Єдиний унікальний номер 341/133/16-к
Номер провадження 1-кс/341/39/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2016 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Бурштин Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючого, із вищою освітою, одружений, раніше не судимого,

який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З клопотання вбачається, що упродовж серпня 2014 року по травень 2015 року ОСОБА_4 перебував на військовій службі в окремому розвідувально-диверсійному батальйоні ІНФОРМАЦІЯ_2 , у складі якого приймав участь у бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції (АТО) на території Луганської та Донецької областей.

За вказаний період часу ОСОБА_4 , під час відпусток, у грудні 2014 року та у лютому 2015 року, діючи умисно, перевіз із зони проведення АТО до себе додому в АДРЕСА_1 вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої, де незаконно їх зберігав. Частину вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв ОСОБА_4 незаконно зберігав по місцю проживання баби своєї дружини ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 .

22 січня 2016 року працівниками Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області під час проведення санкціонованого обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 3 патрони калібром 9х18мм до пістолету «Макарова»; 2 магазини до пістолету «Макарова»; пістолет «Макарова» № НОМЕР_1 ; пістолет «FB RADOM 1939 pat № 15587» з магазином у якому містилось 8 патронів; пістолет з металу сірого кольору без написів з магазином без написів, маркувань та набоїв; осколкову гранату «ВОГ 17М 439-1»; запал дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім цього 23.012.2016 працівниками Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області під час проведення санкціонованого обшуку по місцю проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 17 запалів дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2); осколкову гранату ВОГ-17М; вистріл осколкової гранати ВОГ-17М 2 шт.; 5 гранат Ф-1; 7 гранат РГД-5; 2 гранати РГ-42; тротилову шашку 400; дві димові шашки; чотири електродетонатори; два циліндричні предмети до яких прикріплено ґніт; піротехнічні заряди до роздільно-картузних артснарядів; нарізну малокаліберну рушницю з оптичним прицілом; 444 патрони калібром 5,45мм; 241 патрон калібром 7,62х54мм; 86 патронів калібру 9мм до пістолету «Макарова»; 61 патрон калібру 9мм; 374 патрони калібру 5,6мм; 2 патрони калібру 7,62х39мм, які ОСОБА_4 незаконно зберігав у вказаному будинку.

Відповідно до висновку експерта № 8-В від 23.01.2016 вилучений під час обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 запал «50-84 УЗРГМ-2 583» є боєприпасам, а саме уніфікованим запалом дистанційного типу УЗРГМ-2, який виготовлений промисловим способом та придатний для використання за призначенням.

23 січня 2016 року ОСОБА_4 за вчинення вказаного кримінального правопорушення затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На думку слідчого окрім повного визнання вини ОСОБА_4 , вина останнього у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколами обшуків та іншими доказами.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років. Враховуючи тяжкість вчинення ОСОБА_4 злочину є наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, враховуючи, що на даний час під час досудового слідства у кримінальному провадження не встановлено всіх можливих свідків є наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно вплинути на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, тому на підставі наведеного слідчий клопоче про задоволення даного клопотання.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного злочину визнав та щиро розкаявся, та просив слідчого суддю не застосовувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обмежитись біль легшим запобіжним заходом.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

П.4 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину тяжкого злочину - від двадцяти до сорока розмірів мінімальної заробітної плати.

А тому слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід задовольнити із визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; розмір завданої злочином шкоди, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі шістдесяти мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 82680 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Бурштин Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України на строк шістдесят днів, терміном до «23» березня 2016 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в УВП № 12 в Івано-Франківській області.

Розмір застави визначити в межах 60 мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 82680 (вісімдесяти двох тисяч шістсот вісімдесяти) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Галицького району.

Строк дії ухвали шістдесят днів з моменту затримання тобто до 23 березня 2016 року.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківського шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1