І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«16» лютого 2016р. м.Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, інваліда ІІ групи з дитинства, раніше судимого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.05.2015р. за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
21.08.2015, біля 08 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, на автомобілі ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалися по вул. Луговій у с. Городище, Бориспільського району Київської області. Проїжджаючи повз будинок №3 по вище вказаній вулиці, ОСОБА_3 помітив, що дана земельна ділянка не повністю огороджена, а саме відсутні ворота, та на її території нікого немає. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Після цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, запропонував двом невстановленим в ході досудового розслідування особам матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, здійснити крадіжку майна з господарського приміщення, розташованого на території вказаного вище подвір`я. Невстановлені досудовим розслідуванням особи дали свою добровільну згоду, чим вступили з ОСОБА_3 в злочинну змову. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, зайшли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , після чого підійшли до господарського приміщення, де ОСОБА_3 віджав за допомогою рук металопластикове вікно, після чого вони разом через вікно проникли до господарського приміщення.
Перебуваючи в господарському приміщенні, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно, таємно та з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що їх дії носять таємний, протиправний та незаконний характер викрали бензиновий тример «Зеніт ЗТБ-52/2300» вартістю 1250 гривень, шліфувальну машину «Power» вартістю 490 гривень, перфоратор «Інтерскон ДУ-750ЕР» вартістю 1170 гривень, перфоратор «Зеніт ЗП-1100» вартістю 770 гривень, електрообігрівач «UFO» вартістю 970 гривень, набір столовий «Bachmayer» у дерев`яному лакованому ящику вартістю 9330 гривень, механізми дверних замків у зборі у кількості 20 шт. з якими були в комплекті по 2 дверні ручки білого кольору вартістю 320 гривень за один, загальною вартістю 6400 гривень, набір ножів вітчизняного виробництва вартістю 1740 гривень, набір ножів польського виробництва вартістю 1430 гривень.
Коли ОСОБА_3 та невстановлені досудовим розслідуванням особи виходили з території подвір`я, та вантажили викрадене майно в автомобіль, вони були помічені ОСОБА_6 , який підійшов та спитав, хто вони і що роблять на території домоволодіння в АДРЕСА_2 , власники якого були йому відомі.
Проте, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи свої дії, розпочаті як таємне викрадення чужого майна, не припинили, хоча достовірно знали, що були виявлені ОСОБА_6 та з викраденим майном, яке належить ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю, просив його суворо не карати та не позбавляти волі, у повному обсязі визнав та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, пояснив, що більше такого не повториться, повідомив, що все викрадене повернуте потерпілому.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину та підтвердив дійсність обставин викладених у обвинувальному акті, а також ту обставину, що відносно цього не заперечують інші учасники судового провадження, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, впевнившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорені, а саме обставин скоєння обвинуваченим інкримінованих йому дій, та, після допиту обвинуваченого дослідив приєднані сторонами матеріали, що характеризують його особу.
Своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України.
Суд вважає ОСОБА_5 винними у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення (злочину).
Суд вважає, що ОСОБА_8 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин), оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення (злочину), особу винного.
Обвинувачений скоїв тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, вчинив злочин перебуваючи на іспитовому строку під час відбуття покарання за попереднім вироком, за яким покарання не відбув, має постійне місце проживання, не працює, є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджено даними попереднього вироку, має на утриманні малолітню дитину. Викрадене майно повернуте потерпілому, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, вину свою визнав у повному обсязі.
Обставиною, що згідно до вимог ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують його покарання суд вважає щире розкаяння у скоєному.
Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і єдиним і достатнім покаранням для обвинуваченого є позбавлення волі на певний строк.
Крім того, оскільки обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення (злочин) під час іспитового строку, та не відбув покарання за попереднім вироком, до покарання за цим вироком, на підставі ст..71 КК України, слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Речові докази по провадженню повернути потерпілому, згідно до даних зберігальної розписки.
Також з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у вигляді сплати за проведену експертизу на користь Держави.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч.3 КК України.
ОСОБА_9 призначити покарання за ст. 186 ч.3 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст..71 ч.1 КК України, ОСОБА_9 остаточно призначити покарання шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання за цим вироком у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання, з 28.11.2015р.
На підставі ст..72 ч.5 КК України, зарахувати ОСОБА_9 у строк відбутого покарання строк перебування під вартою в умовах СІЗО під час проведення досудового слідства і судового розгляду в період з 28.11.2015р. по 16.02.2016р., а всього 2 місяці 19 днів.
До набрання вироком законної сили утримувати ОСОБА_5 в СІЗО ДПС України в м.Києві та Київській області.
Речові докази по провадженню повернути потерпілому ОСОБА_7 , згідно до даних зберігальної розписки.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати на проведення експертизи у розмірі 491 (чотириста дев`яносто однієї) грн. 04 коп. на користь Держави.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і обвинуваченому негайно, після оголошення.
Суддя ОСОБА_1