ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 26.05.2015р. за № 0001675, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)16.11.2010р. Хортицьким районний судом м.Запоріжжя за ст.ст.187 ч.2,75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2р.6міс.; 2) 10.03.2011р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.ст.185 ч.3,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 11.07.2014 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 11 днів

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 скоїв закінчений замах на особливо тяжке умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я людини за таких обставин:

Так, 25.05.2015р. приблизно о 17 годині 35 хвилин, знаходячись біля будинку № 15 по вул.Ентузіастів у м.Запоріжжя, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 , під час сварки з останнім, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними, розкладним ножем, який ОСОБА_7 мав при собі, наніс ОСОБА_6 не менше одного удару в область шиї зліва, двох ударів в область грудної клітини зліва, одного удару в область черевної порожнини зліва та не менше двох ударів в черевну порожнину спереду, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження - одиночне сліпе поранення шиї зліва з пошкодженням гілок внутрішньої яремної вени і лівої частки щитовидної залози; множинні проникаючі поранення тулуба; два проникаючі поранення грудної клітки зліва з пошкодженням жирового привіску серця і двома проникаючими пораненнями діафрагми зліва; три проникаючі поранення черевної порожнини з пошкодженням клітковини забрюшного простору ліворуч, великого сальника, задньої стінки шлунка, зі скупченням крові в плевральній порожнині зліва та черевної порожнини, з розвитком геморагічного шоку тяжкого ступеню, які згідно з висновком експерта №2260 від 15.06.2015р. кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, після чого ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину.

ОСОБА_7 , прагнучи заподіяти смерть ОСОБА_6 від ножових поранень в життєво важливі органи, виконав всі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але смерть ОСОБА_6 не настала і злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тому що потерпілому ОСОБА_6 вчасно була надана медична допомога.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину в даному кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що 25 травня 2015р. приблизно в 17.30год. він повертався додому, по дорозі в дворі будинку АДРЕСА_2 зустрів ОСОБА_6 , якого раніше знав тільки візуально, оскільки мешкали недалеко один від одного. ОСОБА_6 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Він же в той день був тверезий, випив лише бутилу пива до обіду. ОСОБА_6 перший підійшов до нього та почав висловлюватися нецензурною лайкою на його адресу, питав про якісь гроші. Він підійшов до нього з метою з`ясувати, чому він так з ним розмовляє, на що потерпілий став у «стійку» та кулаком наніс йому один удар в обличчя та намагався знову вдарити його, але він від другого удару увернувся. Оскільки з потерпілим було ще двоє чоловіків, які стояли поруч з ними, потерпілий був більш міцної статури та на вигляд сильнішим за нього, займався боксом і міг забити його, він сприйняв це загрозою для себе, тому дістав з карману штанів чорний розкладний ніж та, відходячи від потерпілого, став махати ножем зі сторони в сторону перед собою, намагаючись захищатися, потерпілий йшов на нього і можливо він, розмахуючи ножем перед собою, наніс потерпілому десь два удари в живіт Прямих ударів потерпілому він не наносив, лише махав ножем перед собою. Однак потім пояснив, що удари наносив прямим рухом від себе в напрямку потерпілого, як це зафіксовано під час слідчого експерименту. Конфлікт був нетривалий, під час конфлікту вони пересувались по двору, в межах відстані 10-15 метрів, в деякий момент потерпілий побіг від нього, а він став наздоганяти потерпілого, щоб з`ясувати, чого він так себе поводив, при цьому ніж постійно тримав у руці, але під час бігу він удари ним потерпілому не наносив. Коли опинилися на майданчику біля магазину «Торро» він вдарив потерпілого ножем в шию. Потім конфлікт припинився, він побачив, що потерпілий не бажає його продовжувати, і пішов. Що далі робив потерпілий, він не знає. Він сам припинив конфлікт, а не через те, що до них підійшов ОСОБА_9 . Він не бачив, що в момент бійки робили інші два чоловіка, що знаходились поруч з ними, вони нічого не казали йому, не погрожували. Ніяких предметів у потерпілого в руках не було під час бійки, ОСОБА_10 лише вдарив його рукою, після чого він витяг з карману ніж. Після того, як бійка скінчилась, він пішов до свого знайомого ОСОБА_11 . По дорозі біля будинку в зливну канаву він викинув ніж, оскільки злякався. Вказаний ніж він взяв у квартирі матері для рибалки. Куди саме були спричинені тілесні ушкодження потерпілому він не бачив, побачив кров на животі. Кров була на ножі. Також під час бійки він порізав палець на правій руці. Пояснив, що не намагався вбити потерпілого, а тільки діяв з метою самооборони. Він просить вибачення у потерпілого за нанесені тілесні ушкодження, відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду, жалкує з того, що ледве не вбив людину. Таких наслідків не міг передбачити та не бажав їх настання.

Судом встановлено, що інформація по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, внесена до ЄРДР 26.05.2015р. за № 0001675 і проводилось досудове розслідування.

26.06.2015р. про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_7 .

