Провадження № 1/522/1007/15
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Судді ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
За участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, освіта середня, неодруженого, навчається в Одеській національній академії зв`язку ім. О.С. Попова, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч.3 КК України,
08 вересня 2015 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.
В той же день, 08 вересня 2015 року судом ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 , заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та в свою чергу заявили клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, однак склад даного злочину відсутній, обвинувачений не мав наміру здійснювати незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Органом досудового розслідування не взято до уваги що, отримання майна під умовою виконання якого-небудь зобов`язання може кваліфікуватися як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала мету його присвоїти, а зобов`язання - не виконувати.
Тобто існують всі підстави стверджувати що в даному випадку можуть існувати лише цивільно-правові відносини між громадянином ОСОБА_5 , та громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Крім того відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 477 КПК України кримінальне провадження по ст. 190 ч. 3 КК України може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, тобто відноситься до справ приватного обвинувачення.
А оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 звернулися з заявою до слідчого про не притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, та запевняють що цивільно-правові відносини з ОСОБА_5 урегульовані. То ОСОБА_5 може бути звільнений від кримінальної відповідальності і на підставі ч. 1 п. З ст. 477 КПК України.
Обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме в частині неконкретності висунутого ОСОБА_5 обвинувачення відповідно до фактичних обставин та невірну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому за ч. 3 ст. 190 КК України.
Заслухавши думку прокурора, інших учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам КПК України.
У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Так, статтею 291 КПК України визначений ряд вимог щодо змісту обвинувального акту, до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та цивільний позов, а також розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні злочину передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність.
Всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 взагалі не містить формулювання обвинувачення.
В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_5 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній.
Такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_5 , за цим процесуальним рішенням, мають статус підозрюваного.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставини, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставними.
Вказівки в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_5 скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є безпідставним, оскільки обвинувачення останньому висунуте не було у встановленому законом порядку та не міститься в самому обвинувальному акті. Більш того, така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Отже, вказане обвинувачення є неконкретним і таким, що порушує право на захист обвинуваченого ОСОБА_5 .
Разом з тим, згідно до положень ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та окремо його захиснику. Однак, надані до суду матеріали не містять розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захисником обвинуваченого.
Також, вирішуючи питання про призначення до судового розгляду, суд повинен вирішити питання про закриття кримінального провадження при наявності для того підстав, про що зазначив захисник ОСОБА_4 в своєму клопотанні, однак розглянути це питання суд позбавлений можливості оскільки жодних даних про заяву потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності суду не надано.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків вимогам КПК України, в зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору.
За таких обставин, суд, керуючись ст.ст. 42, 290, 291, 314 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення через Приморський районний суд м. Одеси.
Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .