АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/2422/15-к Головуючий першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/131/16 Доповідач апеляц. інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.190ч.2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

її захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 610/2422/15-к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст.190ч.2 КК України
за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 3 вересня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 3 вересня 2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, не заміжню, з середньою освітою, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , судиму 5.11.2014 року за ст..185ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
визнано винною і засуджено за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.11.2014 року у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю вироків призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі. До набрання вироком законної сили до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних процесуальних обов`язків. Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання.
З цим вироком не погодився захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 , який подав апеляційну скаргу, просить скасувати вирок і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона 12 листопада 2014 року близько 15.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_9 400 доларів США, які в подальшому в цей же день о 15.29 год. обміняла у відділенні банку «Ощадбанк», яке розташоване за адресою: Харківська область, Балаклійський район, смт. Червоний Донець, вул. Леніна, 40, по курсу 15,2000 грн. за 1 долар США, отримавши всього 6080,00 грн. Після цього, використовуючи довірчі стосунки із ОСОБА_9 , які склалися внаслідок їх дружби, шляхом зловживання довірою, умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи мету заволодіти його грошовими коштами, присвоїла гроші в сумі 1400,00 грн., а решту в сумі 4680,00 грн. віддала ОСОБА_9 , не повідомивши його про дійсний курс купівлі-продажу валюти станом на 12.11.2014 року, та в подальшому розпорядилася грошима на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1400,00 грн.
Суд першої інстанції розглянув провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.349 КПК України після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадку, передбаченого статтею 381 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що хоча обвинувачена і заявила про повне визнання своєї вини, підтвердивши факт звернення на свою користь 1400гривень, сторона захисту послідовно посилалася на іншу природу правовідносин між обвинуваченою та потерпілим, ніж це встановлено вироком.
З журналу судового засідання вбачається, що адвокат ОСОБА_8 при обговоренні пропозиції прокурора щодо проведення скороченого порядку дослідження доказів заявив, що вважає за доцільне розглянути справу у повному обсязі /а.с.62/.
З урахуванням такої позиції захисту суд мав дослідити докази у повному обсязі, перевіривши посилання сторони захисту на те, що між обвинуваченою і потерпілим мали місце цивільно-правові відносини, що має значення для висновку щодо наявності чи відсутності ознак кримінального правопорушення. Тобто в даному випадку було порушено право обвинуваченої на захист, а не дослідження доказів позбавило суд першої інстанції можливості ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Згідно вимог ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно вимог ч.6 ст.9 УПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якою, у свою чергу, встановлено, що Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться:
1) верховенство права;
2) законність;
3) рівність перед законом і судом;
4) повага до людської гідності;
5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність;
6) недоторканність житла чи іншого володіння особи;
7) таємниця спілкування;
8) невтручання у приватне життя;
9) недоторканність права власності;
10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини;
11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї;
12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення;
13) забезпечення права на захист;
14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень;
15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;
16) безпосередність дослідження показань, речей і документів;
17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності;
18) публічність;
19) диспозитивність;
20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами;
21) розумність строків;
22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне, скасувавши вирок щодо ОСОБА_7 , призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 3 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у тому самому суді першої інстанції в іншому складі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОЧЕРЕТНИЙ