Справа № 130/1817/15-к
Провадження №11-кп/772/910/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000102 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великі Лучки Мукачівського

району Закарпатської області, гр. України, освіта

початкова середня, не одружений, не працює, житель

АДРЕСА_1 . раніше судимий: - 30.07.

2008 року Ужгородським міськрайонним судом

Закарпатської області за ст.187ч.2, 69 КК України до 5

років позбавлення волі з конфіскацією майна. 24.06.2011

року постановою Миколаївського районного суду

Львівської області ОСОБА_7 звільнено умовно -

достроково на 1 рік, 7 місяців, 8 днів,

засуджений за ст. 186 ч.2 КК України 4 років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів. Міру запобіжного заходу залишено без змін утримання під вартою.

В с т а н о в и в:
Відповідно до вироку суду, 2 червня 2015 року о 20 голині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на другій пасажирській платформі залізничного вокзалу м. Жмеринка Вінницької області, скоїв грабіж відносно ОСОБА_9 , відкрито викравши з її кишені гроші в сумі 1350 грн. та не звертаючи увагу на її оклики, покинув місце злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду в частині призначення йому покарання та враховуючи ряд пом`якшуючих обставин, застосувати до нього вимоги ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , щодо законності судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Кримінальне провадження розглянуто у відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, та як і інші учасники судового провадження, погодився з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції розглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 69 КК України, яку просить застосувати обвинувачений ОСОБА_7 , за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче нижчої межі, до встановленого в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. Статтею 66 КК України визначено конкретний перелік обставин, які пом`якшують покарання. Даний перелік не є вичерпним, суду дано право на свій розсуд визначати пом`якшуючою ту чи іншу обставину.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить врахувати ряд обставин, які на його думку можуть пом`якшити йому покарання. Зокрема, він активно сприяв слідству, відшкодував збитки потерпілий і та просила його суворо не карати, в нього на утриманні четверо малолітніх дітей. Звертає увагу на відсутність обставин, що обтяжують покарання. Вважає, що за таких обставин суд апеляційної інстанції може застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче нижньої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Але з такою думкою обвинуваченого погодитись не можна. Єдина обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , це його щире каяття. Інші обставини, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, такими не являються. Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам досудового слідства і суду у встановлені істини у справі, з`ясування фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди здійснюється винним з власної ініціативи до винесення обвинувального вироку суду. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після скоєння грабежу, ОСОБА_7 через деякий час було затримано працівниками міліції, під час якого було вилучено гроші потерпілої. Тому його твердження про активне сприяння слідству та добровільне відшкодування шкоди потерпілій, є повною нісенітницею. Наявність на утриманні у обвинуваченого четверо малолітніх дітей, по-перше, не підтверджується будь-якими доказами, по друге. теж не може вважатися обставиною, що пом`якшує покарання, а може тільки характеризувати ОСОБА_7 як особистість. Таким чином підстав для застосування ст. 69 КК України, як того просить обвинувачений ОСОБА_10 , не має.

Ураховувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, взявши до уваги вище викладені апелянтом обставини, суд першої інстанції призначив мінімальне покарання за санкцією ч.2 ст.186 КК України, що на думку суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 65 КК України та Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення. Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 липня 2015 року щодо нього, без змін.
Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
З оригіналом згідно