В судовому засіданні судом за погодженням з учасниками судового провадження безпосередньо досліджені наступні докази.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в зазначений день та час він зі своїм сусідом ОСОБА_12 та ще одним чоловіком, не пам`ятає його ім`я, сиділи на лавочці біля під`їзду у дворі будинку АДРЕСА_2 . В якийсь момент він побачив раніш малознайомого хлопця - ОСОБА_13 , підійшов до нього, щоб поцікавитись за гроші, які знайомі ОСОБА_14 повинні були віддати його знайомим. Він був в стані сп`яніння, можливо щось сказав образливе і ОСОБА_14 не зрозумів його. Можливо він і вдарив ОСОБА_15 , він точно не пам`ятає цього, але в якийсь момент ОСОБА_15 дістав ніж і наніс йому удар ножем в область живота. В цей день він був в спортивних штанах без сорочки. Біль відразу не відчув, побачив кров, після чого став відбігати від ОСОБА_15 , а останній переслідував його, під час чого наніс удар в спину. Коли він зупинився і обернувся, щоб побачити чи переслідує його ОСОБА_15 , він відразу біля себе побачив ОСОБА_15 , який в цей момент наніс йому удар ножем в шию. Після цього до них підійшов ОСОБА_9 , ОСОБА_15 зупинив свої дії і пішов, а він підійшов до будівлі магазину «Торро», приліг на землю, лише тоді відчув біль, а ОСОБА_9 викликав швидку допомогу. Потім його забрали до лікарні, зробили операцію. В результаті ОСОБА_15 наніс йому декілька ударів в живіт, грудну клітину, шию. Також пояснив, що раніше був судимий, займався боксом, його зріст 1,70м., вага до цих подій 80 кг., зараз можливо 70кг.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 25.05.2015р. увечері він разом з своїм сусідом ОСОБА_16 на лавочці біля малосімейки по вул..Ентузіастів пили пиво. З ними був ще чоловік на ім`я ОСОБА_17 з цього будинку, прізвище його не пам`ятає. В якийсь момент ОСОБА_6 відійшов від них приблизно на відстань 15-20 метрів з кимось побалакати. З ким саме розмовляв ОСОБА_10 і про що, він не бачив і не чув, в ту сторону не дивився. Коли приблизно через п`ять хвилин він обернувся, то побачив, що ОСОБА_10 присідає біля кута будинку і був в крові, він підбіг до нього. Кров була на животі, ОСОБА_10 приліг на землю біля магазину «Торро», він попросив охоронця цього магазину викликати швидку. Особисто він ОСОБА_15 не знає, конфліктів між ними не було. Ніяких погроз на адресу ОСОБА_15 він не виказував, до них не підходив, у сварку не втручався. Але він був в стані сильного алкогольного сп`яніння і можливо не пам`ятає деяких обставин, зокрема того, що він підходив до ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , стояв між ними, про що казав йому ОСОБА_10 після подій.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з обвинуваченим ОСОБА_7 , на момент подій мешкала з ОСОБА_19 , другом обвинуваченого. В той день, точну дату не пам`ятає, наприкінці травня, вони з чоловіком були вдома, до них у вікно постукав ОСОБА_15 , коли вони вийшли, у нього був порізаний палець, вона допомогла забинтувати його і він пішов. Що сталося, ОСОБА_15 не казав. В цей день він був тверезий, взагалі він звичайний, нормальний хлопець, неконфліктний.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що вона на протязі року мешкала разом з ОСОБА_21 . В цей день, про який йде мова, точну дату не пам`ятає, вона була на роботі, коли приїхала, її зустріли ОСОБА_22 та ОСОБА_19 , замість ОСОБА_13 . Вони разом прийшли до першого під`їзду будинку по АДРЕСА_3 , де вона на лавочці побачила ОСОБА_14 , який був в крові. Він був схвильований, переживав, але на її запитання, що сталося, нічого не сказав. Додому йти він на схотів. Вона купила бинт, а ОСОБА_22 забинтувала ОСОБА_14 порізаний палець. Вона забрала сорочку, в якій був ОСОБА_14 , оскільки вона була в крові, і вдома випрала її. В цей же день від працівників РВ дізналася про те, що сталося. ОСОБА_13 характеризує як доброго, неконфліктного, неагресивного хлопця. Вони бажали створити родину, мешкали разом. Спиртними напоями не зловживає, випивав рідко, по святам, коли випивав, агресивним не був, відразу лягав спати.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю обвинуваченого. В зазначений день вона біля 20.00 годин вечора прийшла додому, а в 21.00год прийшли працівники ОСОБА_24 і питали де її син ОСОБА_14 , повідомили, що була бійка, ОСОБА_14 наніс ножові поранення потерпілому і той зараз в лікарні. З сином вони разом не мешкають біля року, він мешкав разом з своєю дівчиною ОСОБА_25 . Бачились часто, в т.ч. за 2-3 дні до скоєного, кожного дня дзвонили один одному, спілкувались. Син алкогольними напоями не зловживає, агресивним не бував. Але в силу сімейних обставин, що мали місце в їх родині, син сильно ненавидів п`яних людей, негативно виказувався щодо них, якщо бачив таких на вулиці. Можливо саме це спровокувало і могло зіграти визначальну роль в зазначених подіях. Син раніше був судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, влітку минулого року звільнився, шукав роботу, мав неофіційні заробітки, зустрів дівчину, бажав створити родину, став на вірний шлях. Також пояснила, що вона є інвалідом 3 групи, але працює, потребує догляду з боку сина, який допомагав їй після того, як звільнився.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що працює охоронцем магазину «Торро», який знаходиться в будинку №17 по вул.Ентузіастів м.Запоріжжя. 25.05.2015р. біля 17.30год він був на чергуванні, почув стук у двері, вийшов до металевої решітки, побачив двох хлопців, один тримав іншого, який був поранений, в крові. Перший хлопець попросив викликати швидку допомогу. Він пішов викликав швидку допомогу та своє керівництво. Дав пораненому хлопцю тряпку, щоб прикрити рану. Потерпілий лежав біля дверей на землі, нічого не казав, був у свідомості. Швидка їхала десь 10-15 хвилин, вони заплутались у дворі, перший хлопець тоді побіг та привіз швидку. Пораненого хлопця увезли. Міліцію викликали лікарі. Потім місце оглядали, також оглядали відеозапис з камер відеоспостереження, що встановлені по периметру магазину. Цей відеозапис працівники міліції потім вилучили.

