Справа № 206/7022/15-к
1-кс/206/699/15
УХВАЛА
30 грудня 2015 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працюючого зварювальником в ТОВ «Укренергомаш», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
30 грудня 2015р. прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернулася до суду із цим клопотанням.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні Самарського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001777 від 08.11.2015 року.
В ході досудового слідства встановлено, що 08 листопада 2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись навпроти входу до магазину «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Роторна, буд. 21, де усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, діючи умисно з хуліганських спонукань, виражаючи явну зневагу до суспільства та ігноруючи існуючі у суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, використовуючи нікчемний привід, безпричинно став чіплятись та провокувати конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 , після чого штовхнув його долонями обох рук у груди, від чого останній похитнувся назад.
Надалі хуліганські дії ОСОБА_4 спробувала зупинити присутня ОСОБА_8 , яка зробила йому зауваження та заслонивши собою ОСОБА_9 разом з ним намагались залишити місце події, уникнувши тим самим будь-якого подальшого конфлікту.
В свою чергу ОСОБА_4 , не реагуючи на зауваження присутніх та не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, діючи умисно з особливою зухвалістю, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , узяв у праву руку заздалегідь заготовлений складний ніж, що знаходився при ньому та наніс один удар в область спини знизу, від чого потерпілий впав на сходи, після чого ОСОБА_4 відразу ж залишив місце події, направившись у невідомому напрямку.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого сліпого ножового поранення грудного відділу хребта на рівні Д12 з пораненням дурального мішка, пошкодженням кінського хвоста спинного мозку.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №5606е від 14.12.2015 року, за своїм характером виявлене ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення спини відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
08.11.2015 року в порядку ст.208 КПК України було затримано.
Повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України складено та вручено підозрюваному 09.11.2015 року.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 відмовився давати показання.
Відповідно до ухвали слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2015 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Того ж дня підозрюваному ОСОБА_4 було роз`яснено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст.296 КК України.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показаннями потерпілого та свідків, оглядом місця події, висновками експертиз та речовими доказами.
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років.
Наразі вирішується питання щодо повідомлення ОСОБА_4 нової підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 187 та ч.1 ст.121 КК України, оскільки в провадженні слідчого відділення Самарського відділення поліції перебуває ряд кримінальних проваджень, по яким здійснюється досудове розслідування.
Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що після того, як ОСОБА_4 обрали запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, він відразу ж почав впливати на потерпілого ОСОБА_7 , який є її співмешканцем, та на неї особисто з метою, щоб останні змінили свої показання на вигідні ОСОБА_4 та іншим чином чинили перешкоди у встановленні істини по справі, на що зі слів ОСОБА_8 , потерпілий погодився, оскільки спочатку боявся ОСОБА_4 . Окрім того, ОСОБА_8 також пояснила, що ОСОБА_4 регулярно почав вживати алкогольні напої спільно із потерпілим ОСОБА_9 та зі слів самого ОСОБА_9 , як пояснила ОСОБА_8 , їй стало відомо, що ОСОБА_4 також вживає і наркотичні речовини.
Показання свідка ОСОБА_8 підтверджуються тим, що потерпілий ОСОБА_7 почав відмовлятися від явки до слідчого, прокурора, змінив місце свого мешкання, не повідомивши про це слідчого та прокурора, в телефонній розмові відкрито висловив свій намір змінити свої показання на вигідні ОСОБА_4 , щоб останній уник законної відповідальності за вчинений злочин.
Окрім того, до Самарського відділення поліції надійшла характеристика з місця мешкання ОСОБА_4 , відповідно до якої за час проживання до КП «ЖГ Самарського району» ДМР неодноразово надходили скарги від сусідів на ОСОБА_4 на неадекватну поведінку та аморальний образ життя.
Більш того, в ході досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_4 , неодноразово з`являвся на виклики слідчого у стані алкогольного сп`яніння, а також будучи заздалегідь повідомленим про необхідність явки до слідчого чи прокурора, дозволяв собі запізнюватися на дві і більше годин, не відповідаючи при цьому на дзвінки слідчого та прокурора, тим самим зриваючи заплановані слідчі дії, а також іноді не приходив взагалі, не пояснюючи належних причин своєї неявки.
На підставі викладеного просить суд змінити раніше застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку із зміною запобіжного заходу скасувати покладені додаткові обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 та свідками;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Клопотання подано прокурором, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та прохав його задовольнити і змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. ОСОБА_4 систематично порушує умови запобіжного заходу, що полягає у перешкоджанні встановленню істини по справі, не являється на виклики до слідчого, чинить тиск на свідків та потерпілого, наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може продовжувати вчиняти інші умисні злочини та незаконно впливати на свідків та потерпілого, що підтверджується довідкою про судимість, характеристикою з місця проживання, показаннями свідків, в тому числі щодо відносин ОСОБА_4 з мешканцями району, які ведуть антисоціальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, а також щодо постійного агресивного поводження ОСОБА_4 з оточуючими, що також свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не оскаржували, бо дали ОСОБА_4 шанс на виправлення.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання і пояснив, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного та виконання обов`язків згідно КПК України, оскільки він вже порушив раніше обраний запобіжний захід. ОСОБА_4 з хуліганських мотивів наніс тілесні ушкодження потерпілому. Готовиться повідомлення про підозру за ст. 121 КК України. Зазначив, що ОСОБА_4 порушив обов`язок, а саме тим, що з`явився до слідчого та прокурора у нетверезому стані, не відповідав на дзвінки. Було встановлено, що він тисне на потерпілого. Свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_11 тисне на потерпілого ОСОБА_12 , шукав його. ОСОБА_12 його боїться. Про явку повідомляли підозрюваного лише в телефонному режимі. Про те, що він підробляє не повідомив. У ОСОБА_4 погана характеристика с ЖЕКУ. ОСОБА_12 дзвонив у стані алкогольного сп`яніння і казав, що не хоче, щоб ОСОБА_4 сидів. Він його боїться. Дійсно потерпілий переїхав мешкати біля будинку ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відмовити у його задоволенні, оскільки він не порушував раніше обраний запобіжний захід. Пояснив, що нікому не погрожував. Його викликали два рази по телефону та один раз приїжджали і забирали його до лікарні. 26.12.2015 року його викликали і він попередив, що запізнюється. Завжди з`являвся на виклики, хоча вони викликали раптово, не заздалегідь. Потерпілий ОСОБА_12 сам шукав зустрічі. Приходив сам до нього, просив вибачення. Ухвалу слідчого судді не порушував, у вечорі завжди дома. ОСОБА_12 мешкає по сусідству. У нього він не був жодного разу, потерпілий сам до нього приходив. Потерпілий переїхав жити в будинок поруч, а раніше мешкав через чотири будинки. ОСОБА_12 сам йому дзвонить кожного дня. Він працює. Мешкає сам, дітям своїм допомагає. З дружиною потерпілого не спілкувався.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила відновити, зазначила, що на це не має жодних підстав.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, доводи прокурора, дослідивши подані матеріали, доходжу висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.
Встановлено, що 08.11.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч. 4 ст. 296 КК України, кримінальне провадження № 0001777.
09 листопада 2015 року ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Копію клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_4 30.12.2015 року о 12 год. 30 хв.
11 листопада 2015 року ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено частково. Застосовано стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 10 січня 2016 року. Заборонено ОСОБА_4 залишати своє житло в період часу з 21.00 години до 06.00 години. Покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки строком на 2 місяці:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утриматися від спілкування із потерпілим ОСОБА_9 та свідками;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Роз`яснено ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять рок ів.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_4 систематично порушує умови запобіжного заходу, що полягає у перешкоджанні встановленню істини по справі, не являється на виклики до слідчого, чинить тиск на свідків та потерпілого, з`являється у стані алкогольного сп`яніння, тому є підставою для зміни обраного запобіжного заходу.

Однак з такими доводами прокурора слідчий суддя не може погодитися виходячи з того, що вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська в свої ухвали від 11.11.2015 року дійшов висновку про відсутність підстав для обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дана ухвала прокурором не оскаржувалася.
Доказів того, що ОСОБА_4 не з`являвся до слідчого чи прокурора або з`являвся у стані алкогольного сп`яніння надано не було. Не було надано доказів, того, що він викликався належним чином. Проте слідчий зазначив, що викликали його лише у телефонному режимі і він з`являвся, хоча іноді у алкогольному сп`янінні.
Крім того, прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_4 тисне на потерпілого, у результаті чого останній боїться підозрюваного. Покази про це потерпілого відсутні. Навпаки він з`являється до підозрюваного та переїхав мешкати у будинок поруч.
Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 систематично порушує умови обраного запобіжного заходу.
Будь яких нових обставин, які б свідчили про те, що на момент розгляду клопотання наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не надано.
Враховуючи той факт, що прокурором не надано слідчому судді будь-яких доказів, які б свідчити про те, ОСОБА_4 порушив покладені на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що з моменту обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відпала будь-яка з обставин, що стала підставою для обрання йому саме такого виду запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.
Враховуючи, вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задовольнити клопотання.
Керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 197, 200, 205, 206, 331, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1