ВИРОК
Іменем України
Дата документу 12.11.2015
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, гр. України, позапартійного, не військовозобов`язаного, освіта середня-спеціальна, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «ДП Енергоефективність», зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки селища Врадіївка, Врадіївського району, Миколаївської обалсті, українки, гр. України, позапартійної, освіта середня-технічна, не одруженої, на утриманні одна неповнолітня та малолітня дитина, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в :
28 липня 2015 року близько 01 год. 00 хв. обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в ставні алкогольного сп`яніння, знаходилися по вул. Конституції в м. Полтава де за попередньою змовою, з метою відкритого викрадення чужого майна, наздогнали потерпілу ОСОБА_8 біля сміттєвих баків по АДРЕСА_3 , де обвинувачений ОСОБА_6 з метою подолання можливого опору, схопив ОСОБА_8 ззаду рукою за волосся, а ОСОБА_7 наказала потерпілій віддати жіночу сумочку чорного кольору вартістю 150 грн., в якій знаходились: мобільний телефон марки «Нокіа С2-0.1» вартістю 288 грн. з сім-карткою мобільного оператора«МТС» вартістю 10 гри., з коштами на рахунку в сумі 30 грн., (зі слів потерпілої), з флеш - картою до телефону «Мікро СД 2Гб» вартістю 51,87 грн., чохлом шкіряним до телефону вартістю 85,50 грн., парасолькою вартістю 148,43 грн., що остання і зробила. Після цього, обвинувачений ОСОБА_6 наказав віддати золоті вироби на, що потерпіла ОСОБА_8 зняла з пальця правої руки золоту каблучку вагою 1,5 г., 585проби вартістю згідно висновка експерта 1162,83 грн. та віддала йому.
Потім обвинувачені відвели потерпілу до провулку вказаного будинку, де ОСОБА_9 на прохання потерпілої повернула їй документи та обвинувачені наказали потерпілій залишатися на місці, а самі зникли з місця скоєння кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним, але від дачі будь яких показів по суті справи в судовому засіданні відмовився на підставі ст.63 Конституції України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала себе винною, але від дачі будь яких показів по суті справи в судовому засіданні відмовився на підставі ст.63 Конституції України.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, 28.07.2015 року близько 01 години вона поверталася з роботи, з другої зміни, проходячи біля національного банку України побачила, що йдуть хлопець та дівчина, вона повернула на вулицю Конституції в м. Полтава. В цей час до неї підійшли обвинувачені, при цьому ОСОБА_6 схопив її за волосся ззаду, а ОСОБА_7 наказала віддати сумку, в якій знаходилися її особисті речі, що вона і зробила, а потім ОСОБА_6 наказав віддати золоті вироби і вона віддала золоту каблучку. Після цього вони повели її в темний провулок у дворі будинків, де ОСОБА_7 вийняла з її сумки телефон. Потерпіла просила повернути їй сім-карту для телефону щоб вона змогла подзвонити дитині та посвідчення з місця роботи, але ОСОБА_7 сказала, що також має дітей і, що сім-карту їй не поверне, при цьому повернула їй посвідчення. Потім ОСОБА_6 побачив, що в неї на пальці золота обручка і останній наказав їй віддати каблучку. Після того як вона віддала каблучку, обвинувачені наказали їй залишатися на місці і зникли в невідомому напрямку. Вона почала плакати та кричати в цей час поряд проходили двоє невідомих хлопців, які відвели її до відділення міліції, де вона написала заяву.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України, оскільки вони своїми умисними діями, скоїли відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обговорюючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу обвинувачених, визнання своєї вини та щире каяття, ненастання тяжких наслідків, повне відшкодування потерпілій завданих матеріальних збитків, позитивні характеристики обвинуваченої ОСОБА_7 та посередні характеристики обвинуваченого ОСОБА_6 , той факт, що на утриманні у ОСОБА_7 знаходиться одна неповнолітня та малолітня дитина, тому суд знаходить за можливе застосувати до обвинувачених ст.75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання їх можливе без відбуття покарання в місцях позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі,
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов?язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов?язати засудженого ОСОБА_6 повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з?являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
ОСОБА_7 визнати винуватою за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді чотирьох років позбавлення волі,
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов?язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов?язати засуджену ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 домашній арешт, а обвинуваченій ОСОБА_7 особисте зобов`язання, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази по справі повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1