Справа № 369/9251/15-к
Провадження № 1-кп/369/447/15
В И Р О К
іменем України
14.12.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Києво-Святошинського Київської області, українця, громадянина України, освіта повна середня загальна, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

встановив:
01 листопада 2014 року близько 18 години водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Балукова с. Крюківщина зі сторони м.Вишневе в напрямку м. Боярка в районі будинку № 7 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, під час виникнення небезпеки для руху негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до повного його зупинки, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вул. Балукова з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми та саден лобної ділянки справа, саден носо-губної складки справа, травматичного вивиху правої плечової кістки з переломом великого горбика зі зміщенням відломків, закритого перелому лонної та сідничної кісток справа. Згідно висновку експерта № 157/Д від 10.07.2015 року діагностовані переломи та вивих відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх загоєння необхідно термін більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); п. 2.3 «б» (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом на дорозі);п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України від 10.10.2001 року № 1306.

Порушення ОСОБА_5 вимог п.п.1.5, 2.3.«б», 12.3 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникненням і настання даної ДТП знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та суду пояснив, що 01.11.2014 року близько 18 години він рухався на автомобілі «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 з м. Вишневе до м. Боярка зі швидкістю 50 км/год. Проїхавши перехрестя вул.Мічуріна та виїхавши на вул. Балукова на зелений сигнал світлофора, він, не встигнувши загальмувати, здійснив зіткнення з пішоходом, який раптово вибіг із-за припаркованого автомобіля з включеним аварійним сигналом за 1,5 метри від пішохідного переходу. Зупинивши автомобіль, він підійшов до потерпілого. В подальшому приїхали працівники ДАІ та оформили відповідні документи. Після ДТП приїздив до потерпілого в лікарню. Просив його суворо не карати.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди не визнав.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України) підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані під час кримінального провадження та досліджені під час судового розгляду, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 01.11.2014 року він у власних справах поїхав до с.Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, зустрівся там зі своїм знайомим та трохи з ним випив. В с. Крюківщина в районі будинку № 7 по вул. Балукова, коли він підійшовши до регульованого пішохідного переходу почав його перетинати, на нього було здійснено наїзд автомобілем. Що відбувалося в подальшому він не пам`ятає. До свідомості прийшов лише в лікарні;

-даними з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми до нього з фототаблицями від 01.11.2014 року, відповідно до якого працівниками міліції, в присутності двох понятих, було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: АДРЕСА_2 , що відбулась за участю автомобіля «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 (а.с. 6-13, т.1 );

-даними із протоколу огляду технічного стану автотранспорту від 01.11.2014 року, відповідно до якого під час огляду автомобіля марки «Opel Astrа» державний номерний знак НОМЕР_1 були виявлені наступні пошкодження: лобове скло, ліва передня блок-фара, передній бампер (а.с. 14, т. 1);

-даними із висновку експерта № 157/Д від 26.09.2013 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 малась: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематома та садно лобної ділянки справа, садно носо-губної складки справа, травматичний вивих правої плечової кістки з переломом великого горбика зі зміщенням відломків, закритий перелом лонної та сідничної кісток справа; виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо в термін та при обставинах, вказаних в постанові слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 ; закрита черепно-мозкова травма відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розгляд здоров`я; діагностовані переломи та вивих відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх загоєння необхідно термін більше 21 дня (а.с. 33-34, т. 1);

-даними з протоколу проведення слідчого експерименту з схемою до нього від 16.08.2015року відповідно до якого, обвинувачений ОСОБА_5 , в присутності працівників міліції та двох понятих, повідомив обставини зіткнення автомобіля «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням з пішоходом ОСОБА_6 (а.с.39-42, т.1)
-даними із висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області від 25.08.2015 року за № 5-01/709, відповідно до якого в заданій дорожній ситуації швидкість руху автомобіля «Opel Astra» відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху; за даних дорожніх обставин водій автомобіля «Opel Astra» р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України; заданих дорожніх умов водій автомобіля «Opel Astra» мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху водію; з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Opel Astra» р.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності у виконані ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 47-49, т.1).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження в суді, давали правдиві послідовні покази, які відповідають встановленим судом обставинам справи.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину та особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за місцем проживання ОСОБА_5 негативних характеристик немає (а.с.55, т.1), раніше не судимий (а.с. 52, т. 1), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 53, 54, т.1), є пенсіонером.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за доцільне призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортними засобами та не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов, відповідно до якого останній просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь 120 000 грн. матеріальної шкоди та 80 000 грн. моральної шкоди, а разом 200 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому .

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 з наступних підстав.

Так, 13 вересня 2014 року між ПрАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_5 був укладений договір №АІ/1653011 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За цим договором забезпечений транспортний засіб автомобіль «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 .

04 листопада 2014 року ОСОБА_5 надіслав до ПрАТ «Київський страховий дім» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від страхувальника.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п.16 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що відповідно до статті 21 Закону №1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

За таких обставин, враховуючи ліміт відповідальності страховика, подані позивачем чеки на підтвердження понесених витрат, не пред`явлення позовних вимог до страховика, суд відмовляє в задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Доводи позивача, що ним понесенні витрати понад ліміт відповідальності страховика, суд оцінює критично, оскільки належні та допустимі докази цим обставинам суду не надано. Пояснення позивача, що всі квитанції про матеріальні витрати не зберігались, не підтверджують даної обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд визнає обґрунтованими твердження потерпілого, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 він отримав тілесні ушкодження, відчув фізичні та моральні страждання.

Однак, розмір моральної шкоди в сумі 80 000 грн., суд вважає завищеним і з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 в розмірі 20 000 грн.

Долю речових доказів по кримінальному провадженні суд вирішує згідно з п.5 ч.9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Судові витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь потерпілого ОСОБА_6 20 000 (двадцять тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави - 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп. процесуальних витрат (а.с.46, т.1 ).

Речовий доказ по кримінальному провадженню - автомобіль марки «OpelAstra» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити у власника ОСОБА_5 (а.с.17, т.1).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, обвинуваченим, потерпілим.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1