Згідно з протоколом огляду місця події від 25.05.2015р., проведено огляд зливної канави, розташованої з тильної сторони будинку АДРЕСА_2 , де на відстані 600см. від кута будинку з боку вул.Ентузіастів виявлено складний ніж з рукояткою та клинком чорного кольору з емблемою та написом білою фарбою на клинку «STRIDER KNIVES», у розкладному стані, з нашаруванням речовини бурого кольору. На автодорозі між будинками №13 та АДРЕСА_2 виявлено доріжку крапель речовини бурого кольору, яка веде від місця знаходження ножа, через газон з низькою рослинністю та асфальтовану доріжку перед гуртожитком по вул.Ентузіастів, повз тильну сторону магазину «АТБ» по вул.Ентузіастів, 9, лівий крайній під`їзд будинку №11 по вул.Ентузіастів, ближній до нього кут будинку АДРЕСА_4 , далі повз зовнішній кут будинку АДРЕСА_5 , через спортивний майданчик до дверей першого під`їзду будинку АДРЕСА_6 козацтва, а також за будинок з боку першого під`їзду до третього від кута будинку вікна. Далі доріжка закінчується.

Під час огляду було вилучено складний ніж з нашаруванням РБК, змив РБК з асфальтованої поверхні на місці знаходження ножа; змив РБК біля дверей до першого під`їзду будинку АДРЕСА_6 ; змив РБК з асфальтованої поверхні під вікном за будинком АДРЕСА_6 . Огляд фіксувався фотокамерою «Кенон» (арк. 129-138 т.1).

Вилучені під час огляду місця події речі та предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні на підставі відповідних постанов слідчого (арк.236-237, 240-241 т.1).

Згідно з протоколом огляду місця події від 25.05.2015р. проведено огляд ділянки місцевості, розташованої біля будинку №17 по вул.Ентузіастів у м.Запоріжжя, де на відстані 126см. від лівого переднього кута будівлі на цегляній брущатці виявлено дві плями речовини бурого кольору з нерівними краями розміром 12мм х 10мм та 11мм х 10мм. Зліва на відстані 6м. від переднього лівого кута будівлі розташована металева прибудова довжиною 5,5м. На землі на відстані 45см. від кута прибудови виявлена масивна пляма РБК розміром 35см. х 40см. з нерівними краями. На куті будинку АДРЕСА_2 встановлені камери відеоспостереження.

Під час огляду вилучений змив РБК з поверхні землі. Огляд фіксувався фотокамерою «Кенон» (арк.139-144 т.1).

Вилучений під час огляду місця події змив РБК визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого (арк.240 т.1).

Згідно з протоколом огляду предмету від 26.05.2015р. було здійснено огляд речей ОСОБА_7 , під час якого було вилучено шорти синьо-чорного кольору із синтетичної тканини, босоніжки сірого кольору. Огляд фіксувався фотокамерою «Кенон» (арк.145-148 т.1).

Вилучені під час даного огляду речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого (арк.230-231 т.1).

Згідно з протоколом огляду предмету від 26.05.2015р. було здійснено огляд речей ОСОБА_6 - спортивні брюки чорного кольору, пара спортивних кедів чорного кольору, труси сімейного типу червоно-зеленого кольору, на яких виявлені плями РБК. Вказані речі вилучені ( арк.149-150 т.1).

Вилучені під час даного огляду речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого (арк. 234-235 т.1).

Згідно з протоколом огляду предмету від 15.06.2015р. було здійснено огляд речей ОСОБА_7 сорочки синьо-білого кольору в квадрат чорного кольору, на якій слідів пошкоджень та плям РБК не виявлено. Вказана сорочка вилучена (арк. 151-152 т.1).

Вилучені під час даного огляду речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого (арк. 232-233 т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2260 від 15.06.2015р. потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження: одиночне сліпе поранення шиї зліва з ушкодженням гілок внутрішньої яремної вени і лівої долі щитовидної залози; множинні проникаючі поранення тулуба - два проникаючі поранення грудної клітки зліва з ушкодженням жирового провішування серця і двома проникаючими пораненнями діафрагми зліва; три проникаючих поранення черевної порожнини з ушкодженням клітковини за очеревинного простору ліворуч, великого сальника, задньої стінки шлунка; зі скупченням крові в плевральній порожнині зліва та черевній порожнині, з розвитком геморагічного шоку тяжкого ступеня, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Об`єктивними судово-медичними даними після проведених хірургічних маніпуляцій і за даними наданої медичної документації, що дозволяють висловитися про механізм травмування встановлених тілесних ушкоджень, експерт не має. Проте, враховуючи множинність ушкоджень, їх локалізацію і розмірні характеристики, а також глибину ушкоджень з ушкодженням внутрішніх органів не виключається можливість їх утворення від дії предмета (предметів), який має колюче-ріжучі властивості, яким міг бути і клинок ножа.

Ушкодження в області шиї утворилось від не менш однократної дії травмуючої сили в напрямку зліва направо. Ушкодження в області грудної клітки зліва утворилося від не менше двох дій травмуючої сили в напрямку зліва направо і зверху вниз. Ушкодження в області черевної стінки зліва (клубова область) утворилося від не менш однократної дії травмуючої сили ззаду наперед і знизу вгору. Ушкодження в області передньої черевної стінки (в області епігастрію) утворилося від не менш двократної дії травмуючої сили спереду назад. Давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи.

Рана в області грудної клітки справа, наслідком загоєння якої є виявлений при огляді 15.06.2015р. рубець, кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Вказане ушкодження у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подіями, зазначеними в обставинах справи, не перебуває.

Також в дослідній частині висновку вказано, що ОСОБА_6 був доставлений в торакальне відділення 25.05.2015р. в 18.40год з діагнозом проникаюче колото-різане порання грудної клітини зліва, поранення шиї та черевної порожнини, алкогольне сп`яніння (арк. 153-156 т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2261Д від 15.06.2015р. виникнення вищевказаних пошкоджень у ОСОБА_6 можливо при будь-якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападаючого при умові доступності зон пошкоджень. З урахуванням локалізації видимих пошкоджень у ОСОБА_6 йому було спричинено не менш 6-ти травматичних впливів (арк. 157-160 т.1).

