Справа №1-104/10 14.12.2010 14.12.2010 14.12.2010
Справа № 11-802/10 р. Категорія ст. 286 ч. 2 КК України
Головуючий суду 1 інстанції суддя Бойко Л.Л
Доповідач суду апеляційної інстанції суддя Гребенюк В.І.
П О С Т А Н О В А

попереднього розгляду справи

14 грудня 2010 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області Гребенюк В.І.

при секретарі Рябеженко А.А.

за участю прокурора Максимишина О.Л.

потерпілих ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_3 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм ПП «Стернічук», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого; -

- засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції та повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

Постановлено стягнути:

- з ОСОБА_4 (цивільного відповідача) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 29 061 (двадцять девять тисяч шістдесят одна) грн. 25 коп.;

- з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 40 000 (сорок тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що він 22 січня 2010 року близько 04.45 год. керуючи (на підставі дорожнього листа) технічно справним автомобілем НОМЕР_1 (що належить на праві приватної власності ОСОБА_4І.), рухався по частково обледенілій асфальтованій проїжджій частині автодороги «Дніпропетровськ Миколаїв» (яка має по одній смузі руху в кожному напрямку), з боку м. Миколаєва в напрямку м. Баштанка Миколаївської області зі швидкістю приблизно 30 - 40 км/год. і проїздив 283 км. вищевказаної автодороги, рухаючись по території населеного пункту с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області.

В цей час з м. Баштанка Миколаївської області в зустрічному для автомобіля Mercedes Benz напрямку по своїй смузі руху рухався технічно справний автомобіль марки ВАЗ - 21063, номерний знак ВТ 03 68 АА під керуванням водія ОСОБА_5 зі швидкістю приблизно 60 км/год.

В районі 283 км. + 943 м. автодороги «Дніпропетровськ Миколаїв» водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.3; 1.5; 2.3 «б»; 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто проявив неуважність до дорожньої обстановки, що утворилася, і її змін у вигляді зустрічного автомобіля, що наближався; не контролював рух свого автомобіля в межах своєї смуги руху, хоча зобовязаний був постійно його контролювати і мав таку можливість, не вибрав безпечну швидкість свого транспортного засобу в складних погодних умовах і дорожній обстановці, що утворилася; не вибрав безпечний інтервал між транспортними засобами при зустрічному розїзді, хоча міг і повинен був це зробити; пересік горизонтальну дорожню розмітку 1.1 Додатку 1 Правил дорожнього руху України, що робити заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого без застосування гальмування на зустрічній смузі руху передньої лівою частиною свого автомобіля зіткнувся з передньою лівою частиною автомобіля ВАЗ - 21063 під керуванням ОСОБА_6

В результаті дорожньо - транспортної пригоди водію автомобіля ВАЗ - 21063 ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден голови; перелому 3,4 ребер зліва; перелому шийки стегна зліва, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоровя. ОСОБА_6 помер у Баштанської ЦРЛ від травматичного шоку на ґрунті багаточисленних переломів кісток скелету в поєднанні з забоєм серця.

Пасажиру автомобіля ВАЗ - 21063 ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден голови, перелому 3,4 ребер зліва, перелому шийки стегна зліва, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоровя.

В апеляції потерпіла ОСОБА_1 просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Зазначає, що згодна з вироком в частині визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, з кваліфікацією його дій, та з рішенням про стягнення на її користь матеріальної шкоди, але вважає вирок суду неправильним через невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості злочину та особі засудженого і вважає призначене судом покарання надмірно мяким, а крім того твердить, що суд без достатніх підстав застосував положення ст. 75 КК України. Також вважає, що судом надмірно знижений розмір відшкодування моральної шкоди.

Засуджений ОСОБА_3 в апеляції просить вирок змінити в частині призначення додаткового покарання скасувавши додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Заслухавши думки прокурора та потерпілих щодо невідповідності апеляції потерпілої вимогам закону, вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним повернути справу до суду першої інстанції з таких підстав.

В апеляції потерпілої ОСОБА_1 порушено питання про необхідність застосування більш суворого покарання до засудженого ОСОБА_3, тобто, фактично йдеться про погіршення становища засудженого. Проте, в ній відсутнє прохання щодо скасування вироку в частині призначеного покарання та щодо постановлення нового вироку в цій частині, а лише висловлене прохання про скасування вироку та повернення справи на новий судовий розгляд, що не узгоджується з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 378 КПК України, оскільки така позиція потерпілої є суперечливою.

Так, зазначаючи про згоду з вироком в частині визнання ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 286 КК України, потерпіла водночас просить про направлення справи на новий судовий розгляд.

Крім того, в апеляції потерпілої порушено питання про безпідставність застосування ст. 75 КК України щодо звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, тобто знов таки йдеться про погіршення становища засудженого.

Разом з тим, в апеляції ОСОБА_1 відсутнє прохання щодо скасування вироку в цій частині та щодо постановлення нового вироку, а лише висловлено прохання про скасування вироку та повернення справи на новий судовий розгляд, що також не узгоджується з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 378 КПК України, а тому і в цій частині апеляції позиція потерпілої є суперечливою.

За вказаних обставин кримінальна справа підлягає поверненню в суд першої інстанції для вирішення питання щодо відповідності апеляції потерпілої вимогам ст. 350 КПК України та про її подальший рух відповідно до вимог ст. 352 КПК України.

Керуючись ст. 358 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Кримінальну справу відносно ОСОБА_3 повернути Баштанському районному суду Миколаївської області для вирішення питання щодо відповідності апеляції потерпілої ОСОБА_1 вимогам ст. 350 КПК України та про її подальший рух відповідно до вимог ст. 352 КПК України.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_7