Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2858/15-к
№ провадження 1-кп/541/212/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2015 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001104 від 29 вересня 2015 року) по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Сорочинці Миргородського району, українця, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працює, раніше судимий Миргородським районним судом Полтавської області по ч.3 ст.185 КК України, 02.07.2015 року до покарання 1 рік обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, вироком Миргородського міськрайонного суду від 12 жовтня 2015 року по ч. 1 ст. 185 КК України підставі п. 4 ст. 70 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі та керуючись ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживаючий АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2015 року близько 22 години, без дозволу власника, переслідуючи корисливі мотиви, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, через незамкнені двері домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , проник на його територію, де надалі реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнені двері, проник до сараю домогосподарства, звідки викрав шуруповерт «Старт ССШ-750», вартість якого відповідно до висновку експерта № 313 від 16.10.2015 складає 568,00 грн. 00 коп. Після вчинення вищевказаних дій ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник. Викрадене залишив у власному користуванні, тим самим повністю довівши свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_5 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та по суті обвинувачення показав, що дійсно він 26 вересня 2015 року проїжджав на велосипеді поряд з домогосподарством розташованим за адресою АДРЕСА_3 . Внаслідок поломки велосипеда зупинився та почав лагодити його. Для ремонту йому потрібні були інструменти, тому він зайшов на територію подвір`я без дозволу власника, так як його не було на подвірні. Виявивши, що двері до сараю незамкнені, він пройшов у середину та виявив там шуруповерт «Старт ССШ-750». В нього виникло бажання вкрасти його. Він забрав його. Викрадене використовував у власному господарстві.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він звинувачується, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де він визнає свою вину у вчиненні злочину, суд приймає їх до уваги такими, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши згідно ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведеною повністю. Його злочинні діяння, що виразились в таємному викраденні майна громадянина ОСОБА_4 , поєднана з проникненням у приміщення, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, містять всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставиною, що обтяжує вину обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину особою повторно.

Обставинами, що пом`якшує вину обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння у розкритті та розслідуванні злочину.

При призначенні міри покарання підсудному враховується ступінь вчиненого ним діяння, яке є тяжким злочином, його негативне ставлення до скоєного, повернення викраденого, обставини справи, що пом`якшують покарання, та наявність обтяжуючої обставини, а також особу підсудного, який за місцем проживання характеризуються посередньо, має на утриманні малолітню дитину та проживає із співмешканкою на утримання якої, окрім рідної доньки ОСОБА_5 є ще четверо неповнолітніх дітей.

Особа, ОСОБА_5 , на переконання суду, ще не сформувалась як антисоціальна особистість. Тому враховуючи позицію потерпілого та те, що злочинні дії обвинуваченого не заподіяли вагомих шкідливих наслідків, а також наявність пом`якшуючих обставин: визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину, які на переконання суду істотно знижують ступінь тяжкості вчинюваного злочину та враховуючи характеристику підсудного, суд керуючись ч. 1 ст. 69 КК України вважає за можливе при призначити покарання обвинуваченому за вчинений злочин нижче від найнижчої межі вставленої в санкції частини 3 статті 185 КК України, що буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення підсудного та не допущення вчинення нових злочинів.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 злочин, за який засуджується даним вироком, вчинив в період іспитового строку звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком від 2 липня 2015 року Миргородського міськрайонного суду, остаточне покарання призначається йому за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням остаточного покарання, яке йому визначено вироком Миргородського міськрайонного суду від 12 жовтня 2015 року.

За результатами розгляду справи, суд приходить до переконання про доцільність та необхідність обрати ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що ним вчинено тяжкий злочин, він не має постійного місця роботи та не має постійних джерел прибутку, а отже може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 349;368; 370; 374; 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 185 КК України і з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до цього покарання, призначеного за ч.3 ст.185 КК України частково приєднати не відбуту частину остаточного покарання, призначеного на підставі ч.4 ст.70 КК України вироком Миргородського міськрайонного суду від 12 жовтня 2015 року і вважати ОСОБА_5 остаточно засудженим до 1 (одного) року 5 (місяців) місяців 10 (днів) позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою, взявши його під варту негайно із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з часу фактичного його затримання 30 листопада 2015 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 245 грн. 52 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1