В И Р О К
іменем України
"23" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0013193 від 31 серпня 2015 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (штраф сплачений),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 вчинили умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 30 серпня 2015 року близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи біля магазину «Фора» по вул. Будівельників в м. Києві, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_7 .

В подальшому, вказані особи вступили в злочинну змову направлену на таємне викрадення чужого майна з помешкань громадян та обернення його в свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 31 серпня 2015 року близько 00 годин 05 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_7 ще й повторно, підійшли до будинку АДРЕСА_4 , де побачили відчинене вікно до квартири АДРЕСА_5 .

ОСОБА_6 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, через вікно, незаконно проник до приміщення квартири АДРЕСА_6 . Перебуваючи в даній квартирі, ОСОБА_6 , підійшов до вхідних дверей, де побачив ключ, який знаходився в дверях, відчинив вхідні двері квартири та двері під?їзду. Після цього до квартири АДРЕСА_6 , таємно, повторно, незаконно проник ОСОБА_7 .

Перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обшукавши її на предмет знаходження цінних речей, та таємно, а ОСОБА_7 ще й повторно, викрали чуже майно, а саме телевізор марки «Самсунг», вартістю 1000 грн., мікрохвильову піч марки «Сатурн», вартістю 500 грн., машинку для шиття марки «Мінерва», вартістю 2000 грн., чайник, вартістю 400 грн., мобільний телефон марки «Нокіа», вартістю 500 грн., в якому знаходились сім-картка оператора «Київстар» НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., на рахунку 20 грн., та сім-картка оператора «Лайф» НОМЕР_2 , вартістю 10 грн., на рахунку якої було 20 грн., годинник на руку марки «Арієнт», вартістю 2000 грн., ДВД-програвач, вартістю 800 грн., сумка коричневого кольору, вартістю 200 грн., в якій знаходились документи та дисконтні картки, які матеріальної цінності не становлять, гаманець шкіряний коричневого кольору, вартістю 1500 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 грн. та дисконтні картки, які матеріальної цінності не становлять, окуляри марки «Діор», вартістю 1000 грн., манікюрний набір, вартістю 200 грн., що належить ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 10 360 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 визнав повністю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 визнав повністю.

Показання обвинувачених є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у крадіжці з проникненням в житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у крадіжці з проникненням в житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинувачених, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої і державного обвинувача.

Судом враховується те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо, не працює, неодружений, є сиротою, раніше злочинів не скоював.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із тим, враховуючи визнання своє вини обвинуваченим ОСОБА_6 , беручи до уваги особу обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо, не працює, неодружений, раніше судимий.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , його відношення до скоєного злочину, ступеню тяжкості вчиненого діяння, обставин та способу скоєного злочину, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах, установлених у санкції ч.3 ст. 185 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Разом із тим, враховуючи визнання своє вини обвинуваченим ОСОБА_7 , беручи до уваги особу обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з максимальним терміном випробування, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити повністю.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України з обвинувачених на користь держави у рівних частках з кожного належить стягнути витрати пов`язані з залученням експерта.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу змінити - із тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 31 серпня 2015 року по 23 листопада 2015 року, включно.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу змінити - із тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 01 вересня 2015 року по 23 листопада 2015 року, включно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 6660 грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 3000 грн. 00 коп. маральної шкоди, що в сумі становить 9 660 грн. 00 коп.

На підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави у рівних частках з кожного належить стягнути витрати пов`язані з залученням експерта у загальній сумі 982 грн. 08 коп., по 491 грн. 04 коп. з кожного.

Речові докази: СД-диск без серійного номеру з відеозаписом камери спостереження ломбарду «Скарбниця» залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: