Справа № 1-926/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Ткачук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1' ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з лютого 2010 року по травень 2010 року, порушуючи законодавство про обіг металобрухту, без державної реєстрації чи ліцензії, у приміщенні пункту по прийому вторсировини по вул. Березняківській, 36-А в м. Києві, здійснював прийом лому кольорового та чорного металу у населення за готівку.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю та пояснив, що з лютого 2010 року по травень 2010 року в пункті прийому вторсировини по вул. Березняківській, 36-А в м. Києві дійсно здійснював прийом лому кольорового та чорного металу у населення за готівку, оскільки йому дуже потрібні були гроші. Щиро кається у скоєному.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. З ст. 299 КПК України обмеживши в судовому засіданні за згодою учасників процесу обсяг дослідження доказів допитом підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_1 в умисних діях, які виразились у здійсненні операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або спеціального дозволу, одержання якого передбачено законодавством, і знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 213 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудному ОСОБА_1 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, конкретні обставини справи та те, що тяжких наслідків від злочину не настало.

Судом також враховуються дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працюючого, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.36-38), до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючою обставиною щире каяття підсудного у вчиненому злочині.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 213 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. ^

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у справі, а саме: металеві труби 2 штуки, зєднані між собою, та мідна проволока, змотана між собою в один клубок, що передані за зберігання до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві - знищити.

Судові витрати не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановления вироку становить 1 700 (одну тисячу сімсот) іривень.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у справі, а саме: металеві труби 2 штуки, зєднані між собою, та мідна проволока, змотана між собою в один клубок, що передані за зберігання до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві - знищити.

Судові витрати не понесені.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя