11-кп/775/505/2015(м)
266/4692/13-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року місто Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.71 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць один день. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України закрито.

На зазначений вирок суду прокурор, обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги, які разом з матеріалами кримінального провадження надійшли до суду апеляційної інстанції.

23 грудня 2015 року прокурор, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою терміном на 60 днів. Зазначає, що згідно резолютивної частини вироку Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2015 року, запобіжний захід останньому у виді тримання під вартою продовжено до набрання вироку законної сили, але не більше ніж до 24.00 год. 31 грудня 2015 року. Разом з тим, обвинувачений ніде не зареєстрований, не має постійного місця мешкання, дане кримінальне правопорушення вчинив протягом невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

До початку судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 надійшли клопотання про звільнення обвинуваченого з-під варти на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши прокурора на підтримання поданого клопотання, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення клопотання прокурора та наполягав на своєму звільненні з під варти у зв`язку з фактичним відбуттям призначеного йому покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, врахувавши доводи, наведені в клопотаннях, вважаю, що вони підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.401 КПК України, суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок суду першої інстанції, зокрема, вирішує клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу, інші питання, необхідні для апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що прокурором дійсно доведено існування певних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість переховування ОСОБА_4 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки він засуджений вироком Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2015 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, раніше був неодноразово засуджений за корисливі злочини, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 187 КК України, у якому він обвинувачується, вчинив протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком, не працює, характеризується негативно, вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Ці ризики до теперішнього часу певною мірою обгрунтовували застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Разом з тим, 24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VII, яким внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, як покарання, призначене за вироком суду першої інстанції, так й навіть те покарання, яке просить призначити прокурор в апеляційній скарзі за новим вироком, відповідно до зазначених вимог Закону України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 фактично відбув.

Ці обставини істотно знижують зазначені прокурором ризики, а такий ризик, як ухилення від суду обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності, взагалі фактично перестає існувати, а тому тримання останнього під вартою на даний час є недоцільним.

Беручи до уваги наведене, а також ті обставини, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 до теперішнього часу ще не вирішено, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків в ході апеляційного розгляду, а також виконання процесуальних рішень у справі, вважаю доцільним, відповідно до ст.194 КПК України, змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, зобов`язавши його до виконання обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого; не відлучатися з населеного пункту, в якому він мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого прокурора і суд про зміну місця свого проживання, звільнивши його з-під варти, відповідно до вимог ч.1 ст.202 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 331, 401 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 до виконання обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого; не відлучатися з населеного пункту, в якому він мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого прокурора і суд про зміну місця свого проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, тобто, що до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_1