Провадження 1-кс/127/5742/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2013 року м. Вінниця

21 жовтня 2013 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді Вишара І.Ю.,

при секретаря Нідзельській Т.А.,

за участю прокурора Братанюка Є.І.,

слідчого Касянчука Ю.А.,

представників заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ УМВС України у Вінницькій області Касянчука Ю.А. про закриття кримінального провадження № 0000016 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2013 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ УМВС України у Вінницькій області Касянчука Ю.А. про закриття кримінального провадження № 0000016 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 22.02.2011 року, о 21-35 год., в м. Вінниці, поблизу будинку по вул. Келецька, 61-а, було виявлено тіло ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку з чим, 27.06.2012 року начальником відділу СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 порушено кримінальну справу по факту смерті ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України та 22.11.2012 року за даним фактом в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000016.

Підставою для кваліфікації кримінального правопорушення по факту смерті ОСОБА_2 слугував висновок судово-медичних, судово-криміналістичних експертиз, а також висновок судово-психолого-психіатричного дослідження, зроблений експертами Київського міського центру судово-психіатричної експерти, який повністю спростував висновок членів комісії Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. Ющенко.

Вказівками начальника ГСУ МВС України ОСОБА_6 від 06.12.2012 року, зобовязувалось призначити судово медичну експертизу з метою зясування, зокрема, траєкторії падіння тіла людини ( як живого, так і мертвого) з висоти 12-14 поверху, можливості тіла ударятись об стінки будинку та виступаючи обєкти будинку.

З метою отримання достатніх та достовірних даних щодо механізму падіння тіла ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2013 року орган досудового розслідування зобовязано провести слідчий експеримент у присутності потерпілих.

29.08.2013 року потерпілі через представника отримали лист повідомлення про проведення слідчого експерименту 28.08.2013 року без участі потерпілих.

З отриманої 03.09.2013 року копії протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2013 року убачається, що потерпілі та їх представник були повідомлені про проведення слідчої дії належним чином, але для участі у проведенні слідчої дії не зявились.

В звязку з наведеним, потерпілими було подано повторне клопотання про проведення слідчого експерименту на виконання рішення суду.

Не погодившись з відмовою слідчого потерпілі оскаржили постанову від 09.09.2013 року до суду.

Дана скарга була подана 13.09.2013 року. Судові засідання призначались тричі, про що достеменно був обізнаний слідчий, який проводив досудове розслідування.

Однак, не дочекавшись вирішення скарги по суті, слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження, про що потерпілих було повідомлено в судовому засіданні.

03.10.2013 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області, зобовязано старшого слідчого СВ СУ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_7 призначити та провести в межах кримінального провадження № 0000016, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.11.2012 року, за ч. 1 ст. 120 КК України, повторний слідчий експеримент з участю потерпілих та з залученням до його проведення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13.

Постановою старшого слідчого криміналіста СВ СУ УМВС України у Вінницькій області капітаном міліції ОСОБА_7 від 01.10.2013 року зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У звязку з тим, що по кримінальному провадженню залишилося невстановленими та незясованими достатньо великий перелік питань, тому потерпілі, просили в своїй скарзі скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000016 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2012 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила її задовольнити з викладених в ній підстав, а також зазначила, що слідчим було поверхнево та однобічно прийнято рішення, не дочекавшись рішення слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області, яким зобовязано слідчого повторно провести слідчий експеримент. Вважає, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні дані, які підтверджують умисне вбивство ОСОБА_2. В справі залишилося без відповіді багато питань, які мають суттєве значення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3, суду пояснила, що постанова про закриття кримінального провадження їй направлена не була. Звертає увагу суду на сліди взуття на місці події, а також те, що не було слідів крові при паданні. Не надано оцінки показанням понятих, які вказують, що сліди крові були під час огляду місця події. На речах ОСОБА_2 відсутні сліди крові. На тілі ОСОБА_2 були відсутні його особисті речі, такі як годинник, пасок, сім картка мобільного оператора.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2, суду пояснив, що з самого початку слідство велося упереджено, слідчий ще тоді говорив, що це самогубство і буде прийнято рішення про закриття кримінальної справи. Судово медичний експерт не надав можливості впізнати труп сина. Разом з товаришем в сміттєвому баку, після розтину, зібрав речі сина. Працівники міліції вночі провели несанкціонований обшук в його помешканні без понятих. Рука сина не могла відірватися при падінні, щоб не був пошкоджений хребет і при цьому не було жодної краплі крові.

Слідчий в судовому засіданні, пояснив, що при допиті судово медичного експерта той пояснив, що при падінні серце зупиняється і крові могло і не бути. Потерпілі про слідчий експеримент повідомлялися офіційним листом, але на слідчу дію не зявилися. Слідчий експеремент фактично не проводився.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що слідчий керувався нормами процесуального законодавства. Частина доводів потерпілих викладені в скарзі є необґрунтованими, оскільки вони не є експертами в тих чи інших питаннях. Вважає, що можливості провести слідчий експеримент не має.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обовязковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000016 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.10.2013 року старший слідчий криміналіст СВ СУ УМВС України у Вінницькій області капітан міліції ОСОБА_7 виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Про те, з метою отримання достатніх та достовірних даних щодо механізму падіння тіла ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2013 року орган досудового розслідування зобовязано провести слідчий експеримент у присутності потерпілих.

29.08.2013 року потерпілі через представника отримали лист повідомлення про проведення слідчого експерименту 28.08.2013 року, який було проведено без участі потерпілих.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2013 року вбачається, що потерпілі та їх представник були повідомлені про проведення слідчої дії належним чином, але для участі у проведенні слідчої дії не зявились. Слідчий експеримент був про ведений формально. В протоколі зазначено, що провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події не представилося можливим, оскільки відсутні вихідні дані для проведення даної слідчої дії.

Вищевикладене свідчить про формальний підхід слідчого до розгляду кримінального провадження та викликає сумніви в його неупередженості.

Слідчий не дочекавшись вирішення скарги потерпілих по суті, прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

03.10.2013 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області, зобовязано старшого слідчого СВ СУ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_7 призначити та провести в межах кримінального провадження № 0000016, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.11.2012 року, за ч. 1 ст. 120 КК України, повторний слідчий експеримент з участю потерпілих та з залученням до його проведення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження № 0000016 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, є передчасною і по справі залишилося невстановленими та незясованими достатньо великий перелік питань на які посилаються потерпілі.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що слідчий посилається на висновки експертиз, не враховуючи їх описової частини. Слідчий з посиланням на висновок експерта зазначає, що «ушкоджень, характерних для волочіння не виявлено», але в висновку № 130 від 14.11.2011 року зазначається про сліди характерні для волочіння. Слідчим не надано оцінку виявленим під час огляду місця події від 22.02.2011 року слідам взуття, як зазначено в самому протоколі: «на чотирнадцятому, технічному поверсі цього же будинку, вхід на який здійснюється по сходах, так як ліфт туди не доходить, на снігу є сліди взуття однієї людини. На перилі поверху, є сліди серед снігу».

З огляду на вищевикладене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та передчасною.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше пяти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобовязання припинити дію;

3) зобовязання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що постанова старшого слідчого СВ СУ УМВС України у Вінницькій області Касянчука Ю.А. про закриття кримінального провадження № 0000016 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України є передчасною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ УМВС України у Вінницькій області Касянчука Ю.А. про закриття кримінального провадження № 0000016 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ СУ УМВС України у Вінницькій області Касянчука Ю.А. про закриття кримінального провадження № 0000016 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2012 року скасувати.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя