеболююче і місцеві мазі, нагляд сімейного лікаря. Повторний прийом був 17.11.2014р. після того він його не бачив.

Пояснення свідка ОСОБА_14 суд вважає належним і допустимим доказом оскільки він проводив медичний огляд потерпілого і дав пояснення щодо цих обставин, крім того, даний доказ отриманий в порядку, передбаченому КПК України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що прізвище потерпілого він не пам`ятає, робив і бачив тільки рентген знімки. Пояснення даного свідка суд не вважає належним доказом оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що є предметом доказування у справі.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 суду показав, що він робив свій висновок про тяжкість ступеню тілесного ушкодження, та на питання захисту пояснив, що строк консолідації костної тканини більше 21 доби. Якщо це ребро літньої людини, то треба більше часу, приблизно 4-6 тижнів, але кожна людина індивідуальна.

Пояснення експерта ОСОБА_16 вважає належним і допустимим доказом оскільки він проводив медичний огляд потерпілого та давав свій висновок щодо цих обставин, які є предметом доказування, крім того, даний доказ отриманий в порядку, передбаченому КПК України.

Крім показань свідків, допитаних в судовому засіданні, судом досліджені та оцінені інші письмові докази, зібрані під час досудового розслідування:

Так, згідно протоколу огляду місця та схеми дорожньо-транспортної пригоди від 10.11.2014р., вбачається, що було 10.11.2014 року о 15 год. 15 хв. ст.лейтенантом міліції ОСОБА_17 було оглянуто місце ДТП яка мала місце на вул. Світло гірська 10 а в м. Кривому Розі, в схемі ДТП зазначено адресу вул. Марійська поряд із АЗС «НТС» Учасниками ДТП зазначено водія ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , зауважень до протоколу огляду та схеми ДТП не надавали (Т.1 а.с.6,7,8-9); даний доказ суд вважає належним і допустимим оскільки він належить до обставин, які є предметом доказування, крім того, даний доказ отриманий в порядку, передбаченому КПК України.

Висновком судового експерта №2712 на підставі постанови слідчого від 04.12.2014р., проведено з 10.12.2014по 15.12.2014 р. проводилось експертне дослідження та на підставі огляду потерпілого та медичних документів (амбулаторна картка 7 міської лікарні на ім`я ОСОБА_8 ) встановлено, що згідно наданих медичних документів у ОСОБА_8 мався перелом 7-го ребра праворуч з зміщенням уламків. Ушкодження виникло від дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, могли виникнути при ударі об такий предмет. Ушкодження потерпілого могло виникнути в обстановці дорожньо-транспортної пригоди, в середині салону автомобіля тобто при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи і потерпілим. Час виникнення ушкодження згідно представленим медичним документам може відповідати 10.11.2014р. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більш 21 доби) (Т.1 а.с.27-29). Даний доказ відповідно до ст. 85,86 КПК України є належним та допустимим, проте, суд критично оцінює висновок експерта в частині що вказує що ушкодження потерпілого могло виникнути в обстановці дорожньо-транспортної пригоди, в середині салону автомобіля тобто при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи і потерпілим, оскільки вирішення питання відносно обставин спричинення тілесних ушкоджень не входить до компетенції судово-медичної експертної комісії, та вирішується шляхом слідства. Аналогічний висновок щодо компетенції експерта міститься на арк.. 107 Т.1 у відповіді на питання №1 додаткової комісійної судово-медичної експертизи №62-Д щодо механізму утворення тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 .

З зазначеного висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №62-Д вбачається, згідно наданої медичної документації (амбулаторної картки), відразу після ДТП, а саме 10.11.2014 року, гр. ОСОБА_8 був оглянутий хірургом, яким якихось тілесних ушкоджень, а тому числі і в області грудної клітини, не відмічено. В подальшому 17.11.2014 року при огляді травматологом на дому, вказано, що має місце біль та крепітація кісткових відламків в проекції 7-го ребра, на підставі чого лікарем визначено, що по даним клініки має місце перелом 7-го ребра справа. Якихось тілесних ушкоджень в області грудної клітини, а саме синців, саден, набряків, ран, тощо, в ділянці вказаної локалізації перелому, не описано. По даним опису рентгенологами результатів рентгенологічного дослідження правої половини грудної клітини від 16.11.2014 року (№ 7536), а також від 04.12.2014 року (№ 7942) - достовірних даних за травматичне пошкодження ребер немає. По даним опису рентгенограми грудної клітини від 05.12.2014 року (№ 7958) рентгенологом вказано, що має місце перелом 7-го ребра праворуч по паравертебральній лінії із зсувом кісткових відламків. По даним опису всіх наданих рентгенограм місцевим лікарем-рентгенологом, визначається перелом заднього відрізку 7-го ребра справа по паравертебральній лінії із зсувом відламків.
Враховуючи вище відмічені розбіжності відносно наявності чи відсутності перелому 7-го ребра справа, при виконанні первинної комісійної судово-медичної експертизи було проведене дослідженні всіх, вище зазначених рентгенограм - якихось пошкоджень ребер, в тому числі і 7-го ребра, не визначено.
При проведенні додаткової комісійної судово-медичної експертизи, надані рентгенограми досліджені повторно, було встановлено, що в результаті низької якості самих рентгенівських плівок визначити наявність переломів будь-яких ребер не представилося можливим.
При дослідженні спіральної томографії органів грудної клітки і середостіння членами експертної комісії визначена наявність застарілих переломів 5-6-7 ребер по паравертебральній лінії справа, кісткова мозоль в області 12 ребра ліворуч по лопатковій лінії. В області правої легені виявлені кальцинати на тлі пневмофіброзу. Ліворуч в базальних (нижніх) відділах плевро-костальні спайки, синуси запаяні. Таким чином у потерпілого ОСОБА_8 були встановлені, об`єктивно підтверджені, наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітини, переломи 5-7 ребер справа по паравертебральній лінії, 12-го ребра зліва по лопатковій лінії. Характер тілесних переломів свідчить про те, що вони виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), при контакті предметів з задньою поверхнею грудної клітини. Вважаємо необхідним відмітити, що тупі тверді предмети широко використовуються в биту і на підприємствах, мають різну форму, масу, краї, кінці, різну силу, механізм та умови їх дії, тому визначити від дії якого конкретного тупого твердого предмету виникли ці пошкодження, не представилося можливим. На питання щодо можливість отримання тілесних ушкоджень при обставинах зазначених в постанові зазначено, що за даними наданої медичної документації, описів рентгенограм лікарями-рентгенологами та даним дослідження рентгенограм органів грудної клітини, яке було виконано при проведенні первинної комісійної судово- медичної експертизи, органів грудної клітини, відсутні дані про переломи такої кількості ребер (5,6,7 справа та 12-го ребра зліва). При опису рентгенограм від 05.12.2014 року, лікарем відмічається наявність перелому тільки 7-го ребра. При СКТ дослідженні встановлена наявність вже застарілих переломів ребер справа та зліва, що виключає можливість судово-медичній експертній комісії визначити конкретний термін їх виникнення. Вважаємо звернути увагу на той факт, що при огляді гр. ОСОБА_8 лікарями, як при первинному зверненні за медичною допомогою, так і за термін його лікування, якихось тілесних ушкоджень в області грудної клітини, в тому числі і в області локалізації переломів ребер, не описано. Як правило, подібні ушкодження виникають від дії тупих твердих предметів, діючих з силою, достатньої для виникнення подібних ушкоджень та, як правило, супроводжуються проявою пошкоджень на шкіряних покровах у вигляді, саден, синців, набряків, гематом, тощо, а, іноді проявами підшкірної емфіземи, В даному ж випадку пошкодження в області грудної клітини відсутні. Тому відсутні будь-які об`єктивні дані, які б дозволили встановити, що пошкодження у гр. ОСОБА_8 виникли в термін, вказаний в постанові про призначенні експертизи, в медичній документації та в матеріалах кримінального провадження, а саме - 10.11.2014 року. Вирішення питання відносно обставин спричинення тілесних ушкоджень не входить до компетенції судово-медичної експертної комісії, а вирішується шляхом слідства. Судово-медичний експерт не може приймати до уваги показання потерпілих, обвинувачених, свідків та інших осіб, так як вони (показання) можуть змінюватися, як на досудовому слідстві, так і в суді. Судово-медичний експерт при виконанні обстежень, досліджень та експертиз приймає до уваги тільки об`єктивні дані, які дозволяють визначити наявність тілесних ушкоджень, їх локалізацію, механізм та термін спричинення, ступень тяжкості, тощо. Як відмічено вище, тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) визначити конкретні характерологічні ознаки контактуючої поверхні якого не представляється можливим, так як для цього немає об`єктивних судово-медичних даних.
На питання щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень дано відповідь, що згідно п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року за № 6 та узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України та Міністерством внутрішніх справ України, тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер відносяться до середнього ступеню тяжкості, як такі, які викликали розлад здоров`я терміном понад 3-х діб (більше ніж 21 день), який необхідний для повного зрощення кісткової тканини (Т.1 а.с.102-109).
Зазначений доказ відповідно до ст. 85,86 КПК України є належним та допустимим, оскільки містить висновок щодо предмету доказування, а саме тілесних ушкоджень потерпілого. При цьому, суд враховує що висновок додаткової комісійної експертизи №62-Д є більш повним та спростовує висновок експерта ОСОБА_16 №2712 в частині визначення часу виникнення та механізму отримання потерпілим ОСОБА_8 , тілесного ушкодження у вигляді переламу 7 ребра праворуч із зміщенням уламків. За таких обставин суд вважає висновок експерта ОСОБА_16 №2712 по 2 питанню неправильним та суперечливим, враховуючи що вирішення питання відносно обставин спричинення тілесних ушкоджень не входить до компетенції судово-медичної експертної комісії, та вирішується шляхом слідства. Крім того, відповідь експерта ОСОБА_16 щодо можливості виникнення тілесних ушкоджень часу 10.11.2014 року також спростовується висновком додаткової комісійної експертизи №62-Д (а.с.108), відповідь №3, експертами зазначено, що відсутні будь-які об`єктивні дані, які б могли дозволити встановити що пошкодження у гр.. ОСОБА_8 виникли 10.11.2014 року, як зазначено в постанові слідчого.

Згідно висновку судово-комісійної експертизи №33 від 10.02.2015р. вбачається за питанням №1 про наявність тілесних ушкоджень, їх локалізації та механізму утворень: з наданої медичної документації (амбулаторної картки), відразу після дорожньо-транспортній події, а саме 10.11.2014 року, гр. ОСОБА_8 був оглянутий хірургом, яким якихось тілесних ушкоджень, в тому числі і в області грудної клітини, не відмічено. В подальшому 17.11.2014 року при огляді травматологом на дому, вказано, що має місце біль та крепітація кісткових відламків в проекції 7-го ребра, на підставі чого лікарем визначено, що по даним клініки має місце перелом 7-го ребра справа. Якихось тілесних ушкоджень в області грудної клітини, а саме синців, саден, набряків, ран, тощо, в ділянці вказаної локалізації перелому, не описано. По даним опису рентгенологами результатів рентгенологічного дослідження правої половини грудної клітини від 16.11.2014 року (№ 7536), а також від 04.12.2014 року (№ 7942) - достовірних даних за травматичне пошкодження ребер немає. По даним опису рентгенограми грудної клітини від 05.12.2014 року (№ 7958) рентгенологом вказано, що має місце перелом 7-го ребра праворуч по паравертебральній лінії із зсувом кісткових відламків. По даним опису всіх наданих рентгенограм місцевим лікарем-рентгенологом, визначається перелом заднього відрізку 7-го ребра справа по паравертебральній лінії із зсувом відламків.
Враховуючи вище відмічені розбіжності відносно наявності чи відсутності перелому 7-го ребра справа, при виконанні комісійної судово-медичної експертизи було проведене дослідженні всіх, вище зазначених рентгенограм - якихось пошкоджень ребер, в тому числі і 7-го ребра, не визначено. Як видно із амбулаторної карти, за весь час огляду гр. ОСОБА_8 лікарями (хірургом, травматологом, судинним хірургом), якихось тілесних ушкоджень, в тому числі і в області грудної клітини, на шкіряних покровах не описується. Такми чином, відсутність будь-яких тілесних ушкоджень на шкіряних покровах (саден, синців, гематом, набряків, тощо), не підтверджений рентгенологічними даними перелом 7-го ребра справа, дозволяє експертній комісії визначити, що якихось об`єктивних даних за наявність тілесних ушкоджень, в тому числі і перелому ребра, немає. Так як перелом 7-го ребра не підтверджений об`єктивними даними, він неможе прийматися до уваги експертною комісією при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (Т.1 а.с.42-48).
Відповідно до ст. 85,86 КПК України, даний доказ є належним, допустимим, отриманий в порядку, передбаченому КПК України.
Одже, висновок судово-комісійної експертизи №33 також ставить під сумнів правильність та спростовує висновок судового експерта ОСОБА_16 №2712 про наявність у потерпілого ОСОБА_8 , тілесного ушкодження у вигляді переламу 7 ребра праворуч із зміщенням уламків.
Відповідно протоколу слідчого експерименту від 14.01.2015р. за участю свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 вбачається, що місцем ДТП є ділянка проїжджої частини вул. Марійської в Саксаганскьому районі м. Кривого Рога. Проїжджа частина в місці ДТП має асфальтне покриття горизонтального профілю шириною 10,7 метри на момент ДТП чисте, сухе. В місці ДТП на проїжджій частини нанесена дорожня розмітка 1.1., 1.7, встановлено дорожні знаки 5.35.1, рух транспортних засобів не регулюється. На місці ДТП свідку ОСОБА_18 було запропоновано розповісти про обставини ДТП, що мала місце 10.11.2014р. учасником якої він є. Свідок ОСОБА_18 показав, що 10.11.2014 року приблизно о 14 год. 25 хв. Він керуючи автомобілем «Рено Логан» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по проїжджій частині дороги вул. Марійської з боку вул. Волгоградської в напрямку вул. Світлогорської. Проїжджа частина дороги вул. Марійської була суха проглядалась добре. Автомобіль знаходився в технічно справному стані, з двома пасажирами та вантажем 30 кг. Наближаючись до АЗС «НТС» він зупинив керований ним автомобіль, в робочому режимі, перед нерегульованим пішохідним переходом надаючи дорогу пішоходу. Прпустивши пішохода він відновив рух та почав повільно набирати швидкість, проїхавши метрів 5 як раптом відчув ззаду потужний удар, від якого автомобіль проїхав вперед.
