Справа № 317/3330/15-к
Провадження № 1-кп/317/359/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000558 від 12 жовтня 2015, відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 жовтня 2015 до Запорізького районного суду Запорізької області від прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000558 від 12.10.2015, відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст.407 КК України.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2015 по вказаному провадженню було призначене підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про судовий розгляд на підставі обвинувального акту вважаючи, що кримінальне провадження підсудне Запорізькому районному суду Запорізької області, під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні.

Але судом з*ясоване наступне:

Прокурором була надана правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.4 ст.407 КК України.

При цьому формулюючи обвинувачення прокурор вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні двох правопорушень за різний період, а обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України самовільне залишення місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене повторно в умовах особливого стану.

Стаття 407 ч.4 КК України містить інше формулювання, а саме:

Самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез*явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті.

Жодної кваліфікуючої ознаки, а саме повторності, та залишення місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць в частині 4 ст.407 КК України не зазначено.

В обвинувальному акті, серед іншого, і в обвинуваченні прокурором невірно зазначено місце скоєння правопорушення смт.Новоолексіївка. Зазначеного населеного пункту, в якому дислокується Військова частина НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 не існує.

Слід також зазначити, що в обвинувальному акті не зазначене місце фактичного знаходження обвинуваченого, який перебуває на військовій службі на території військової частини НОМЕР_2 , а зазначене місце його реєстрації та проживання в м.Кривий Ріг. Запобіжний захід слідчим та прокурором не обирався.

Обвинувачений ОСОБА_4 питання про повернення обвинувального акту полишив на розсуд суду.

Вислухавши прокурора, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні дані кожного обвинуваченого, прізвище, ім.*я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання та громадянство. Але всупереч вимогам КПК обвинувальний акт не містить фактичного місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 .

Також обвинувальний акт повинен містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, але вказане в обвинувальному акті прокурором суперечить діючому КК України.

Обвинувальний акт також містить обтяжуючу обставину скоєння правопорушення повторно, але прокурор так і не визначився чи є це обтяжуючою обставиною, чи кваліфікуючою ознакою, а законодавець чітко визначає, що одночасно таке визначення не можливе.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000558 від 12.10.2015, відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України, повернути прокурору військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1