Справа № 466/6521/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 27 травня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджененця м. Львова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 , 25.04.2015 року приблизно о 9.30 год., зайшовши в складське приміщення Львіського РСП ПрАТ «Дніпрометалсервіс», що знаходиться у м.Львові по вул. Промислова, 50/52, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак, його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно намагався викрасти зі складу продукти харчування, сховавши в куртку 2 пачки крабових палочок, 2 набори пресерви та 4 морських коктейля, загальною вартістю 168 гривень 18 копійок. Однак, ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були зупинені активними діями охорони складського приміщення.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 19 серпня 2015 року в м. Львові відповідно до вимог ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення між сторонами кримінального провадження, яка долучена до обвинувального акта. За умовами вищевказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України, а саме в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повністю відшкодував заподіяні ОСОБА_4 збитки, на час підписання даної угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 25.04.2015 року приблизно о 9.30 год., зайшовши в складське приміщення Львіського РСП ПрАТ «Дніпрометалсервіс», що знаходиться у м.Львові по вул. Промислова, 50/52, таємно намагався викрасти зі складу продукти харчування, сховавши в куртку 2 пачки крабових палочок, 2 набори пресерви та 4 морських коктейля, загальною вартістю 168 гривень 18 копійок, однак був затриманий працівниками охорони.

У вчиненому щиро кається та просить затвердити угоду про примирення, яка була укладена між ним та представником потерпілого ОСОБА_4 19 серпня 2015 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його дії правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, суд

з а с у д и в :

Затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, яка укладена 19 серпня 2015 року в м. Львові між представником потерпілого ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2015 року за №0000037, відносно ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралась.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1