Кузнецовський міський суд Рівненської області
Справа № 1-123/10
В И Р О К

Іменем України

21 жовтня 2010 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області

під головуванням судді: Ковтуновича М.І.

при секретарі: Бедик Н.Л.

з участю прокурора Топольського В.М.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кузнецовського міського суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 Білорусь, громадянина ОСОБА_3 Білорусь, білоруса, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, судимості не має, за ст.186 ч.2 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 Білорусь, громадянина ОСОБА_3 Білорусь, білоруса, ІНФОРМАЦІЯ_6, працюючого електормонтером Брестського Будинку культури залізничників, неодруженого, судимості не має, за ст.186 ч.2 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 Білорусь, громадянина ОСОБА_3 Білорусь, білоруса, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, судимості не має, за ч.1 ст.396 КК України,

в с т а н о в и в :

26 липня 2009 року близько 14 год. 30 хв. поблизу с.Бережки Дубровицького району Рівненської області на автодорозі сполученням Дубровиця-Бережки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за попередньою змовою групою осіб умисно з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоровя, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу в ділянці голови, обличчя та саден обличчя і тулуба, а також звязавши потерпілій руки, ноги, завязавши рот липкою стрічкою подолали її опір та відкрито викрали у потерпілої ОСОБА_6 сумку із тканини вартістю 100грн., сумку із шкірозамінника вартістю 50 грн., два блоки цигарок марки «Мінськ» вартістю по 35 грн. кожен блок на загальну суму 70 грн., мобільний телефон марки «Сіменс А 70» вартістю 50 грн., 10236 гривень та 366560 рублів ОСОБА_3 Білорусь (еквівалент 997, 29 грн.). Вказаним грабіжницьким діянням ОСОБА_4 і ОСОБА_2 завдали потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 11503, 29 грн.

ОСОБА_5 26 липня 2009 року близько 14 год. 30 хв. на автодорозі сполученням Дубровиця-Бережки поблизу с.Бережки Дубровицького району Рівненської області, не обіцяючи завчасно, дізнавшись від підсудних ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про вчинення ними грабежу щодо потерпілої ОСОБА_6 і побачивши викрадені речі, умисно вчинив дії, направлені на приховування скоєного ОСОБА_2 та ОСОБА_4 тяжкого злочину грабежу. При цьому ОСОБА_5, з метою негайного зникнення з місця вчинення грабежу та недопущення викриття ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, надав власний автомобіль марки «Ауді А-6» держномер 0807АН-1 реєстрації РБ, у якому повіз підсудних ОСОБА_2 і ОСОБА_4 з місця події у напрямку м.Рівне, та свідомо допустив приховування у салоні автомобіля викраденого підсудними майна, коли ОСОБА_2 заховав викрадені гроші (гривні) за автомагнітолу, а рублі РБ у кишеню дверцят автомобіля.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винність у вчиненні інкримінованого злочину за ст.186 ч.2 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Згідно показань підсудного ОСОБА_2, він часто приїжджав до родичів у селище Річиця ОСОБА_3 Білорусь. Там на ринку спостерігав за особами, хто міняє гроші, щоб викрасти гроші. Декілька разів у травні-червні 2009р. ОСОБА_2 бачив, що потерпіла ОСОБА_6 міняє гроші і потім потягом їде на Україну. Підсудний вирішив заволодіти грошами, що є в потерпілої. 15 липня 2009р. ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_4 поїхати з ним у селище Річицю. Мету поїздки не повідомляв. Потім сказав, що потрібно поїхати на Україну, щоб купити дешевше продуктів харчування і вони поїхали потягом до станції Дубровиця. Потерпіла теж їхала цим потягом. ОСОБА_2 прослідкував за ОСОБА_6 та встановив, що вона їде до станції Дубровиця, а далі велосипедом вздовж колії і переїжджає через переїзд. В той же день підсудні повернулись назад в ОСОБА_3 Білорусь. Далі, ОСОБА_2 домовився із ОСОБА_5, щоб він своїм автомобілем марки «Ауді А6» звозив підсудного на Україну за покупками. Про справжню мету поїздки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 він не повідомляв. 24 липня 2009р. біля 13 год. всі троє підсудних приїхали автомобілем ОСОБА_5 до станції Дубровиця. ОСОБА_2 з ОСОБА_4 вийшли біля залізничного вокзалу. ОСОБА_5 ОСОБА_2 пояснив, що хоче зустріти одну людину з потяга, а той щоб чекав за залізничним переїздом на дорозі до с.Бережки. Потерпіла того дня не прибула потягами до станції Дубровиця і підсудні повернулися до м.Брест. З ОСОБА_5 ОСОБА_2 домовився поїхати в Україну ще раз. 26 липня 2009р. зранку троє підсудних тим же автомобілем приїхали в селище Річиця. Там ОСОБА_4 вийшов і мав їхати до Дубровиці потягом, так як боявся, що через автомобільний пункт пропуску він не перетне кордону через несплату штрафу за адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 з ОСОБА_5 приїхали в м.Дубровицю. ОСОБА_2 вийшов на залізничному вокзалі, а ОСОБА_5 знову чекав підсудних у автомобілі за залізничним переїздом у напрямку с.Бережки. Потягом із ст.Горинь прибув ОСОБА_4, а також приїхала потерпіла. ОСОБА_2 з ОСОБА_4 пішли до залізничного переїзду, де їх чекав ОСОБА_5 ОСОБА_7 зняв з автомобіля задній номерний знак. І вони чекали в автомобілі хвилин 15-20 доки не проїхала жінка на велосипеді. Потім ОСОБА_2 попросив ОСОБА_5 проїхати далі по дорозі за невеликий поворот, де ОСОБА_2 з ОСОБА_4 вийшли, а ОСОБА_5 ОСОБА_2 сказав проїхати далі, а коли він зателефонує, то щоб той повернувся на це місце. Перебуваючи на узбіччі дороги біля лісу ОСОБА_2 розповів ОСОБА_4, що у жінки, яка зараз буде їхати на велосипеді в сумці повинні бути гроші і ці гроші треба в неї відібрати. ОСОБА_4 погодився. Біля 14 год. 30 хв. зявилася потерпіла на велосипеді. До неї на дорогу вийшов ОСОБА_4 і зупинив, потім він потягнув за лямку сумки потерпілої. Вона впиралася і не віддавала сумку. Тоді ОСОБА_4 поволік потерпілу до лісу, а ОСОБА_2 вибіг на дорогу і потягнув звідти до лісу велосипед потерпілої. Підсудні відтягнули потерпілу в глибину лісу і звязали скотчем руки, ноги потерпілої та завязали рот. Під час звязування ОСОБА_6 лежала на землі лицем донизу, підсудний ОСОБА_2 міг кілька разів ударити потерпілу. ОСОБА_2 ухопив одну сумку потерпілої, що лежала по шляху волочіння останньої, а ОСОБА_4 забрав другу сумку з багажника велосипеда і вони вибігли на дорогу. По дзвінку ОСОБА_2 підїхав автомобілем ОСОБА_5 Підсудні ОСОБА_4 з ОСОБА_2 вскочили у автомобіль і останній сказав ОСОБА_5 швидко їхати звідти. ОСОБА_5 розпитував, чиї речі у підсудних. ОСОБА_2 з ОСОБА_4 розповіли ОСОБА_5, що вчинили грабіж потерпілої. ОСОБА_5 швидко поїхав з місця події через м.Дубровиця в напрямку м.Сарни. При цьому ОСОБА_5 не заперечував проти перевезення підсудних із викраденими речами і не заперечував проти приховування ОСОБА_2 викрадених грошей за автомагнітолою та в кишені дверцят. У потерпілої було викрадено дві сумочки, в яких було 10236 грн., 366560 рублів РБ, мобільний телефон марки «Сіменс А70», два блоки цигарок «Мінськ». Вартість викрадених речей, що названа потерпілою не оспорюється. Всі викрадені речі були вилучені працівниками міліції, після затримання підсудних поблизу м.Сарни. Шкода потерпілій відшкодована.

Підсудний ОСОБА_4 винність у інкримінованому злочині за ст.186 ч.2 КК України визнав повністю. Підтримував показання, дані ним на досудовому слідстві. Показання підсудного ОСОБА_4 щодо вчинення грабежу, дані ним в суді, за змістом аналогічні показанням підсудного ОСОБА_2 ОСОБА_4 також показав, що 26.07.2009р. близько 14год.30 хв. після того, як він з ОСОБА_2 вийшли із автомобіля, то ОСОБА_2 повідомив йому, що потрібно відібрати сумку із грошами у жінки, яка їде на велосипеді. ОСОБА_4 погодився, думав, що зможе це зробити, і коли потерпіла підїхала, він вийшов на дорогу, зупинив її. Спробував за пасок зірвати сумку з потерпілої. Остання впиралася і тому підсудному не вдалося відразу відібрати сумку. ОСОБА_4 потягнув ОСОБА_6 до лісу, щоб там відібрати сумку. Потім з ОСОБА_2 удвох відтягнули потерпілу в глибину лісу, звязали руки, ноги і завязали рот потерпілій. Чи завдавав ОСОБА_2 потерпілій ударів підсудний не памятає. Потім ОСОБА_4 схопив сумку з багажника велосипеда, а ОСОБА_2 підібрав другу сумку і вони вибігли на дорогу. Сіли у автомобіль ОСОБА_5 й швидко поїхали з місця події. ОСОБА_2 давав команди ОСОБА_5 куди їхати і рухались вони в напрямку м.Сарни. ОСОБА_2 по дорозі перевірив викрадене. Кількість викраденого у потерпілої майна, що зазначена в обвинуваченні, та його вартості, вказаної ОСОБА_6, підсудний не оспорює.

Підсудний ОСОБА_5 свою винність у вчиненні злочину за ст.396 ч.1 КК України визнав повністю. Показання підсудного ОСОБА_5 щодо обставин справи 26.07.2009р., за змістом тотожні показанням ОСОБА_2, у відповідній частині що стосується участі ОСОБА_5 у вищезазначених подіях. ОСОБА_5 показував, що у вищевказаний день та час він чекав підсудних ОСОБА_2 і ОСОБА_4 за переїздом в напрямку с.Бережки. Коли підсудні прийшли, то ОСОБА_2 сказав, що треба зачекати хвилин двадцять, потім зняв задній номерний знак автомобіля. На запитання ОСОБА_5 для чого було знято номерний знак, ОСОБА_2 відповів: «Не бійся. Все буде добре». В цей момент ОСОБА_5 захвилювався і відчув, що будуть неприємні події. Потім проїхала дорогою жінка на велосипеді. ОСОБА_2 попросив ОСОБА_5 проїхати вперед. Обігнавши потерпілу, вони проїхали ще близько кілометра і ОСОБА_2 з ОСОБА_4 вийшли із автомобіля, а ОСОБА_5 ОСОБА_2 сказав проїхати ще вперед і по дзвінку підїхати на це місце за ними. ОСОБА_5 проїхав уперед і через 5-7 хвилин йому зателефонував ОСОБА_2, щоб він підїхав. ОСОБА_5 підїхав до місця де залишив підсудних, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 бігли до автомобіля. Сівши у автомобіль ОСОБА_2 сказав: «Гони». Пояснив, що треба швидко їхати так як вони з ОСОБА_4 вчинили пограбування. У підсудних були сторонні речі і ОСОБА_5 зрозумів, що ОСОБА_2 з ОСОБА_4 пограбували жінку, яка була на велосипеді, оскільки коли ОСОБА_5 повертався за підсудними, то не зустрів цієї жінки. ОСОБА_5 зазначає, що розумів, що життя потерпілої теж може бути в небезпеці. Після того, як за м.Сарни міліцейський патруль наказав рухатись на пост ДПС, то по дорозі ОСОБА_2 заховав у автомобілі за магнітолу гривні, що були викрадені в потерпілої, а рублі РБ поклав у дверцята. Решта викрадених речей залишилися в одній і в другій сумках. Кількість викраденого в обвинуваченні вказано правильно і вартість викрадених речей, вказану потерпілою, він не оспорює.

Дослідивши та оцінивши у сукупності здобуті у справі докази, суд вважає доведеною винність ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_5 - за ст.396 ч.1 КК України.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_6 підтверджуються обставини вчинення підсудними ОСОБА_2 і ОСОБА_4 відкритого заволодіння її майном за повідомлених ними суду обставин. Згідно показань потерпілої, її на дорозі зупинив підсудний ОСОБА_4, запитав чи їздить тут маршрутка і почав відбирати сумку, яка була перекинута через плече. ОСОБА_6 виривала сумку у підсудного і сама виривалася, чинила опір. ОСОБА_4 затягнув її до лісу, там підбіг ще ззаді ОСОБА_2 і звязав руки. Потім удвох підсудні відтягнути потерпілу вглиб лісу і звязали її ще краще, звязали руки, ноги і заклеїли рот скотчем. ОСОБА_6 виривалася і тоді отримала удари в ділянку голови. Ці удари були нанесені ОСОБА_8, оскільки він був позаду, а ОСОБА_4 попереду потерпілої і останній не бив її. Коли підсудні покинули потерпілу, то вона через декілька секунд оглянулася, їх вже не було. ОСОБА_6 висмикнула руку і розпутала ногу. Побігла в напрямку дороги, де побачила, як ОСОБА_4 і ОСОБА_8 сіли у іномарку без номерного знаку і поїхали з місця події. В потерпілої під кофтою був ще один мобільний телефон, з якого вона зателефонувала у відділок міліції і повідомила про обставини події, колір автомобіля, на якому зникли підсудні. Через декілька хвилин на місце прибула група працівників міліції. У потерпілої було викрадено підсудними таке цінне майно: 10236грн., 366560 рублів РБ, мобільний телефон «Сіменс А 70» вартістю з урахуванням зносу 50 грн., два блоки цигарок «Мінськ» вартістю по 35 грн. кожен блок, сумка із тканини зеленкувато-коричневого кольорів вартістю 100грн, сумка із шкірозамінника чорного кольору вартістю з урахуванням зносу 50 грн. Решта дрібних речей, що були в сумці цінності не являють. На даний час підсудними повністю потерпілій відшкодовано завдану шкоду і претензій майнового чи морального характеру до них потерпіла немає. Просила суворо їх не карати.

Із протоколу огляду місця події від 26.07.2009р. та планусхеми і фототаблиць до нього (а.с.5-19) вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 в той же день детально показала на місці та розповіла про обставини вчинення щодо неї грабежу. При огляді місця вчинення злочину виявлені сліди боротьби потерпілої з підсудними, сліди її волочіння по землі, шматки стрічки скотч, якою була звязана потерпіла та моток залишку скотчу синього кольору. При огляді місця події виявлено також сліди шин автомобіля на узбіччі дороги, де, за твердженням потерпілої, знаходився автомобіль «Ауді» темно-зеленого кольору без номерних знаків.

Протоколом огляду місця події від 26.07.2009р. (а.с.22-27) підтверджується, що на передньому бампері автомобіля марки «Ауді А6» номерний знак 0807ЕА-1 містить нашарування речовини синього кольору, задній номерний знак відсутній. У салоні цього автомобіля, в кишені правих передніх дверцят виявлено купюри Національного Банку ОСОБА_3 Білорусь на загальну суму 366650 рублів. В сумці чорного кольору із шкірозамінника за спинкою заднього сидіння виявлено, в тому числі, два блоки цигарок «Мінськ», митна декларація на імя ОСОБА_6від 26.07.2009р. В іншій сумці з матерії зеленого кольору, виявленій там же, містився, в тому числі, щоденник з написом на першій сторінці «ОСОБА_6Д.», мобільний телефон марки «Сіменс А 70». Далі, у вільному просторі за авто магнітолою в тому ж автомобілі марки «Ауді» виявлено паспорт громадянина України на імя ОСОБА_6 та грошові купюри Національного Банку України на загальну суму 10236грн. В кишені переднього пасажирського сидіння виявлений також автомобільний номерний знак «0807 ЕА-1».

Протоколами предявлення для впізнання від 29.07.2009р. (а.с.82-83, 85-86) стверджено, що потерпіла ОСОБА_6, по фотознімках, упізнала ОСОБА_2 і ОСОБА_4, як осіб, які погарбували її 26.07.2009р.

Відповідно до висновку експерта №321-Е від 13.08.2009р. вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлено крововилив в ділянці голови, обличчя та садна обличчя і тулуба, що по терміну можуть відповідати часу вказаному в постанові і належать до розряду легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо як від ударів кулаками або ногами так і внаслідок падіння та ударів об грунтове покриття. (а.с.133).

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 13.08.2009р. з фототаблицями до нього (а.с.134-141) підтверджено, що ОСОБА_4 на місці детально розповів і показав, де він зупинив потерпілу, а потім із ОСОБА_2 звязали її і залишили. Показав також місце, де на нього з ОСОБА_2 чекав ОСОБА_5

Аналогічні дані, зі слів та з участю ОСОБА_2 зафіксовані в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 13.08.2009р. (а.с.142-150).

В протоколі відтворення обстановки та обставин події від 06.09.2009р. з фототаблицями до нього закріплені дані, де ОСОБА_5 на місці події показував де саме він висадив підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_4, де він їх чекав та місце на узбіччі, де ОСОБА_5 забрав з місця події ОСОБА_2 і ОСОБА_4

Характеристики викраденого у потерпілої майна та грошей детально зазначені в протоколах огляду предметів від 17 серпня 2009р. з фототаблицями до них (а.с.152-158, 159-164, 165-172).

Довідкою філії Рівненське обласне управління Кузнецовське ТВБВ №10017/080 ВАТ «Державний ощадний банк України» від 14.09.2010р. №575 підтверджується, що станом на 26.07.2009р. по курсу Національного Банку України 10 білоруських рублів дорівнюють 0, 0272грн.

Відповідно до заяв потерпілої ОСОБА_6 від 27.08.09р. (а.с.176), від 04.08.2010р. заподіяна для неї фізична, майнова та моральна шкода відшкодовані.

Органами досудового слідства діяння ОСОБА_2 та ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

Діяння ОСОБА_5 також правильно кваліфіковані за ст.396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину. Суд, для юридичної визначеності, вбачає підстави конкретизувати юридичну оцінку фактично вчиненого ОСОБА_5 діяння і кваліфікувати його дії за ч.1 ст.396 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_2 і ОСОБА_4 суд враховує, що ними вчинено тяжкий злочин проти відносин власності з умисною формою вини, обєктом посягання якого, крім відносин власності, є свобода та тілесна недоторканість потерпілої. Суд зважає на ступінь участі кожного з підсудних у здійсненні грабежу, приймає до уваги, що ОСОБА_2 діяв із заздалегідь обдуманим умислом. Враховує особу підсудних, їх молодий вік, те, що вони судимості не мають. Беруться до уваги обставини, що помякшують покарання ОСОБА_2 і ОСОБА_4 Обставин, що обтяжують покарання підсудних, - не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України помякшують покарання підсудних ОСОБА_2 і ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення шкоди.

Суд враховує те, що підсудні ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не мають негативної характеристики по місцю проживання, а за місцем навчання характеризувалися позитивно. ОСОБА_4 має позитивну характеристику і за місцем роботи. (а.с.225-228, 241-244).

У звязку з наявністю вищевказаних обставин, що помякшують покарання ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу винних, суд вбачає наявність підстав для призначення цим підсудним покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.186 ч.2 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України.

Вирішуючи питання визначення виду та міри покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує, що ним вчинено злочин середньої тяжкості проти відносин правосуддя з умисною формою вини. Враховує особу підсудного, обставини, що помякшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 в судовому слідстві не встановлено.

