Справа № 573/2060/15-к
Номер провадження 1-кп/573/156/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, неодруженого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2015 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 знаходячись в домогосподарстві, за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , в одній із кімнат житлового будинку розпивали разом спиртні напої.

Коли спиртне закінчилось, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили придбати ще спиртних напоїв. Після цього ОСОБА_6 пройшла в іншу кімнату, де на ліжку під подушкою взяла гроші в сумі 180 грн., купюрами номіналом по 5 гривень. Побачивши гроші, ОСОБА_4 вирішив незаконно заволодіти ними шляхом зловживання довірою, з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел та зловживаючи довірою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 взяв у останньої гроші в сумі 180 грн. купюрами номіналом по 5 грн., пообіцявши купити спиртного та невдовзі повернутись, щоб продовжити розпивати спиртні напої.

Заволодівши таким чином грошима, ОСОБА_4 вийшов з господарства ОСОБА_6 і поїхав у власних справах, а гроші, якими він заволодів у останньої, витратив на особисті потреби.

Таким чином, своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 180 грн.

Крім того, 07 вересня 2015 року, близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_4 разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , проходячи повз домогосподарство ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_4 , вирішив скоїти крадіжку майна з будинку вказаного господарства і попросив ОСОБА_7 почекати його на вулиці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, проник на територію домогосподарства, розташованого за вказаною вище адресою, де шляхом вибиття вікна у веранді даного будинку та виштовхування металевих ґрат проник всередину.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в одній із кімнат зазначеного дачного будинку, ОСОБА_4 таємно викрав із гаманця, який лежав на столі, 54 грн., з яких 1 купюра номіналом 50 грн. та 2 купюри номіналом по 2 грн., пляшку пива «Чернігівське» ємкістю 2,5 л, вартістю 32 грн., 1 банку шпротів в олії місткістю 240 г, вартістю 22 грн. 50 коп., 1 сирок плавлений «Дружба- Славія» вагою 90 г, вартістю 7 грн., 300 г копченої тюльки вартістю 10 грн. 50 коп., 500 г пельменів «Домашніх», вартістю 25 грн., дві буханки хліба «Сумського», вартістю 16 грн., пляшку горілки «Сумська особлива» ємкістю 0,5 л, вартістю 55 грн., полімерний побутовий пакет з ручками вартістю 8 грн.

Викрадене майно ОСОБА_4 виніс із домогосподарства ОСОБА_8 і використав у своїх особистих потребах.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 230 грн.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, показав, що 16 серпня 2015 року близько 12 години він разом з ОСОБА_5 перебували в домогосподарстві ОСОБА_6 у АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. Згодом, вони вирішили ще придбати спиртного. ОСОБА_6 сказала, що в неї є гроші і пішла в іншу кімнату, де на ліжку під подушкою взяла 180 грн., купюрами номіналом по 5 гривень. Він взяв зазначені грошові кошти, пообіцявши купити спиртного та невдовзі повернутись, щоб продовжити розпивати спиртне, але заволодівши ними, вийшов із господарства ОСОБА_6 і поїхав у власних справах, а гроші витратив на особисті потреби.

Крім того, 07 вересня 2015 року о 09 годині 30 хвилин він разом із своїм знайомим ОСОБА_7 проходив повз домогосподарство під АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 . В цей час у нього виник умисел на викрадення майна із вказаного домоволодіння. Нічого не пояснюючи ОСОБА_7 , він попросив останнього почекати його на вулиці, а сам пішов у вказане домоволодіння. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, він підійшов до будинку і, вибивши вікно у веранді та виштовхнувши металеві ґрати, проник у середину. Перебуваючи в одній із кімнат будинку, він викрав із гаманця, який лежав на столі, 54 гривні, в також продукти і спиртне, а саме: пляшку пива «Чернігівське» ємкістю 2,5 л, банку шпротів, сирок плавлений, приблизно 300 г копченої тюльки, пів кілограма пельменів, дві буханки хліба, пляшку горілки «Сумська особлива». Все викрадене майно він поклав у знайдений у будинку пакет і через вибите ним у веранді вікно покинув будинок.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в описовій частині вироку, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом, зловживання довірою та ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, а саме, що у відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким. Те, що тяжких наслідків від скоєних злочинів не настало.

Особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не працює (а. с. 56-66).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд також враховує, що в ході досудового розслідування ОСОБА_4 відшкодував потерпілим завдану злочинами шкоду, у зв`язку з чим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , подали до суду письмові заяви про те, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не мають, просять суворо не карати (а. с. 36-37).

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд вважає, що за вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді обмеження волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі, згідно зі ст. 75 КК України з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, витрати за проведення якої становлять 122 грн. 76 коп. (а. с. 55).

Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави, проти чого обвинувачений не заперечував.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підстав п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 122 (сто двадцять дві) гривні 76 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: