Єдиний унікальний номер 201/6621/13-к
Номер провадження 1-кп/201/186/2015
УХВАЛА
06 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18 а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
за участю захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина Ізраїлю, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Безруки Дергачівського району Харківської області, громадянина України, одруженого, працюючого помічником начальника оперативним черговим Ленінського РВ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2015 року ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 серпня 2015 року.
В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до спливу двомісячного терміну.
У судовому засіданні прокурор висловив думку про доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність будь-яких даних, які б свідчили про зменшення ризиків, що враховувалися судом при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив його продовжити.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість останнього та відсутність підтвердження наявності ризиків, які враховувалися при обранні обвинуваченому ОСОБА_10 найбільш суворого виду запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що умови тримання його в слідчому ізоляторі жахливі .
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість останнього та відсутність підтвердження наявності ризиків, які враховувалися при обранні обвинуваченим найбільш суворого виду запобіжного заходу, у зв`язку із чим, просили колегію суддів змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт.
Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, та вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи питання доцільності продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні обвинуваченим даного виду запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням та незаконним позбавленням свободи потерпілого, судовий розгляд за даним обвинувальним актом триває, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, а також характер інкримінованих обвинуваченим діянь, останні будуть мати можливість незаконно вплинути на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, свідчить про неможливість зміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який вид запобіжного заходу, котрий, на думку колегії суддів, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам.
Разом із цим, колегія судів не може прийняти доводи обвинуваченого ОСОБА_10 в частині посилання на рішення Європейського суду з прав людини щодо неналежних умов утримання під вартою в слідчому ізоляторі № 3 Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області, оскільки питання умов утримання ув`язнених під вартою відноситься виключно до компетенції Державної пенітенціарної служби України.
Також колегія суддів не може залишити поза увагою той факт, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 364 КК України, під час перебування на посаді працівника органів внутрішніх справ України, що не дає суду підстав для позитивної характеристики обвинуваченого.
Разом із цим, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисник адвокат ОСОБА_6 не навели переконливих підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
З урахуванням викладеного, колегія судів не знайшла підстав для скасування або зміни щодо обвинувачених раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання обвинувачених під вартою закінчується 17 серпня 2015 року, суд вважає за доцільне продовжити тримання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під вартою, кожному, строком на 60 днів, тобто до 04 жовтня 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 331 КПК України, суд,
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Обраний під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , 1958 року народження, ОСОБА_10 , 1970 року народження та ОСОБА_9 , 1979 року народження, у вигляді тримання під вартою продовжити, кожному, строком на 60 днів, до 04 жовтня 2015 року.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під вартою, є 04 жовтня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3