Згідно з довідкою Міської лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м.Запоріжжя від 12.06.2015р. ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в 3 хірургічному відділенні 12 календарних днів та торакальному відділенні 3 дні (арк.247 т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1995 від 29.05.2015р. рани в проекції нігтьової фаланги 1-го пальця, в проекції проксимальної фаланги 2-го пальця правої кисті, садно на долонній поверхні правої кисті в проекції проксимальної фаланги 1-го пальця у ОСОБА_7 , як окремо, так і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, небезпечними для життя не є. Рани утворилися від дії предмета, що має ріжучі властивості, садно утворилося від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею. Давність утворення ран в межах 3-5 діб на момент огляду, давність утворення садна в межах однієї доби на момент огляду (арк.169-170 т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1996-д від 28.05.2015р. виникнення вищевказаних ушкоджень у ОСОБА_7 можливе при будь-якому взаєморозташуванні потерпілого щодо нападника за умови доступності зон ушкоджень. Враховуючи локалізацію видимих пошкоджень у ОСОБА_7 йому було спричинено не менше 3-х травматичних впливів (арк. 171 т.1).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1320 від 03.06.2015р. рідка кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи «В» з ізогемаглютинином анти-А ізосерологічної системи АВ0 (арк.172 т.1).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1311 від 28.05.2015р. рідка кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи «О» з ізогемаглютинином анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0 (арк.173 т.1).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1326 від 19.06.2015р. в крові ОСОБА_6 , висушеній на марлі, виявлений супутній антиген «Н». В слідах на спортивних брюках та парі кедів потерпілого ОСОБА_6 знайдена кров людини та виявлені антигени «В» та «Н», а на спортивних брюках також ізогемаглютинін анти-А, що не виключає походження крові від особи групи «В» з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном «Н», у т.ч. від потерпілого ОСОБА_6 . Домішка крові ОСОБА_7 не виключається, при наявності у нього на момент скоєння злочину тілесних ушкоджень з зовнішню кровотечею (арк.174-176 т.1).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1325 від 19.06.2015р. на шортах та парі босоніжок ОСОБА_7 наявність крові не встановлена (арк.177-178 т.1).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1461 від 19.06.2015р. на сорочці ОСОБА_7 наявність крові не встановлена (арк.179-180 т.1).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1327 від 23.06.2015р. в змивах на марлевих тампонах біля під`їзду (об`єкт № 1), за будинком (об`єкт № 2), з землі (об`єкт № 4) знайдена кров людини та виявлені антигени «В» на «Н», що не виключає походження крові від особи групи «В» з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном «Н», у т.ч. від потерпілого ОСОБА_6 . Домішка крові ОСОБА_7 не виключається при наявності у нього на момент скоєння злочину тілесних ушкоджень з зовнішню кровотечею. В змиві на марлевому тампоні біля будинку по АДРЕСА_2 (об`єкт № 3) наявність крові не встановлена (арк.181-183 т.1).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1411 від 25.06.2015р. на рукоятці ножа знайдена кров людини з домішкою поту та виявлені антигени «В» та «Н», що не виключає як їх походження від особи групи «В» з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном «Н», у т.ч. від потерпілого ОСОБА_6 , так і змішування крові і поту осіб з групами «В» і «О», в т.ч. крові (поту) ОСОБА_6 з потом (кров`ю) ОСОБА_7 за наявності у останнього на час того, що сталося, тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею (арк.184-186 т.1).

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи № 361 від 19.06.2015р. в змивах піднігтьового вмісту кистей рук ОСОБА_7 знайдені рогові лусочки, походження яких за рахунок власного нігтьового ложе вважається найбільш ймовірним. Клітин епітелію, придатних для дослідження, та крові не виявлено (арк.187-188 т.1).

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи №380 від 25.06.2015р. на ножі знайдена кров людини, встановити статеву належність якої неможливо у зв`язку з відсутністю в препаратах клітин крові, необхідних для даного виду дослідження. При визначенні групової належності знайденої крові виявлені антигени «В», «Н» з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0, що не виключає її походження за рахунок особи з групою «В» з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном «Н» ізосерологічної системи АВ0, в т.ч. від потерпілого ОСОБА_6 ; домішки крові ОСОБА_7 не виключено, але при наявності у нього на момент скоєного тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. Клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені (арк.189-191 т.1)

Відповідно до висновку судово-дактилоскопічної експертизи №216 від 06.06.2015р. на поверхні ножа, вилученого 25.05.2015р. під час огляду місця події з тильної сторони будинку АДРЕСА_2 , слідів малюнків папілярних візерунків не виявлено, у зв`язку з чим неможливо відповісти на запитання - чи придатні вони для ідентифікації особи, яка їх залишила (арк.192-194 т.1).

Відповідно до висновку експерта №268 від 26.06.2015р. ніж, вилучений 25.05.2015р. під час огляду місця події з тильної сторони будинку АДРЕСА_2 , холодною зброєю не є, належить до складних ножів господарсько-побутового призначення, виготовлений заводським способом (арк.196-197 т.1).

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №378 від 15.06.2015р. ОСОБА_7 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє в цей час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. В ході обстеження порушень інтелектуально-мнестичних функцій не виявлено, загальний рівень інтелекту відповідає освіті та життєвому досвіду у акцентуйованої особливості з характерними в емоційній сфері - лабільністю, високим рівнем психічної активності, реакціями збудливого типу, функцією на своїх відчуттях, екстравертірованості, сильним типом нервової діяльності, темпераментом у спектрі сангвініка; у структурі особистості - ригідність установок та поглядів, різкі зміни настрою, неврівноваженість; у характері - егоїстичність, впертість, демонстративність поведінки, прагнення до лідерства та самоствердження, легковажність, агресивність, конфліктність, недбале ставлення до соціальних норм та цінностей, вразливість, балакливість, контактність, безпосередність, життєрадісність. Виявленні індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 мали просте відображення у його поведінці у ситуації, що досліджується. В ситуації, що досліджується, ОСОБА_7 не виявляв характерних феноменологічних ознак особливого емоційного стану, що суттєво впливає на свідомість та має юридичне значення. В ситуації, що досліджується, ОСОБА_7 міг у повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (арк.200-207 т.1).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 29.05.2015р. ОСОБА_7 на місці послідовно описав та показав обставини скоєння ним кримінального правопорушення, вказав на механізм, локалізацію нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Слідчий експеримент фіксувався відеокамерою Panasonic SDR-H100, диск з відеозаписом слідчого експерименту визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого (арк..208-215 т.1).

Відеозапис слідчого експерименту з ОСОБА_7 був відтворений в ході судового засідання, під час чого встановлено, що ОСОБА_7 показав та розповів як 25.05.2015р. приблизно о 17.30год. він йшов по тропинці з проїзжої частини вул.Ентузіастів м.Запоріжжя у двір будинку №15 цієї вулиці. Коли підходив до під`їзду, його покликав ОСОБА_6 і став виражатися на його адресу нецензурною лайкою. Яцук був в стані сильного алкогольного сп`яніння. На питання ОСОБА_15 , чому він так себе поводить, ОСОБА_10 став у «стійку» і наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_15 . Потім намагався нанести ще удар, але ОСОБА_15 ухилився від нього, відійшов, дістав правою рукою з правового карману одягнутих на нього шортів чорний ніж, розклав його і наніс один удар рукою в живіт ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_15 показує, що його права рука, в якій він тримає ніж, рухається прямо від нього в напрямку тулуба ОСОБА_10 з направленням клинка ножа в сторону потерпілого, рух руки різкий. Потерпілий продовжував рухатись на ОСОБА_15 , тому він наніс ще 3-4 таких удари. Після цього ОСОБА_10 перестав нападати на нього, а він розвернувся і пішов за кут будинку АДРЕСА_2 , де в зливну канаву викинув ніж, далі він пішов до ОСОБА_19 , який мешкає за адресою АДРЕСА_7 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2738Д від 14.07.2015р. об`єктивних судово-медичних даних, що дозволяють відповісти на питання - чи могли тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_6 , утворитися при обставинах та умовах, на які вказав ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту 29.05.2015р., в розпорядженні експерта немає, тому відповісти на це запитання неможливо (арк.165-168 т.1).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 22.06.2015р. ОСОБА_6 на місці послідовно описав та показав обставини отримання ним тілесних ушкоджень від ОСОБА_7 , вказав на механізм і локалізацію їх нанесення. Слідчий експеримент фіксувався цифровим фотоапаратом Samsung . Фототаблиця додана до протоколу. Пояснення ОСОБА_6 під час слідчого експеременту є аналогічними тим, що він дав в судовому засіданні (арк.216-225 т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2415Д від 24.06.2015р. не виключена можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 при умовах та обставинах, на які він вказав під час проведення слідчого експерименту 22.06.2015р. (арк.161-164 т.1).

Згідно з протоколом огляду предмету від 05.06.2015р. було оглянуто лазерний диск Videx DVD+R 4.7 GB120 min з написом «Відео «Торро» 25.05.2015 вул.Ентузіастів,17», на якому мається одна папка із назвою «Відео «Торро», в якій містяться відеофайли і які були відтворені під час огляду диска (арк.226-227 т.1).

Вказаний диск визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні на підставі відповідної постанови слідчого (арк. 228-229 т.1).

Відеозапис подій, зафіксований на вказаному диску, був відтворений в ході судового засідання і встановлено, що запис починається в 17.37.48год., в цей момент із-за кущів на майданчик біля будівлі один за одним вибігли два чоловіка, як було з`ясовано в судовому засіданні, це потерпілий ОСОБА_6 (був в штанах) та обвинувачений ОСОБА_7 (був у шортах). При цьому, перший втікає, другий наздоганяє, на майданчику ОСОБА_6 повертається обличчям до ОСОБА_7 , останній нападає і правою рукою з ножем наносить удари ОСОБА_6 , ОСОБА_6 намагається відштовхнути його, вихватити ніж. В 17.38.12год. до них підходить чоловік, як з`ясовано свідок ОСОБА_12 , становиться між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , ОСОБА_15 продовжує розмахувати руками, ОСОБА_10 в цей час відходить за кут будинку, тримається за живіт. Потім ОСОБА_15 уходить в той бік, звідки вони з ОСОБА_10 прибігли, ОСОБА_9 уходить за кут будинку в напрямку, куди пішов ОСОБА_10 .

При відтворенні іншого відеофайлу встановлено, що в 17.38.33год до стіни будівлі підійшов чоловік, як з`ясовано, потерпілий ОСОБА_6 , присів на землю, через деякий час до нього підійшов другий чоловік свідок ОСОБА_12 , потім ОСОБА_6 лежить на землі, ОСОБА_12 знаходиться біля нього.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2015р. свідок ОСОБА_12 не зміг впізнати особу, яка 25.05.2015р. спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 , оскільки в момент вчинення діяння ця особа стояла до нього спиною, на голові у неї був капюшон. За доданою до протоколу довідкою ОСОБА_7 зображений на фото №2 (арк.242-245 т.1).

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що, незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

При цьому, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено з дотриманням норм процесуального законодавства після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, уповноваженими посадовими особами, з дотриманням правил та процедур, встановлених для проведення слідчих дій. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд приймає їх за основу при постановленні даного вироку.

Так, суд бере до уваги показання потерпілого ОСОБА_6 щодо обставин скоєння ОСОБА_7 протиправного діяння проти нього, оскільки вони є послідовними та логічними, узгоджуються з іншими безпосередньо дослідженими доказами показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 в частині наявності конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, з показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_26 в частині виявлення після цього конфлікту тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , надання йому медичної допомоги, а також з протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого, де він чітко та послідовно показав та розповів про обставини кримінального правопорушення, вказав на механізм, локалізацію спричинення йому тілесних ушкоджень, з висновками судово-медичних експертиз, які підтвердили наявність, характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 , можливість їх утворення за обставин, на які вказав потерпілий, з відтвореним відеозаписом подій з камер відеоспостереження магазину «Торро», який також підтверджує обставини, на які вказує потерпілий, зокрема, щодо переслідування його обвинуваченим, нанесення під час цього інших ударів ножем.

Не довіряти показанням потерпілого ОСОБА_6 у суду немає підстав, оскільки він до вказаних подій у конфліктних стосунках з обвинуваченим не знаходився, вони були малознайомі, знали один одного візуально, чого в судового засідання обидва не заперечували. Тобто підстав оговорювати обвинуваченого у потерпілого немає.

Показання свідка ОСОБА_26 також є логічними та послідовними, узгоджуються з відеозаписом подій з камер відеоспостереження магазину «Торро» і суд приймає їх до уваги при постановленні вироку.

Показання свідка ОСОБА_12 суд частково приймає до уваги, оскільки вони узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_6 в частині отримання останнім тілесних ушкоджень в результаті конфлікту.

Однак в судовому засіданні цей свідок пояснив, що не втручався у конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, не підходив до них, а побачив ОСОБА_6 вже присідаючим біля кута будинку, але під час відтворення відеозапису з камер відеоспостереження магазину «Торро» видно, як свідок підійшов до ОСОБА_15 та ОСОБА_10 під час бійки між ними, встав між ними і останні розійшлись.

Усуваючи ці суперечності в показаннях свідка ОСОБА_12 , суд виходить з того, що в момент подій цей свідок знаходився в стані алкогольного сп`яніння, і не пам`ятає деякі їх обставини, що в судовому засіданні не заперечував сам свідок ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_6 . А відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Торро» є реальним відтворенням дійсних обставин події, недовіряти яким у суду немає підстав, тому він приймає його за основу при винесенні вироку.

Також суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , які узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , в частині наявності у обвинуваченого рани на пальці правої руки, яку він отримав під час конфлікту з ОСОБА_6 . Але в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що ці тілесні ушкодження він отримав в результаті власних необережних дій і доказів, які б спростовували ці показання в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд бере до уваги показання цих свідків в частині того, що після скоєного правопорушення ОСОБА_7 з місця події втік, додому не пішов, переховувався. В даному випадку ці показання узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_7 .

При постановленні вироку суд бере до уваги також показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_27 в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 . Вказані свідки очевидцями подій не були, про їх обставини їм відомо зі слів працівників міліції.

При постановленні вироку суд бере за основу письмові докази протокол огляду місця події, відповідно до якого були виявлені сліди крові та знаряддя злочину, протоколи оглядів предметів, відповідно до яких були виявлені сліди крові на одязі потерпілого і не виявлені на одязі обвинуваченого, постанови про визнання речовими доказами знаряддя злочину ножа, одягу обвинуваченого та потерпілого, змивів РБК з місця події, а також висновки судово-медичних, імунологічної, дактилоскопічної, цитологічної, амбулаторної судово-психіатричної експертиз, які в своїй сукупності підтвердили обставини скоєння кримінального правопорушення та причетність до нього обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, суд вважає необхідним вказати, що сам обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не оспорює того факту, що в зазначений день та час між ним та потерпілим ОСОБА_6 мав місце конфлікт, в ході якого він ножем наніс потерпілому декілька ударів в тулуб і шию, що спричинені потерпілому в результаті цього тілесні ушкодження настали від його дій. Але він не бажав смерті потерпілому, діяв виключно з метою самооборони, лише захищався, а не нападав.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині відсутності умислу на позбавлення потерпілого ОСОБА_6 життя, нанесення ним потерпілому ножових поранень виключно з метою самооборони, а не нападу, суд оцінює критично і розцінює їх як спосіб захисту, обраний обвинуваченим з метою пом`якшення відповідальності за вчинене. Показання обвинуваченого в цій частині є нелогічними, непослідовними, суперечливими і об`єктивно спростовуються встановленими судом обставинами.

Так, вирішуючи питання про направленість умислу обвинуваченого, суд враховує спосіб вчинення злочину, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранення, причину припинення злочинного діяння, поведінку обвинуваченого і потерпілого, їхні стосунки, що передували події, поведінку обвинуваченого після вчинення правопорушення.

Зокрема, суд бере до уваги, що 25.05.2015р. приблизно в 17.30год біля будинку №15 по вул.Ентузіастів м.Запоріжжя потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння і смерть останнього не настала лише тому, що йому своєчасно була надана медична допомога, що підтверджується поясненнями самого потерпілого, свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , висновком судово-медичних експертиз.

Вказані протиправні дії були вчинені саме обвинуваченим ОСОБА_7 , що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 і не спростовується самим обвинуваченим ОСОБА_7 .

Мотивом цих дій став конфлікт між ним та потерпілим на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, оскільки до цього вони були малознайомі, в дружніх чи навпаки конфліктних стосунках не перебували. Наявність цього раптово виниклого конфлікту обвинувачений та потерпілий в судовому засіданні не заперечують.

При цьому, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_6 не виключає можливість того, що саме він своєю поведінкою міг спровокувати цей конфлікт, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння, міг виражатися на адресу ОСОБА_7 нецензурною лайкою, образити його, як на те вказує обвинувачений. Такі обставини ніякими доказами не спростовані.

Беручи до уваги такі індивідуально-психологічні особливості особи обвинуваченого ОСОБА_7 , виявлені під час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, як збудливість, неврівноваженість, різкість змін настрою, егоїстичність, вразливість, прагнення до самоствердження, агресивність, конфліктність, суд вважає, що така поведінка потерпілого ОСОБА_6 стала основою для формування у обвинуваченого відповідної реакції (достав ніж, наносив ним непоодинокі удари потерпілому), що, на думку суду, свідчить про виникнення у нього саме умислу на позбавлення життя ОСОБА_6 .

Також суд враховує, що у обвинуваченого ОСОБА_7 не було виявлено ніяких тілесних ушкоджень, які б настали від протиправних дій потерпілого ОСОБА_6 , а виявлені рани та садно на пальці правої руки ОСОБА_7 були спричинені ним собі самим під час бійки в результаті необережного поводження з ножем; у потерпілого ОСОБА_6 під час конфлікту не було ножа чи інших предметів, пристосованих для нанесення ударів, він лише наніс один удар обвинуваченому з позиції, що застосовується в боксерському поєдинку; а також відсутність різниці у статі (обидва чоловіки) та істотної різниці у зрості (1,75м обвинувачений, 1,70м потерпілий), вазі (60кг обвинувачений, 70-80кг потерпілий), та, навпаки, різницю у віці ( ОСОБА_7 є молодшим за ОСОБА_6 ), що на момент вчинення діяння потерпілий знаходився в стані алкогольного сп`яніння, в той час, коли у обвинуваченого ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Посилання обвинуваченого на те, що потерпілий ОСОБА_6 на момент конфлікту був сильнішим за нього і, намагаючись вдарити ОСОБА_7 , міг спричинити значну шкоду його здоров`ю чи позбавити життя, суд вважає голослівними, нічим не підтвердженими.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не зміг пояснити, що, за таких обставин, йому перешкоджало уникнути подальшого розвитку конфлікту, намагаючись заспокоїти потерпілого ОСОБА_6 іншим способом, зокрема, відштовхнути його і покинути місце події.

В судовому засіданні не встановлено і не підтверджено належними доказами, що інші особи, зокрема, свідок ОСОБА_12 , який, за словами ОСОБА_7 , знаходився під час конфлікту поруч з ОСОБА_6 , вчиняли будь-які дії, які б могли сприйматися обвинуваченим як реальна загроза його життю чи здоров`ю, чого обвинувачений в судовому засіданні фактично не заперечував.

Крім того, за відтвореним відеозаписом подій з камер відеоспостереження магазину «Торро» саме обвинувачений ОСОБА_7 з ножем в руці на дільниці місцевості у відстань 10-20м. переслідує потерпілого ОСОБА_6 , наздоганяючи його, наносить удар ножем в шию, намагається нанести ще інші удари, а потерпілий ОСОБА_6 лише захищається, відштовхує ОСОБА_7 , намагається вихватити ніж, виставляє руки перед собою, ніяких нападаючих дій на ОСОБА_7 не вчиняє.

За вказаних обставин суд вважає, що з боку потерпілого ОСОБА_6 не було такого суспільно небезпечного посягання, яке б реально загрожувало життю та здоров`ю ОСОБА_7 і вимагало негайного відвернення чи припинення з боку обвинуваченого шляхом нанесення декількох ударів ножем в життєво важливі органи і заподіяння при цьому тяжких тілесних ушкоджень, що могли спричинити смерть потерпілого, якщо б йому своєчасно не було надано медичну допомогу. Тобто, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_7 в момент вчинення протиправного діяння в стані необхідної оборони не знаходився.
При вирішенні питання про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує, що виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження були спричинені в результаті вчинення не менше 6 травматичних впливів (ударів), в життєво важливі органи черевну порожнину, грудну клітину, шию, одним і тим самим ножем, який і було виявлено під час огляду місця події в безпосередній близькості від цього місця зі слідами крові ОСОБА_6 на ньому. Застосування цього ножа під час конфлікту і нанесення потерпілому поранень саме цим ножем обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює. Наявність на цьому ножі домішки крові ОСОБА_7 , що було виявлено в ході проведення судово-імунологічної та судово-цитологічної експертиз, обумовлюється наявністю у нього на момент вчиненого рани на пальці правої руки із зовнішньою кровотечою.

Характер і локалізація спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , що встановлені висновком судово-медичної експертизи, зокрема, спричинення їх ножем в різні частини тіла черевну порожнину, грудну клітину, шию, кожне з яких є небезпечним для життя, проникаючий колото-різаний характер, з значними ушкодженнями внутрішніх органів, свідчить про те, що вони нанесені небезпечним знаряддям злочину з певною силою і спростовують доводи обвинуваченого, що він вчиняв лише махові рухи ножем, оскільки різаних ран кожних покровів у потерпілого не виявлено.

Крім того, відеозапис подій з камер відеоспостереження магазину «Торро» підтвердив факт нападу обвинуваченого на потерпілого і нанесення йому саме прямих, цілеспрямованих, колото-різаних ударів. Аналогічний характер ударів показав обвинувачений під час слідчого експерименту з ним, що було встановлено в результаті відтворення відеозапису цієї слідчої дії.

З пояснень потерпілого ОСОБА_6 , протоколу слідчого експеременту з ним, відеозапису подій з камер відеоспостереження магазину «Торро» судом встановлено, що обвинувачений нападав на потерпілого, переслідував його і наносив удари під час цього в різні частини тіла потерпілого. За висновком додаткової судово-медичної експертизи саме такий механізм спричинення тілесних ушкоджень, на який вказав потерпілий під час слідчого експерименту з ним, не виключається, в той час, коли встановити можливість отримання тілесних ушкоджень за обставин, вказаних обвинуваченим під час слідчого експеременту з ним, експерт не зміг у зв`язку з відсутністю об`єктивних судово-медичних даних для цього.

Таким чином, суд вважає, що наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, їх поведінка під час цього конфлікту, знаряддя злочину, кількість виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, їх характер та локалізація, механізм спричинення, а також факт переслідування потерпілого з метою продовження нанесення ударів, в сукупності свідчать про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_7 саме на позбавлення життя ОСОБА_6 .

Про таку направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить також те, що він здійснив усі необхідні і достатні дії, спрямовані на вчинення вбивства (умисно нападав на потерпілого і умисно наніс не менше 6 ударів в життєво важливі органи ножем), але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілого ОСОБА_6 не настала в силу своєчасного надання йому медичної допомоги, а також, як встановлено в судовому засіданні, в силу опору потерпілого ОСОБА_6 та з`явлення третьої особи свідка ОСОБА_12 .

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_7 добровільно відмовився від продовження злочину і доведення його до кінця, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 та відеозаписом подій з камер відеоспостереження магазину «Торро», тому є безпідставними.

Також суд враховує поведінку обвинуваченого після припинення протиправного діяння, а саме те, що він не надав потерпілому першої медичної допомоги, швидку не викликав, покинув місце події, позбувся ножа, додому не пішов, до правоохоронних органів відразу не звернувся.

Обставин, які б спростовували доводи обвинуваченого, що він не усвідомлював протиправність своїх дій та їх наслідки, в ході судового розгляду не встановлено. Навпаки згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 в момент вчинення діяння він усвідомлював значення своїх дій, міг керувати ними, у стані фізіологічного ефекту або іншому особливому емоційному стані не знаходився. Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи усі удари були нанесені в життєво-важливі органи.

Суд вважає, що вказані обставини в сукупності свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не міг не усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння і не передбачати його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого, і бажав настання цих наслідків, тобто діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_6 .

Належних та допустимих доказів, які б спростовували цей висновок, судом встановлено не було.

Доводи захисника про те, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, суд знаходить безпідставними, оскільки вони нічим не підтверджені і спростовуються вищевказаними обставинами та підтверджуючими їх доказами.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що ним здійснено замах на скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, він вчинив усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, бо смерть потерпілого не настала у зв`язку з своєчасним наданням йому медичної допомоги. Вину у вчиненні вказаного злочину в повному обсязі не визнав, але не заперечував, що вчинив протиправне діяння, від якого для потерпілого настали тяжкі наслідки, за що вибачився перед потерпілим в судовому засіданні.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше був судимий, судимості у встановленому законом порядку не погашені та не зняті, скоїв дане кримінальне правопорушення в період невідбутого строку покарання за попереднім вироком суду, офіційно не працював, за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди.

При цьому, підстав для визнання обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - щирого каяття суд не знаходить, оскільки поведінка обвинуваченого в судовому засіданні (часткове визнання вини, суперечливість показань, відсутність пояснень на певний ряд питань, неоднозначність відповіді на конкретне запитання, намагання уникнути детального опису обставин події і перекласти відповідальність за те, що сталося, на потерпілого) в сукупності з проявленими індивідуально-психологічних особливостей (пасивність, беземоційність, вивертливість, відсутність критичності до своїх дій) свідчить, що обвинувачений формально висловлює жалкування з приводу вчиненого ним діяння, що також підтверджено висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, а також позиції потерпілого ОСОБА_6 , який не наполягає на суворій мірі покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ст.115 ч.1 КК України з урахуванням вимог ч.1,3 ст.68 КК України.

При цьому, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України, на що вказує захисник обвинуваченого, суд не знаходиться, оскільки судом не встановлені декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_7 діяння.

Судом встановлена лише одна обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, - добровільне відшкодування шкоди потерпілому, з урахуванням якої суд дійшов до висновку про призначення покарання в мінімальному розмірі санкції ст.115 ч.1 КК України.

Посилання сторони захисту на такі пом`якшуючі покарання обставини, як наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків (постійне місце мешкання, мати - інвалід 3 групи, яка потребує уваги сина, знаходження у фактичних шлюбних відносинах), а також примирення з потерпілим, активне сприяння розкриттю злочину, суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини в сукупності, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин протиправного діяння не є тими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого діяння.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв дане кримінальне правопорушення в період невідбутого строку покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2011р. в силу умовно-дострокового звільнення, тому суд вважає необхідним остаточно призначити ОСОБА_7 покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2011р.

Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили суд не знаходить.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 3779,54грн. та моральної шкоди в сумі 500000,00грн.

Однак в подальшому 25.08.2015р. потерпілим була подана заява про те, що обвинуваченим добровільно відшкодована спричинена йому шкода, претензій матеріального та морального характеру до нього він немає, від цивільного позову відмовляється.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов в кримінальному провадженні розглядається судом за правилами цього кодексу. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

КПК України не передбачає можливість закриття або прийняття іншого процесуального рішення у випадку відмови потерпілого від заявленого ним цивільного позову у зв`язку з добровільним відшкодуванням шкоди, спричиненої злочином.

За вказаних обставин суд вважає необхідним застосувати норми ст.205 ЦПК України, п.3 якої передбачає можливість закриття провадження у випадку відмови позивача від позову і прийняття її судом.

Таким чином, встановивши, що потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_7 на стадії судового розгляду була відшкодована матеріальна та моральна шкода, потерпілий ОСОБА_6 відмовився від цивільного позову, така відмова вчинена ним на власний розсуд, добровільно, суд вважає можливим провадження в частині цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрити.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124, п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про що у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Судом встановлено, що в межах даного кримінального провадження проводились експертизи, витрати на залучення експертів по яким підтверджені відповідними довідками (арк.195, 199 т.1).

У зв`язку з цим суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати на залучення експерта на проведення судово-дактилоскопічної експертизи №216 від 06.06.2015р. 613,80грн., на проведення судово-трасологічної експертизи №268 від 26.06.2015р. 613,80грн., усього 1227,60грн.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368,370,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2011р. та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 (семи) років 1(одного) місяця позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з 26 травня 2015р.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тим самим тримання під вартою в Запорізькому СІЗО УДПтСУ в Запорізькій області.

В частині цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди провадження закрити.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на залучення експерта на проведення судово-дактилоскопічної експертизи №216 від 06.06.2015р. 613,80грн., на проведення судово-трасологічної експертизи №268 від 26.06.2015р. 613,80грн., усього 1227,60грн.

Речові докази лазерні диски із записом слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_7 , записом з камер відеоспростереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження; одяг ОСОБА_7 (пара сандалів, шорти, сорочка-шведка), які передані на зберігання до камери схову речових доказів Хортицького РВ ЗМУ ГУМВСУ в Запорізькій області, повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_7 ; одяг ОСОБА_6 (спортивні брюки, пара кедів, труси), які передані на зберігання до камери схову речових доказів Хортицького РВ ЗМУ ГУМВСУ в Запорізькій області, повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ; ніж, змиви піднігтьового вмісту з рук ОСОБА_7 , 4 марлевих тампона зі змивами РБК з місця події, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Хортицького РВ ЗМУ ГУМВСУ в Запорізькій області, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

10.12.2015