Справа № 580/2245/15-к
Номер провадження 1-кп/580/192/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року Лебединський районний сул

Сумської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині справу по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. М.Рибиця Краснопільського району Сумської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , українки, гр. України, освіта базова загальна середня, пенсіонерки, раніше не судимої,
по ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
15.09.2015 року близько 08 год. 20 хв. обвинувачена ОСОБА_4 в під`їзді буд. АДРЕСА_3 , де вона проживає, зустріла потерпілу ОСОБА_6 , з якою з 2009 року перебуває в особистих неприязних стосунках та затіяла з нею словесну сварку. Потім схопила її за обидві руки та стисла їх. Продовжуючи свій злочинний умисел, з метою спричинення тілесних ушкоджень, обвинувачена схопила ОСОБА_6 обома руками за шию та почала з силою стискати її, припинивши свої дії лиш після того, як побачила сусідку ОСОБА_8 . В результаті неправомірних дій обвинуваченої, потерпілій ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 220 від 22.09.2015 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнала та пояснила, що між нею та потерпілою ОСОБА_6 з 2009 року встановились неприязні стосунки на грунті побутових відносин, ОСОБА_6 постійно її ображає та злословить.15.09.2015 року о 8 год. 30 хв. вона виходила з під`їзду багатоквартирного будинку, де вона проживає, та в тамбурі зіткнулась з ОСОБА_6 , яка намагалась ввійти в під`їзд. Відразу вона запитала у ОСОБА_9 , до якого часу вона буде займати її дочку. На це ОСОБА_6 схватила її за груди та спричинила тілесні ушкодження, між ними почалась словесна сварка, яка тривала приблизно 5-10 хв. Вона ж не могла бити ОСОБА_6 , так як була затиснута нею в куток та в лівій руці тримала ключі від квартири і папери, з якими йшла до сусідки ОСОБА_10 . ОСОБА_6 кричала в під`їзді, що її вбивають та кликала на допомогу сусідку ОСОБА_11 . Відразу ж прибігла ОСОБА_8 , схватила ОСОБА_6 за плечі і відтягнула її від неї. Неповнолітня ОСОБА_12 теж стояла на площадці під`їзду, але що вона говорила не пам`ятає. Про факт нанесення їй тілесних ушкоджень вона писала заяву в міліцію 21.09.2015 року і проходила медичне обстеження у судового експерта, але експерт встановила, що тілесні ушкодження у неї відсутні. На даний час проводиться розслідування по її заяві.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що протягом тривалого періоду між нею та обвинуваченою ОСОБА_4 встановились неприязні стосунки, іноді виникали сварки. 15.09.2015 року о 8 год. 30 хв. їй зателефонувала сусідка ОСОБА_8 і попросила зайти до неї. Відразу одягнувшись, вона пішла до другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де проживала ОСОБА_8 , але на вході до під`їзду їй загородила дорогу ОСОБА_4 , яка проживала у цьому ж під`їзді на першому поверсі та пред`явила претензії, що вона займає її дитину. Між ними виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_4 почала бити її кулаками по верхніх частинах тіла, а потім двома руками схватила її за шию та з силою стискала її. Оскільки вона вже має захворювання щитовидної залози та перебуває на диспансерному обліку в Лебединській ЦРЛ, від стискання шиї їй стало важко дихати, тому вона почала кричати та кликати на допомогу ОСОБА_13 . В цей час на площадку вийшла неповнолітня ОСОБА_12 та просила її не бити та відпустити «тьотю ОСОБА_14 », а через кілька секунд прибігла ОСОБА_8 і ОСОБА_4 , побачивши її, злякалась та припинила її душити, відійшовши в сторону. В руках у ОСОБА_4 нічого не було. ОСОБА_8 взяла її за плечі та повела до себе в квартиру, де надала первинну допомогу: дала заспокійливі ліки. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 у неї погіршився стан здоров`я та на даний час призначене хірургічне втручання з приводу щитовидної залози. В зв`язку з цим захворюванням їй протипоказані хвилювання, але дії ОСОБА_4 викликають у неї нервові зриви та постійні душевні хвилювання. Спричинену їй моральну шкоду діями обвинуваченої вона оцінює в 10000 грн. та просить стягнути її з ОСОБА_4 . Також просить відшкодувати їй витрати за надання правової допомоги в розмірі 3000 грн., так як вимушена звертатись до адвоката з метою захисту її інтересів та написання позовної заяви.
Допитана в якості свідка ОСОБА_8 показала, що вранці 15.09.2015 року вона запросила до себе ОСОБА_6 , яка проживає в іншому під`їзді їхнього будинку та з якою підтримує дружні стосунки. Через кілька хвилин після цього, приблизно о 8 год.30 хв. вона почула з під`їзду крик ОСОБА_6 про допомогу та відразу відчинила двері своєї квартири, щоб подивитись, що сталося, оскільки сама ще не була одягнена. Через відкриті двері вона почула погрози ОСОБА_4 в сторону ОСОБА_6 про заборону входити в їхній під`їзд, при цьому била ОСОБА_6 кулаками по верхніх частинах тіла, а потім обома руками схватила її за шию та почала душити, а ОСОБА_6 тільки хрипіла та кликала її на допомогу. Відразу одягнувшись, вона вибігла в під`їзд, де стояла дівчинка ОСОБА_12 -, яка теж живе на першому поверсі, та просила ОСОБА_4 не бити «тьотю Валю» та відпустити її, а ОСОБА_4 притиснула ОСОБА_6 до стіни та продовжувала душити ОСОБА_6 двома руками, а остання тільки видихала якість звуки, не маючи можливості говорити. Коли вона ( свідок) підбігла до них та розвела їх руками, нічого не говорячи, ОСОБА_4 відпустила ОСОБА_6 та почала тікати, при цьому ні в під`їзді, ні біля під`їзду нікого не було. ОСОБА_6 вона відвела до себе в квартиру та дала їй заспокійливе.

Неповнолітній свідок ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності своєї матері - ОСОБА_16 - та практикуючого психолога школи №5 ОСОБА_17 -показала, що бачила, як 15.09.2015 року о 8 год.30 хв. в під`їзді їхнього будинку по АДРЕСА_3 почула словесну сварку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в процесі якої ОСОБА_4 почала тягати останню за одяг та притисла до стіни, а ОСОБА_6 тільки хрипіла та кликала на допомогу ОСОБА_13 . Вона запитувала у ОСОБА_4 , що вона робить та за що б`є ОСОБА_6 , однак та продовжувала бити ОСОБА_6 кулаками по руках.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що він являється депутатом Лебединської міської ради і на початку грудня 2015 року на прохання працівника Лебединської поліції ОСОБА_19 - підписав виготовлену ним характеристику на ОСОБА_6 , яку зовсім не знав, зазначивши, що вона притягувалась до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство. Просить суд не брати цю характеристику до уваги, так як при перевірці даного факту виявив, що ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності не притягувалась, а ОСОБА_19 є зацікавленою особою в даній справі.

Свідок ОСОБА_20 показала, що в вересні 2015 року вона везла дитину в дитячий садок та, поспішаючи на маршрутку, що відправлялась з вул.. Будильської о 8 год. 20 хв., проходила через двір будинку АДРЕСА_3 . З першого під`їзду вона почула крики сварки та побачила, що при вході до під`їзду ОСОБА_6 держала за одяг ОСОБА_4 , яка стояла біля стінки, обзиваючи її образливими та нецензурними словами, а ОСОБА_8 відтягувала її за плечі. Два тижні тому ОСОБА_4 розказала їй про розгляд кримінальної справи в суді і запитувала, чи не бачила вона сварку між ними в вересні 2015 року та запросила виступити свідком в суді.

Свідок ОСОБА_21 показала, що 15.09.2015 року о 9 годині вона прийшла до своєї подруги ОСОБА_4 і бачила, що та була розчервоніла та знервована і розповіла їй, що посварились з ОСОБА_6 і справа дійшла, навіть, до рукоприкладства. У ОСОБА_4 був підвищений тиск, тому вона, як медик, надала їй необхідну медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_22 показав, що 15.09.2015 року приблизно о 8 год.30 хв., виганяючи свій автомобіль з гаража, який знаходиться в 15 м від багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де він проживає, побачив, що в другому під`їзді чинилася сварка між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_4 стояла спиною до стіни, а ОСОБА_6 - перед нею, неподалік від під`їду стояла якась жінка з дитиною.

Свідок ОСОБА_23 , яка протягом 28 років являється подругою ОСОБА_4 , показала, що ввечері 15.09.2015 року до них в гості приїхала ОСОБА_4 і розказала про інцидент з ОСОБА_6 на її руках та грудях вона бачила синці.

Судово-медичний експерт ОСОБА_24 в судовому засіданні підтвердила надані нею висновки: №220 від 22.09.2015 року, № 262 від 11.11.2015 року, №263 від 11.11.2015 року та №266 від 13.11.2015року і показала, що виявлені у потерпілої ОСОБА_6 тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження і могли утворитись від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, а ушкодження в області шиї могли утворитись від стиснення шиї руками. Час їх утворення відповідає часу, вказаному в постанові слідчої та показах потерпілої. Ці ушкодження не могли утворитись від заподіяння власноручно, їх механізм відповідає механізму, продемонстрованому при проведенні слідчого експерименту з потерпілою та свідком ОСОБА_8 .

З протоколів проведення слідчих експериментів та фото таблиць до них за участю: потерпілої ОСОБА_6 від 04.11.2015 року (а.с.45-49), а також за участю свідка ОСОБА_8 від 04.11.2015 року (а.с.50-54), проведених з метою перевірки обставин, механізму утворення тілесних ушкоджень, що мало місце 15.09.2015 року, вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_8 кожна окремо розповіли та показали, де саме та при яких обставинах ОСОБА_4 наносила удари потерпілій ОСОБА_6 та як здавлювала їй шию руками.
Висновками судмедексперта № 262 від 11.11.2015 року (а.с.56) та № 263 від 11.11.2015 року ( а.с. 57) підтверджується, що локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_6 відповідає механізму, продемонстрованому кожною з них при проведенні слідчих експериментів від 04.11.2015 року.
З висновку судмедексперта № 220 від 22.09.2015 року (а.с.55) вбачається, що при огляді ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: на лівій та правій боковій поверхні шиї по 2 синці синього кольору, розміром 1.5х1.0 см, по поверхні правового плеча в середній та нижній третині - 2 садна коричневого кольору на рівні неушкодженої шкіри розміром 1.5х0.1 см та 2.0х0.1 см, в верхній третині правого передпліччя по передній поверхні - садно аналогічного характеру розміром 2.0х0.2 см. Дані тілесні ушкодження кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, і могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, можливо при обставинах, вказаних в постанові та потерпілою, але не від заподіяння власноручно, про що свідчить характер ушкоджень. Ушкодження у вигляді синців на шиї, могли утворитися від стиснення шиї руками.
З висновку судмедексперта № 266 від 13.11.2015 року (а.с.58) вбачається, що ушкодження у вигляді синців лівої та правої бокових поверхонь шиї вказують на те, що їх локалізація не виключає можливості, що вони могли представляти небезпеку для життя потерпілої ОСОБА_6 від дії у вигляді здавлювання шиї руками, вчиненої ОСОБА_4 та могли наступити летальні наслідки (позбавлення життя потерпілої ОСОБА_6 ) в разі не припинення цих дій внаслідок втручання свідка ОСОБА_8 .
Проаналізувавши зібрані у справі докази, вислухавши обвинувачену, потерпілу та свідків, суд вважає, що, не дивлячись на не визнання своєї вини обвинуваченою, її вина повністю доведена показами потерпілої та свідків та іншими матеріалами справи.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що протягом тривалого періоду з 2009 року - між нею та обвинуваченою встановились неприязні стосунки на грунті побутових взаємостосунків, які неодноразово приводили до сварок та образ. 15.09.2015 року о 8 год. 30 хв. вона намагалась зайти до під`їзду будинку, на першому поверсі якого проживає ОСОБА_4 , але остання її не впускала та почала пред`являти претензії за те, що вона займає її дочку. Не реагуючи на її слова, потерпіла намагалась пройти до під`їзду, але обвинувачена чинила їй перепони, розставивши руки. Між ними виникла словесна сварка, в процесі якої обвинувачена умисно нанесла тілесні ушкодження потерпілій в області правого передпліччя та здавлювала її шию руками.

Ці її покази підтверджені в судовому засіданні показами неповнолітньої ОСОБА_15 , допитаної в присутності її законного представника та практичного психолога, та свідка ОСОБА_8 . Вони також підтверджені протоколами проведення слідчих експериментів з потерпілою та свідком від 04.11.2015 року, в яких кожна окремо продемонструвала механізм заподіяння тілесних ушкоджень, а висновками судово-медичного експерта № 262 та №263 від 11.11.2015 року встановлено, що продемонстровані ними механізми відповідають локалізації та характеру виявлених у потерпілої ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Час їх утворення може відповідати часу, вказаному потерпілою 15.09.2015 року. Обвинувачена ж від проведення слідчого експертименту відмовилась, що стверджується її заявою на адресу слідчої від 24.11.2015 року ( а.с. 66).

Висновком судово-медичної експертизи №220 від 22.09.2015 року ( а.с. 55) встановлено, що при огляді ОСОБА_6 у неї виявлені тілесні ушкодження в області правого передпліччя та в області шиї, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Судово-медичний експерт не виключає можливості, що дії обвинуваченої у вигляді сдавлювання шиї потерпілої ОСОБА_6 руками могли представляти небезпеку для її життя та могли наступити летальні наслідки (позбавлення життя потерпілої ОСОБА_6 ) в разі не припинення цих дій внаслідок втручання свідка ОСОБА_8 , що стверджується висновком № 266 від 13.11.2015 року (а.с.58).
Показами допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_22 та ОСОБА_20 підтверджений факт та місце вчинення сварки між обвинуваченою та потерпілою, що мав місце 15.09.2015 року о 8.год. 30хв., цей факт не заперечила і сама обвинувачена.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_23 давали свої покази зі слів обвинуваченої, тому, відповідно до ч.6 ст.97 КПК України вони не можуть бути допустимими доказами.

Аналізуючи покази обвинуваченої ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що вона підтвердила час та місце вчинення сварки між нею та потерпілою, встановлення між ними протягом тривалого періоду неприязних стосунків. Заперечуючи факт нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілій, вона показала, що потерпіла кричала та кликала на допомогу ОСОБА_8 , а крім неї біля потерпілої в той час нікого не було. Такі її покази дають підстави суду вважати їх обраним обвинуваченою способом захисту від пред`явленого обвинувачення та бажанням уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Таким чином, аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченою ОСОБА_4 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто, спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, її вік, те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає необхідним обрати обвинуваченій покарання у виді штрафу, так як вважає, що саме таке покарання буде доцільним та достатнім для виправлення засудженої та попередження нових злочинів.

Потерпілою та її представником заявлений цивільний позов на суму 13000 грн.., який складається з відшкодування витрат на надання правової допомоги в розмірі 3000 грн.. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Моральну шкоду потерпіла обґрунтовує сильними душевними хвилюваннями через протиправні дії обвинуваченої, внаслідок спричинених їй тілесних ушкоджень, у неї ускладнилась хвороба, на яку вона хворіє протягом 15 років, і на даний час призначене хірургічне втручання. Через хворобу їй повністю протипоказані будь-які хвилювання, так як це провокує розвиток та ускладнення захворювання.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню в частині відшкодування моральної шкоди. Виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в розмірі 1000 грн. Позов про відшкодування витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до ст..120 ч.2 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Судові витрати та речові докази в справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання по цьому закону у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів - 680 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , проживаючої в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_6 , проживаючої в АДРЕСА_4 , кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн..

В задоволенні позову в частині відшкодування витрат за надання правової допомоги в розмірі 3000 грн. - відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1