АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференцзв`язку клопотання засудженої ОСОБА_5 про поновлення строків на апеляційне скарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 щодо ОСОБА_5 , -
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , та на підставі ст. 6 Закону України « Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року з наступними змінами, призначене за вироком Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 11 червня 2014 року покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого становила 6 років 2 місяці 14 днів, скорочено наполовину до 3 років 1 місяця і 7 днів з 04 липня 2014 року.

12 серпня 2015 року засуджена ОСОБА_5 , яка утримується в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, на вказану ухвалу суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами розгляду клопотання про застосування акту амністії надійшла до Апеляційного суду міста Києва 17 серпня 2015 року та передана судді доповідачу.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_5 просить поновити строк апеляційного оскарження вказаної ухвали суду першої інстанції і посилається на те, що про неправильність застосування Шевченківським районним судом м. Києва до неї ст. 6 Закону України « Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року вона дізналася лише 03 серпня 2015 року, отримавши копію листа Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, з якого їй стало відомо про те, що при винесенні ухвали 04.07.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва неправильно було розтлумачено Закон України « Про амністію у 2014 році» в частині, яка стосується початку відрахування строку покарання, яке їй належить відбувати.

Заслухавши доповідь судді щодо заявленого засудженою клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, пояснення засудженої, яка підтримала клопотання та просила його задовольнити, думку прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як убачається з наданих судом першої інстанції матеріалів, розгляд клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про застосування щодо неї Закону України « Про амністію у 2014 році» відбувався за участі захисника, засудженої, а, крім того, копія зазначеної ухвали була вручена ОСОБА_5 , яка тримається під вартою, цього ж дня 04 липня 2014 року в залі судового засідання.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції відраховувався з 05 липня 2014 року і закінчувався 11 липня 2014 року.

Згідно відмітки установи, де перебуває засуджена ОСОБА_5 , апеляційна скарга подана засудженою 10 серпня 2015 року, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження.

В клопотанні про поновлення строку, викладеному в апеляційній скарзі, засуджена посилається на те, що строк апеляційного оскарження нею пропущений з поважних причин, бо про неправильне застосування акту амністії їй стало відомо лише 03 серпня 2015 року з листа Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, в якому зазначено про неправильне вирахування строків остаточного покарання, а, крім того, під час тримання під вартою вона захворіла на тяжку хворобу, що перешкодило їй підготувати раніше дане клопотання.

Разом з тим, колегія суддів уважає вказані доводи засудженої надуманими, оскільки на час розгляду клопотання про застосування до неї акту амністії засуджена була забезпечена належною правовою допомогою її інтереси представляли два захисники, вона була присутня в залі судового засідання під час розгляду цього клопотання та отримала копія ухвали, в якій зазначено дату, з якої починається відлік строку покарання після його зменшення.

Таким чином, засуджена не була позбавлена можливості скористатися своїм правом на апеляційне оскарження ухвали суду в установлені законом строки.

Колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання засудженої ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскаржена ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року з огляду і на те, що порушені засудженою в її апеляційній скарзі питання підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КПК України.

Керуючись п.4 ч.3 ст. 399 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року.

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 з додатками повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками судового провадження протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

С У Д Д І:

____________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1607/2015, Категорія КК: ч. 4 ст. 190

Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1