ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, гр-на України, українець, з середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 16 лютого 2010 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України на чотири роки та шість місяців позбавлення волі, 28 березня 2014 року звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям покарання, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
22 вересня 2015 року приблизно об 11 год 45 хв ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 і звернувши увагу на відкрите вікно однієї з квартир на п`ятому поверсі будинку, маючи судимість за вчинення крадіжки та розбою, вирішив з метою власного збагачення повторно здійснити крадіжку чужого майна, поєднану із проникненням у житло громадян, які проживали у вказаній квартирі, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з 12 год 00 хв по 12 год 20 хв того ж дня, ОСОБА_5 через вікно загального коридору на площадці сходів п`ятого поверху вказаного будинку по карнизу перейшов на балкон квартири АДРЕСА_4 . Після цього, скориставшись відкритим вікном і тим, що за його діями ніхто не спостерігав, протиправно проник до кімнати, яку орендувала потерпіла ОСОБА_9 , звідки таємно з корисливих мотивів викрав належне їй майно, а саме ноутбук «Asus K53NA-SX008» із зарядним пристроєм загальною вартістю 3 922 грн. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на протиправне збагачення за рахунок чужого майна, яке перебувало в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , до якої він незаконно проник, вибив плечем двері до іншої кімнати квартири, яка виявилася зачиненою і яку орендувала інша потерпіла ОСОБА_10 , звідки таємно з тих самих корисливих мотивів викрав належне і цій потерпілій майно, а саме ноутбук «Lenovo IdealPad G585G (59-360002)» із зарядним пристроєм загальною вартістю 5 173 грн. Заволодівши вказаним майном, яке належало потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на загальну суму 9 095 грн, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно, маючи судимість за вчинення корисливих злочинів, вирішив повторно з метою власного збагачення здійснити крадіжку чужого майна, поєднану із проникненням у житло громадян, які проживали за адресою: АДРЕСА_3 . Поштовхом до вчинення таких дій було виявлене ним відкрите вікно вказаної квартири. Реалізуючи свої наміри, він в період часу з 12 год 00 хв по 12 год 20 хв 22 вересня 2015 року безперешкодно зайшов у під`їзд, піднявся сходами на площадку п`ятого поверху, де через вікно загального коридору по карнизу перейшов на балкон квартири АДРЕСА_4 . Після цього, скориставшись відкритим вікном і тим, що за його діями ніхто не спостерігав, протиправно проник до однієї з кімнат вказаної кварти, звідки таємно з корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме ноутбук «Asus K53NA-SX008» із зарядним пристроєм, належність якого потерпілій ОСОБА_9 та його вартість на суму 3 922 грн не оспорював. Продовжуючи свої протиправні дії, він, ОСОБА_5 , в пошуках інших цінностей у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , до якої незаконно проник, вибив плечем двері до іншої кімнати цієї квартири, яка виявилася зачиненою, звідки таємно з тих самих корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме ноутбук «Lenovo IdealPad G585G (59-360002)» із зарядним пристроєм, належність якого потерпілій ОСОБА_11 та його вартістю на суму 5 173 грн не оспорював. Заволодівши вказаним майном, він, обвинувачений, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Не дивлячись на повне визнання ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням в житло, вона підтверджується, крім власне його показань, також й іншими дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, згідно з дослідженим в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 22 вересня 2015 року в приміщенні квартири АДРЕСА_5 виявлено пошкоджені двері до кімнати, яку орендувала потерпіла ОСОБА_10 та відкрите вікно до кімнати цієї ж квартири, яку орендувала ОСОБА_9 , слідів злому вхідної двері у вказану квартиру не виявлено, також виявлено та вилучено слід взуття на площадці балкону (а. 17-18).

Згідно з протоколом огляду місця події від 22 вересня 2015 року в ОСОБА_13 були вилучені кросівки з написом «Sakony» (а. 14-15).

Згідно з іншим протоколом огляду місця події від 22 вересня 2015 року в сумці, яка належить ОСОБА_14 , та й у його присутності виявлені два ноутбуки «Asus K53» та «Lenovo G585» із зарядними пристроями відповідно (а. 20-22).

Як вбачається із заяв потерпілих про вчинення злочину, саме пропажу цих двох ноутбуків вони виявили під огляду свої квартири 22 вересня 2015 року, про що і склали вказані заяви (а. 10-11).

Згідно до дослідженою судом копією чеку, кредитних документів, гарантійного талону № 2988 від 19 серпня 2013 року ОСОБА_9 є власником ноутбука «Asus K53NA-SX008», а ОСОБА_10 - ноутбука «Lenovo IdealPad G585G (59-360002) (а. 27-30; 36-43).

Під час дослідження вказаних доказів обвинувачений визнав, що саме ці два ноутбуки він викрав з приміщення квартири АДРЕСА_5 , до якої незаконно проник за вказаних вище обставин.

Згідно з висновком трасологічної експертизи №м 1233 від 28 вересня 2015 року, сліди взуття, вилучені з приміщення балкону квартири за адресою: АДРЕСА_3 залишені від красівку на правую ногу, який був вилучений у ОСОБА_13 (86-99).

Як видно з висновку спеціаліста, який не оспорювався сторонами, вартість ноутбука «Asus K53NA-SX008» із зарядним пристроєм становить 3 922 грн, а ноутбука «Lenovo IdealPad G585G (59-360002)» із зарядним пристроєм - 5 173 грн відповідно (а. 103).

Судом встановлено, що показання обвинуваченого підтверджені наведеними доказами, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а тому суд визнає показання обвинуваченого щирими і поряд з іншими доказами кладе в основу свого рішення.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 22 вересня 2015 року повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) на загальну суму 9 095 грн, поєднану із проникненням в житло гр-н ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , завдавши їм матеріальної шкоди в розмірі 3 922 грн. та 5 173 грн відповідно, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Органи досудового розслідування повно і всебічно встановивши всі фактичні обставини справи, дали їм, як це буквально вбачається з тексту обвинувального акту, помилкову правову оцінку, вважаючи, що повторність дій ОСОБА_13 за епізодом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_15 утворена не тільки наявною в нього непогашеною та незнятою судимістю за ст. 185 та 186 КК України, а й попередньо вчиненими діями за епізодом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_16 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у даному випаду щодо гр-н ОСОБА_9 та ОСОБА_15 діяв з єдиним умислом на вчинення крадіжки з квартири, до якої вже незаконно проник, в короткий проміжок часу протягом декількох хвилин така повторність злочинів утворена штучно без урахування правил про продовжуваний злочин, який складається із ряду тотожних злочинних дій, які охоплюються єдиним умислом, а тому утворюють одиничний злочин, а не їх повторність (ч. 1 ст. 32 КК України).

Враховуючи викладене суд, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, виключає з обвинувачення ОСОБА_13 вказівку на повторність його дій за епізодом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_15 як утворену попередньо вчиненими діями за епізодом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_16 .

Вказане рішення суду, яким фактично зменшено обсяг обвинувачення, жодним чином не впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого в цілому, в тому числі як вчинених повторно за ознакою наявної в нього непогашеної та незнятої судимості за крадіжку та розбій.

При призначенні ОСОБА_14 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків для себе не зробив, не працює, не одружений, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має хронічні захворювання. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 , суд визнає щире каяття, активне сприяння слідству, повне повернення викраденого майна. Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, суд вважає за можливе його виправлення та перевиховання тільки в умовах ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому мінімальне покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України не знаходить підстав для застосування правил ст. 75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, як виняток, є гуманним і справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинуваченому обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_5 , з огляду на його репутацію, зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку та виконання вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 122, 368, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_17 рахувати з дня його затримання 22 вересня 2015 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_3 у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Речові докази особисті речі потерпілих використовувати за належністю, кросівки повернути обвинуваченому.

Судові витрати за проведені експертизи на загальну суму 2 548 грн 62 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_18