Обставинами, що згідно ст.66 КК України помякшують покарання підсудного ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення шкоди.

Суд враховує також, що ОСОБА_5 не має негативної характеристики по місцю проживання, за місцем навчання та місцем роботи характеризується позитивно.

Зважаючи, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, винність свою визнав, щиро розкаявся у скоєному злочині, враховуючи молодий вік підсудного, відшкодування шкоди потерпілій, те, що підсудний за тривалий час перебування під слідством та судом не вчинив нових злочинів, за таких обставин суд рахує, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Крім наведеного, важливою обставиною при вирішенні питання щодо призначення покарання ОСОБА_5 є стан його здоровя в даний момент. Із довідки Брестської міської поліклініки №2 від 18.10.10р. та копії епікризу №14850 Брестської центральної міської лікарні вбачається, що ОСОБА_5 страждає спонтанним пневмотораксом зліва, був на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні і в теперішній час потребує амбулаторного лікування та обмеження фізичних навантажень. За таких обставин, на думку суду, підсудний ОСОБА_5 має бути підданий кримінальному покаранню не повязаному із ізоляцією від суспільства.

У звязку з наявністю вищенаведених обставин, що помякшують покарання ОСОБА_5 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наведені дані про особу винного, суд вбачає наявність підстав для призначення підсудному ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, перейшовши до більш мякого виду покарання, не зазначеного в санкції ст.396 ч.1 КК України та обрати йому покарання у виді штрафу. Слід також врахувати при призначенні такого виду покарання, як помякшення, попереднє увязнення ОСОБА_5 в період з 27 липня 2009р. по 10 серпня 2010р.

Підсудний ОСОБА_5 вчинив інкримінований злочин з використанням як знаряддя його вчинення належного йому на праві власності (на підставі посвідчення про реєстрацію №ААА 185795) автомобіля марки «Ауді А6» номерний знак 0807 ЕА-1, за допомогою якого він надав можливість підсудним ОСОБА_2 і ОСОБА_4 скритися з місця вчинення злочину та сховати викрадене майно потерпілої. На підставі ст.81 ч.1 п.1 КПК слід вирішити питання про конфіскацію даного знаряддя злочину. Питання щодо решти речових доказів слід вирішити згідно пунктів 3-5 ч.1 ст.81 КПК.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Зарахувати у строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_2 і ОСОБА_4 час перебування під вартою і рахувати строк відбування покарання цим засудженим з 27 липня 2009 року.

Запобіжний захід засудженим до набрання вироком законної сили залишити попередній: ОСОБА_2 і ОСОБА_4 - взяття під варту, ОСОБА_5 підписку про невиїзд.

Речові докази у справі: автомобіль марки «Ауді А6» (рама №WAUZZZ4BZYN041912) номерний знак 0807 ЕА-1 конфіскувати у власність держави, номерний знак 0807 ЕА-1 передати разом з автомобілем; свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Ауді А6», міграційні картки на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - зберігати при кримінальній справі; три фрагменти та моток липкої стрічки «скотч», дві пластикові картки з-під сім-карток - знищити; дві сім-картки оператора «МТС», дві сім-картки мобільного оператора «Life», мобільні телефони марки «Нокіа 2610» та «Нокіа 1209» з сім-картками мобільного оператора «Life» - повернути законним володільцям; 366650 рублів Нацбанку ОСОБА_3 Білорусь, 10236 гривень, жіночу сумку із шкірозамінника, два порожні поліетиленові пакети, два блоки цигарок «Мінськ», митну декларацію на імя ОСОБА_6, платіжну пластикову картку на імя ОСОБА_9, матерчату сумку зеленого кольору, щоденник від фірми «Рошен», мобільний телефон марки «Сіменс А70», паспорт громадянина України на імя ОСОБА_6, засоби особистої гігієни та жіночу косметику повернути ОСОБА_6

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області протягом 15-ти діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, шляхом подачі апеляції через Кузнецовський міський суд.

Головуючий: