Дата документу Справа № 331/7723/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/527/15-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/261/16 ОСОБА_1
Категорія ст. 185 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 06 серпня 2002 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 263, 70, 71 КК України до 4 років та 3 місяців позбавлення волі;

- 19 листопада 2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 27 листопада 2008 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 31 грудня 2013 року з Оріхівської виправної колонії Запорізької області № 88 на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2013 року з невідбутим терміном покарання 7 місяців та 1 день;

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання постановлено відраховувати з 27 серпня 2015 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 5060 грн.; на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 2100 грн.; на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 4500 грн.; на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 5000 грн.; на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 6500 грн.; на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 2000 грн.

Прокурор звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 та фактичні обставини справи, вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, неврахування рецидиву злочинів, як обставини обтяжуючої покарання, необгрунтоване виключення повторності, як кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що стало причиною призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, кваліфікувавши його дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення та за ч.2 ст. 185 КК України. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК україни у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , 15 травня 2015 року в період часу з 13 год. 40 хв. до 15 год. 15 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в першому корпусі ЗНТУ по АДРЕСА_2 , будучи впевненим що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав зі столу в аудиторії № 352 ноутбук «Асус», який був без акумуляторної-батареї, спричинивши, таким чином потерпілому - ОСОБА_14 матеріальний збиток на суму 2000 грн.

ОСОБА_8 наприкінці червня 2015 року в нічний час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшовши із зворотнього боку гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , застосовуючи силу рук піднявся по віконним решіткам на другий поверх будинку, та через не закриті двері проник у кімнату № НОМЕР_1 , де таємно, з ліжка, викрав ноутбук «Делл», який належить потерпілій - ОСОБА_13 , чим завдав останній матеріального збитку на суму 6000 гривень. Після скоєння злочину ОСОБА_8 продав викрадений ноутбук на ринку «Анголенко» в один з кіосків, а отримані гроші витратив на власні потреби.

30 червня 2015 року ОСОБА_8 приблизно о 03 годині 20 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими, за допомогою стамески, яку він заздалегідь підготував для вчинення злочину, розбив скло та через вікно проник до приміщення, яке розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_4 , звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_15 на загальну суму 2500 грн., спричинивши потерпілому маетріальний збиток на вказану суму.

ОСОБА_8 15 липня 2015 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаються не поміченими, за допомогою залізної труби зламав навісний замок гаражу, який розташований навпроти будинку АДРЕСА_5 , після чого проник до нього та викрав майно яке належить ОСОБА_16 вартістю 3000 грн., спричинивши потерпілому атеріальний збиток на вказану суму.

16 липня 2015 року в період часу з 01 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв., ОСОБА_8 , будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшовши з зовнішнього боку гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , піднявся по віконним решіткам на другий поверх будинку та через не закриті двері проник у кімнату № НОМЕР_2 , де таємно викрав майно потерпілого - ОСОБА_12 , а саме: механічний годинник «Ракета», який знаходився на підвіконнику, оцінений потерпілим в 1000 гривень та ноутбук «Леново 0575», який потерпілий залишив увімкнутим на тумбі біля ліжка, оцінений потерпілим в сумі 4000 гривень.

25 липня 2015 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаються не поміченими, за допомогою залізної арматури, зламав навісний замок пункту обігріву станції залізничного вокзалу «Запоріжжя - 2» в м. Запоріжжі, після чого проник туди та викрав майно ОСОБА_17 на загальну суму 1650 грн., спричинивши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

ОСОБА_8 03 серпня 2015 року, приблизно о 13 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні Обласної дитячої клінічної лікарні за адресою пр. Леніна 70, маючи умисел на

таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через незакриті двері проник в палату у відділенні патології новонароджених, звідки викрав мобільний телефон «Самсунг Галакси Гранд 2», який належить потерпілій ОСОБА_11 , завдавши останній матеріальний збиток на суму 4500 грн.

ОСОБА_8 в нічний час 06 серпня 2015 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись у внутрішньому дворі Обласної дитячої клінічної лікарні, шляхом демонтажу віконного кондиціонеру з вікна першого поверху, проник в кабінет № 3 дитячого патанатомічного відділення, звідки викрав системний блок персонального комп`ютера, який належить потерпілій - ОСОБА_10 , чим завдав їй матеріальний збиток на суму 2100 гривень.

ОСОБА_8 16 серпня 2015 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаються не поміченими, за допомогою дерев`яної дрfбини, через вікно, проник до приміщення кв. АДРЕСА_6 , звідки викрав майно яке належить ОСОБА_18 вартістю 1000 грн..

ОСОБА_8 23 серпня 2015 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаються не поміченими, переліз через паркан у двір будинку АДРЕСА_7 , де проник через відкриті двері до літньої кухні, звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_9 на загальну суму 4550 грн..

Заслухавши доповідь судді, вислухавши покурора, який частково підтримав доводи апеляційної скарги, вважає, що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду через порушення права обвинуваченого на захист, думку обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили вирок скасувати через порушення права обвинуваченого на захист, оскільки в матеріалах провадження містяться дані про те, що обвинувачений має психічні вади внаслідок вживання опіатів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення є в т.ч. істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.52 КПК України має бути забезпечена участь захисника у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

В матеріалах провадження містяться відомості про те, що ОСОБА_8 з 16.04.2007 року перебуває на диспансерному обліку в обласному наркологічному диспансері, йому встановлено діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів (т.3, а.с. 162).

На думку колегії суддів, вказані відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений через свій стан здоров`я не здатен повною мірою реалізувати свої права, у зв`язку з чим судове провадження, відповідно до вимог ст.52 КПК України, необхідно було здійснювати за участю захисника.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, участь захисника при судовому розгляді не забезпечив, дослідив докази у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, внаслідок чого було порушено право обвинуваченого на захист.

Таким чином, виходячи із передбачених ч.6 ст.9, п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, враховуючи зокрема і передбачену ст. 8 КПК України засаду верховенства права, з метою забезпечення обвинуваченому реалізацію його прав, згідно п.2,3 ч.1 ст. 409, п.4 ч.1ст. 411, ч.1 ст. 412, ст. 415 КПК України ухвалений стосовно ОСОБА_8 вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції .

Враховуючи, що згідно п.3 ч.2 ст.315 К ПК саме під час підготовчого судового засідання суд з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, кримінальне провадження підлягає поверненню на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому, та інших доводів прокурора в апеляційній скарзі, з урахуванням вказаних вище підстав скасування вироку та вимог ч.2 ст.415 КПК України, колегія суддів не входить в оцінку доводів апеляційної скарги в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у разі доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаних злочинів, з урахуванням даних, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в т.ч. за вчинення умисних злочинів, кількості епізодів злочинної діяльності, відсутності даних про вжиття заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, і за відсутності додаткових обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вказаних злочинів, призначення судом мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України слід вважати таким, що не відповідає ступеню тяжкості злочинів та даним про особу обвинуваченого внаслідок м`якості.

Оскільки обвинувачений тримається під вартою до набрання вироком законної сили, у зв`язку з тим, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції і під час апеляційного розгляду не встановлені підстави для зміни зазначеного запобіжного заходу на більш м`який, зважаючи на дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_8 раніше неодноразова судимий за умисні злочини, обвинувачується у вчиненні 10 епізодів крадіжок, стосовно нього на розгляді інших судів міста Запоріжжя знаходяться інші кримінальні провадження, що свідчить про можливість продовження вчинення злочинів, колегія суддів вважає необхідним строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 продовжити на 30 днів по 25 лютого 2016 року включно.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2015 року, яким ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 продовжити по 25 лютого 2016 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4