А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.12.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/777/395/2015 за клопотанням прокурора прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , в якому захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2015.
Цією ухвалою за клопотанням прокурора прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_5 до трьох місяців, а саме - до 14:00 06.01.2016 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, не судимого, підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому що 04.10.2015 приблизно о 03:30 за попередньою змовою з невстановленою особою, навпроти під`їзду № 1 будинку № 15 по вул. Заньковецької в м. Ужгороді незаконно заволодів транспортним засобом: пошкодив передні ліві двері на малотоннажному фургоні марки «Renault Trafic» НОМЕР_1 , ременем причепив його до автомобіля марки «Mecedes E 200» та відбуксирував до гаражів, розташованих по вул. Тихого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на 100000 грн..
Ухвалою слідчого судді від 09.10.2015 щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14:00 06.12.2015. Строк досудового розслідування кримінального правопорушення продовжено виконувачем обов`язків прокурора м. Ужгорода до 07.01.2016.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою мотивоване тим, що вина ОСОБА_7 в учиненні кримінального правопорушення доведена, але завершити досудове розслідування до визначеного слідчим суддею строку неможливо через необхідність проведення низки процесуальних дій: вручення ОСОБА_7 зміненого повідомлення про підозру, приєднання до кримінального провадження висновків експертиз, відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження і надання їм можливості ознайомитись з ними, а також скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та вручити їх примірники підозрюваним і захисникам. Прокурор також вважає, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється в тяжкому злочині, за який кримінальним законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, не має постійної роботи, а отже і постійного джерела засобів до існування, він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати встановленню істини, незаконно впливати на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного, а менш суворий запобіжний захід усунення цих ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного не забезпечить.
Ухвала слідчого судді мотивована тими ж доводами, а також твердженням про те, що вказані у клопотанні ризики продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту. Вказує, що прокурор не надав, а слідчий суддя не навів доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, окрім відсутності у підозрюваного постійного місця роботи, а також не врахував його вік, стан здоров`я, сімейний, матеріальний стан, стосунки з батьками, те, що він не судимий, що транспортний засіб потерпілому повернуто. Захисник вважає, що тримання ОСОБА_7 під вартою не ґрунтується на приписах КПК України.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи апеляційної скарги і приходить до висновку, що її слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до приписів, указаних в частинах 3 і 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не вкаже обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Попереднє судове рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою ґрунтувалось на тому, що він підозрюється в кримінальному правопорушенні, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити речі або документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, невстановленого співучасника, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Викладу обставин, які свідчили б про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою, в клопотанні немає, будь-які фактичні дані про такі ризики слідчому судді не надавались і в його ухвалі не наведені. Отже, твердження про те, що ризики можливого переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування або суду, його незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, перешкоджання ним встановленню обставин кримінального правопорушення, продовжують існувати, в ухвалі слідчого судді є безпідставним.

Згідно з приписами ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Частиною 4 статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Ці правила передбачені ст.ст. 193 і 194 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосування запобіжного заходу, тільки якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує прокурор, і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, але не доведе недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Надані прокурором докази, відомості про особу ОСОБА_7 , ступінь тяжкості злочину, в якому він підозрюється, дають підстави припустити ризик його ухилення від виконання процесуальних обов`язків, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, прокурор не довів, що в даний час більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання цим ризикам.

Окрім того, яке покарання загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в учиненні якого він підозрюється, інших доказів на обґрунтування наявності цих ризиків, ні в клопотанні прокурора, ні в ухвалі слідчого судді, ні у промові прокурора під час апеляційного розгляду провадження не наведено.

ОСОБА_7 має 20 років, не судимий, має постійне місце проживання де мешкає разом з батьками, у вересні 2013 році отримав поєднану краніо-фаціальну травму, забій головного мозку 1-11 ступеня, травматичний двохсторонній суборбітальний перелом верхньої щелепи, центральний перелом нижньої щелепи, забійно-рвані рани лиця, травматичний перелом лівої променевої кістки, від наслідків яких страждає дотепер.

За таких обставин достатніх підстав для подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою Апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.12.2015 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання прокурора прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 06.01.2016 без застосування електронного засобу контролю.

Заборонити ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Доставити ОСОБА_7 негайно за вказаною адресою і звільнити з-під варти. Зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ознайомити ОСОБА_7 з цією ухвалою під розпис.

Копію цієї ухвали передати для виконання в частині застосування запобіжного заходу і ознайомлення ОСОБА_7 з ухвалою начальнику Ужгородського міського управління Національної поліції України в Закарпатській області і начальнику Закарпатської УВП № 9.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 14.12.2015 о 16:00 в залі № 2 Апеляційного суду Закарпатської області.

Судді: