Єдиний унікальний номер 722/23/16-к
Номер провадження 1-кп/722/11/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника-адвоката: ОСОБА_4

та обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 31.05.2015 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сокиряни Чернівецької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В кінці вересня 2014 року, ОСОБА_5 під час збирання грибів в лісопосадці с.Гвіздівці Сокирянського району Чернівецької області, поряд з лінією державного кордону України із Республікою Молдова виявив на землі під листяним покровом мішок, в якому, окрім гладкоствольної мисливської рушниці, гладкоствольного пристрою «ПМР» та набоїв до них (які не є предметами злочину, передбаченого ст.263 КК України), знаходились 18 патронів з маркувальними позначеннями на них «188 80», які згідно висновку судового експерта №2091-К від 21.10.2015 року, являються боєприпасами, зокрема гвинтівковими патронами калібру 7,62мм., призначеними для проведення пострілів з нарізної вогнепальної зброї (СВД, гвинтівка Мосіна та ін.).

В той же час ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що вказані боєприпаси є гвинтівковими патронами, придатними до стрільби з нарізної вогнепальної зброї, і розуміючи, що їх призначенням є ураження живої цілі, достовірно знаючи, що для їх придбання, носіння, зберігання та володіння ними фізичними особами у законний спосіб необхідно мати передбачений законом дозвіл органів внутрішніх справ, якого у нього не було, і у разі будь-якого поводження з вказаними боєприпасами без належного дозволу його дії будуть незаконними, вирішив незаконно заволодіти вказаними боєприпасами для їх подальшого зберігання з метою власної самооборони.

Того ж дня, ОСОБА_5 , діючи умисно, бажаючи мати у своєму володінні вказані гвинтівкові патрони, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, вчинив умисні дії, пов`язані з їх набуттям, зокрема незаконно придбав їх шляхом привласнення знайденого, яких в той же час, умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, незаконно переніс вказані боєприпаси у вищезазначеному мішку безпосередньо при собі до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для володіння без відповідного дозволу бойовими припасами в обраному ним місці.

В подальшому, усвідомлюючи, що вказані гвинтівкові патрони є бойовими припасами, на придбання, носіння та зберігання яких потрібен спеціальний дозвіл МВС, ОСОБА_5 , не вживаючи заходів щодо отримання у встановленому порядку такого дозволу, чи добровільної здачі органам влади цих бойових припасів, у зв`язку з неможливості їх отримання, незаконно зберігав зазначені гвинтівкові патрони калібру 7,62мм., що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї (СВД, гвинтівка Мосіна та ін.) в кількості 18 шт. до 20.05.2015 року.

20.05.2015 року працівниками ВБКОЗ УСБ України в Чернівецькій області під час проведення санкціонованого обшуку в житловому будинку та інших володінь ОСОБА_5 було виявлено та вилучено вказані патрони, що є бойовими припасами, які він незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав в повному об`ємі.

23.12.2015 року між прокурором відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої підозри та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.

За умовами даної угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості, оскільки вважають, що остання відповідає вимогам кримінального та кримінально процесуального законодавства.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та нормам КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Враховуючи положення ч.3 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_5 можуть бути реально виконані, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, ухваливши відносно ОСОБА_5 обвинувальний вирок та призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, у відповідності до вимог ст.100 ч.9 КПК України, підлягають знищенню. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.368-371, 374, 474-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.12.2015 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 31.05.2015 року, яка укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупційними злочинами прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави (Сокирянське УК/Сокирянський район/21081100) на р/р 0204, одержувач: ГУДКСУ у Чернівецькій області, код за , МФО 856135), процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 859 (вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 32 коп.

Речові докази: набої калібру 7,62мм з маркувальними позначеннями «188 80» в кількості 18 щт. знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1