Справа № 627/1358/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2015 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000513 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шевченкове Шевченківського району Харківської області, громадянина України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , неодружена, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта середня, не працює, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи матір`ю малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незважаючи на неодноразові попередження з боку Качалівської сільської ради, як органу опіки та піклування, та служби у справах дітей Краснокутської РДА , в період з 19.03.2014 р. по 13.01.2015 р., злісно не виконує обов`язки по догляду за дітьми, що виразилось в перебуванні дітей в неохайному вигляді, відсутності продуктів харчування, залишенні дітей на самоті без догляду, відсутності одягу, засобів особистої гігієни.

В результаті невиконання ОСОБА_4 обов`язків по догляду за власною дитиною ОСОБА_5 , у останнього маються тяжкі наслідки захворювання, які згідно висновку судово медичної експертизи №364ал/15 виражаються в загальному переохолодженні, відмороженні пальців обох кісток першого ступеня, яке відобразилося в результаті дії низької температури у зв`язку з незабезпеченням ОСОБА_4 належних побутових умов проживання малолітньої дитини. По ступені тяжкості відмороження, що малися у ОСОБА_5 згідно висновку додаткової судово - медичної експертизи №21-КК/15 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Крім цього, у ОСОБА_5 маються неодноразові простудні захворювання, опіки тулуба, нижніх кінцівок. Також, ОСОБА_4 не приділяла уваги вихованню та способу життя ОСОБА_5 , що насамперед виразилось у неналежних умовах психологічного та соціального розвитку дитини, а незадовільні умови проживання малолітнього негативно вплинули на його стан здоров`я, що потягло за собою тяжкі наслідки - захворювання на туберкульоз.

Окрім того, в результаті невиконання ОСОБА_4 обов`язків по догляду за власною дитиною ОСОБА_6 , у останньої маються тяжкі наслідки захворювання, які згідно висновку судово медичної експертизи №365-ал/15 виражаються в загальному переохолодженні, відмороженні пальців обох кісток першого ступеня, яке відобразилося в результаті дії низької температури у зв`язку з незабезпеченням ОСОБА_4 належних побутових умов проживання малолітньої дитини. По ступені тяжкості відмороження, що малися у ОСОБА_6 згідно висновку додаткової судово - медичної експертизи №22-КК/15 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Також, ОСОБА_4 не приділяла уваги вихованню та способу життя ОСОБА_6 , що насамперед виразилось у неналежних умовах психологічного та соціального розвитку дитини, а незадовільні умови проживання малолітньої негативно вплинули на її стан здоров`я, що потягло за собою тяжкі наслідки - захворювання на туберкульоз, неодноразові простудні захворювання, кишечну інфекцію, алергічний дерматит, попрілість, пітницю.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, визнала повністю, не заперечувала факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що дійсно не доглядала за дітьми та зловживала спиртними напоями.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених в ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і її дії необхідно кваліфікувати за ст.166 КК України, як злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що вона осудна, раніше не судима, на обліку у психіатричному кабінеті Краснокутської ЦРЛ не перебуває, проте перебуває на профілактичному обліку у наркологічному кабінеті Краснокутської ЦРЛ, неодружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, згідно довідки, виданої Качалівською сільською радою, характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 , покарання в межах санкції ст.166 КК України, у виді позбавлення волі, але на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, і призначити їй покарання за цим законом у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1