Номер провадження:1-в/521/817/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання в.о. начальника ПВК УДптСУ в Одеській області ОСОБА_4 на заміну покарання більш м`яким у відношенні ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В:
24.03.2008 року апеляційним судом Одеської області ОСОБА_5 був засуджен п.4 ч.2 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі.
Прокурор та представник ПВК-51 у судовому засіданні просили задовольнити клопотання. При цьому представник ПВК пояснив, що ОСОБА_5 не працевлаштований на виробництві в зв`язку з відсутністю можливостей працевлаштування.
У матеріалах справи присутня заява ОСОБА_5 в якій він просив розглянути клопотання без його участі.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, представника ПВК-51, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, що дає формальну підставу для звернення з боку ПВК з клопотанням про заміну покарання більш м`яким.
Проте суддя вважає, що у клопотанні та у виступі прокурора та представника ПВК не надано конкретних переконливих доказів про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій йому може бути замінено покарання більш м`яким.
Відповідно до п.1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) заміна покарання більш м`яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Таким чином, суддя вважає, що лише формальні підстави для заміни покарання більш м`яким не можуть бути покладені в основу ухвалення вказаного рішення, а ігнорування рішень пленумів ВС України може бути підставою для притягнення судді до відповідальності.
Відповідно до ч.3 ст. 82 КК України заміна покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Так, адміністрація ПВК в характеристиці зазначає, що засуджений на виробництві установи не працевлаштований в зв`язку з відсутністю обсягів роботи, характеризується позитивно. При цьому згідно з висновком засідання комісії ПВК та спостережної комісії при Малиновській районній адміністрації м. Одеса характеризується задовільно.
Засуджений прибув до ПВК 12.09.2008 року и протягом 6 років не мав жодного заохочення. Відповідно до довідки 18.09.2014 року та 10.04.2015 року має два заохочення. В ході дослідження доказів за провадженням встановлено, що підстави для заохочення від 18.09.2014 року засуджений отримав на підставі рапорту № 646 від 17.09.2014 року (а.с. 40), при цьому в рапорті не визначені конкретні підстави для заохочення, а мається посилання на загальні обставини. Заохочення від 10.04.2015 року засуджений отримав за встановлення хвіртки між будівлями відділень (а.с. 44).
Таким чином, суддя вважає, що наявність двох заохочень за 7 років 4 місяці 18 днів не може свідчить що засуджений став на шлях виправлення.
Крім цього, не зважаючи на відсутність у довідці відомостей щодо наявності стягнень ОСОБА_5 порушував режим утримання.
Так, прибувши до установи 12.09.2008 року вже 21.08.2010 року відмовився працювати на виробництві установи, що підтверджується рапортом № 235 від 21.08.2010 року (а.с. 28), при цьому відмовився надавати письмові пояснення (а.с. 29). Вказаний рапорт не тільки свідчить, що засуджений не став на шлях виправлення, а також спростовує пояснення представника установи про те, що ОСОБА_5 не працював в зв`язку з відсутністю можливості працевлаштування. Крім того, відомості, які викладені в довідці про заохочення ОСОБА_5 не відповідають дійсності, так як на засудженого 21.08.2010 року за вказане вище порушення накладено стягнення у вигляді «Догани» (а.с. 27).
Крім того, ОСОБА_5 06 вересня 2011 року під час обіду самовільно відкрив локальну дільницю № 7, що підтверджується рапортом № 927 від 06.09.2011 року (а.с. 31). Вказаний рапорт свідчить, що засуджений не став на шлях виправлення. Крім того, відомості, які викладені в довідці про заохочення ОСОБА_5 не відповідають дійсності, так як на засудженого 13.09.2011 року за вказане вище порушення накладено стягнення у вигляді «Попередження» (а.с. 30).
Також, ОСОБА_5 28.10.2011 року порушив режим утримання, а саме курив під час виводу біля п`ятої локальної дільниці, що підтверджується рапортом № 1255 від 28.10.2011 року (а.с. 31). Вказаний рапорт свідчить, що засуджений не став на шлях виправлення. Крім того, відомості, які викладені в довідці про заохочення ОСОБА_5 не відповідають дійсності, так як на засудженого 29.10.2011 року за вказане вище порушення накладено стягнення у вигляді «Догани» (а.с. 33).
Інші характеризуючи дані, які вказані у клопотанні та характеристиці щодо засудженого відповідно до ст. 82 КК України не є підставами для застосування заміни покарання більш м`яким та свідчать про виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, які передбачені ст. 8, ч.3 ст. 107, ст. 118 КВК України.
Суддя вважає, що сам факт звернення керівника установи з клопотанням про заміну покарання більш м`яким, яке підтримано висновком засідання комісії не може свідчити про необхідність його автоматичного задоволення, а інших підстав для цього, а ні в наданих матеріалах, а ні у виступах сторін, судді не надано.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 82 КК України, суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання на заміну покарання більш м`яким у відношенні ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу судді, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1