Під час слідчого експерименту ОСОБА_6 показала, що 10 листопада 2014 року приблизно о 14 годині 25 хвилин вона керуючи автомобілем «Шкода Октавія» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалась по проїжджій частині дороги вул. Марійської з боку вул. Волгоградської в напрямку вул. Світлогорської. Проїжджа частина дороги вул. Марійської була суха проглядалась добре, швидкість керованого нею автомобіля складала приблизно 50 км/год. Автомобіль знаходився в технічно справному стані, без вантажу та пасажирів. Попереду неї в попутному напрямку рухався автомобіль «Рено». Наближаючись до АЗС «НТС» вона побачила, що водій «Рено» застосував різке гальмування, на автомобілі увімкнулись ліхтарі стоп-сигналу та даний автомобіль зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом на якій вибіг пішохід. Пішохода вона побачила, коли той вибіг з за передньої частини автомобіля «Рено». Вона відразу також застосувала гальмування та під час подальшого руху автомобіля в загальмованому стані стався наїзд на автомобіль «Рено», чи стояв автомобіль «Рено» в момент дорожньо-транспортної пригоди чи рухався вона точно вказати не може, вказати на проїжджій частині дороги вул. Марійської місце наїзду на транспортний засіб. Свідок ОСОБА_6 пояснила, що точно вказати місце наїзду вона не може (Т.1 а.с.50,51,52,53). Відповідно до ст. 85,86 КПК України, даний доказ є належним, допустимим, отриманий в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно висновку експерта №58/27-7 від 22.01.2015р., встановлено: варіант №1 (з показань водія ОСОБА_18 ) У відношенні водія автомобіля «Skoda Octavia A5». При заданих віхідних даних в даному варіанті розвитку подій ДТП, в діях водія ОСОБА_6 по керуванню автомобілем «Skoda Octavia A5» вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з розглянутою ДТП.
Відносно водія автомобіля «Renault Logan» ОСОБА_18 . При заданих вихідних даних в даному варіанті розвитку події ДТП, в діях водія ОСОБА_18 по керуванню автомобілем «Renault Logan» невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору моглиб знаходитися в причинному зв`язку з подією, яка розглядається не вбачається.
Варіант №2 (з показань водія ОСОБА_6 ) з причин викладених в дослідницькій частині дати відповідь на поставлене питання на даному етапі експертного дослідження не надається можливим (Т.1 а.с.57-60). Відповідно до ст. 85,86 КПК України, даний доказ є належним, допустимим, отриманий в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно висновку експерта №Д1/03/15 від 02.03.15р. встановлено, що сума матеріального збитку, нанесеного при ДТП власнику автомобіля «Renault Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_3 , становить 99107,77 грн. (Т.1 а.с.6896). Відповідно до ст. 85,86 КПК України, даний доказ є належним, допустимим, отриманий в порядку, передбаченому КПК України.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про в діях обвинуваченої ОСОБА_6 немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, мотивуючи своє рішення наступним.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.286 КК України характеризується трьома обов`язковими ознаками: діянням, наслідками та причинним зв`язком між діянням і наслідками.

Розглядаючи кримінальне провадження, судом встановлено 10 листопада 2014 року приблизно о 14 годині 25 хвилин в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги вул. Марійської з боку вул. Волгоградської в напрямку вул. Світлогорської рухався автомобіль «Шкода ОктавіяА5» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 . В цей час, попереду, в попутному напрямку, рухався автомобіль «Рено Логан» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який в районі АЗС «НТС» застосувавши гальмування зупинив керований ним автомобіль, перед нерегульованим пішохідним переходом, позначеним розміткою 1.14.1, та дорожнім знаком 5.35.1, надаючи дорогу пішоходам, пропустивши пішоходів водій ОСОБА_7 повільно відновив рух. В цей час водій ОСОБА_6 при виникненні перешкоди для руху, у вигляді автомобіля «Рено Логан» під керуванням водія ОСОБА_7 , яку вона мала об`єктивну можливість виявити, в порушення вимог не вжила своєчасно заходів для зменшення швидкості руху керованого нею автомобіля, в наслідок чого допустила наїзд на автомобіль «Рено Логан» під керуванням водія ОСОБА_7 , що рухався в попутному напрямку, попереду.
Судом надано критичну оцінку дослідженим доказам щодо отримання потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 10.11.2014 року. Обставини, що тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у потерпілого ОСОБА_8 у вигляді переломів ребер справа виникли та перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою 10.11.2014 року, повністю спростовані доказами висновками судових комісійних медичних експертиз №33 та №62-Д, оцінюючи та аналізуючи які суд дійшов висновку про відсутність причинного зв`язку між тілесними ушкодженнями потерпілого ОСОБА_8 у вигляді переламів ребер, час виникнення яких не встановлено, які відповідають за своїм характером середньому ступеню тяжкості, з подією дорожньо-транспортної пригоди 10.11.2014 року. При цьому, судом при оцінці доказів вище було зазначено за яких підстав критично оцінений висновок судового експерта ОСОБА_16 .
Одже, судом встановлено, що відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.286 КК України, а саме відсутній причинний зв`язок між діянням і наслідками у вигляді тілесних ушкоджень потерпілого середнього ступеня тяжкості. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність складу злочину в діях обвинуваченої, що передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Суд, враховуючи, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях, на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, вважає, що вище викладені обставини у своїй сукупності дають суду підставу ухвалити виправдовувальний вирок обвинуваченій ОСОБА_6 .

У справі потерпілий ОСОБА_8 та цивільний позивач ОСОБА_9 заявили цивільні позови про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 матеріальну та моральну шкоду.

Суд вважає, що цивільні позови у зв`язку із виправданням ОСОБА_6 мають бути залишені без розгляду, в зв`язку з чим суд роз`яснює цивільним позивачам про їх право заявити ті самі вимоги в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку із виправданням обвинуваченої ОСОБА_6 , судові витрати суд покладає на рахунок держави

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

постановив:

ОСОБА_6 виправдати та визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1