Справа № 462/6701/14-к

У Х В А Л А

29 жовтня 2014 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 ,

встановив:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 щодо протиправного ненадання відповіді-процесуального документу йому, як потерпілому, у формі постанови на клопотання №№ 1,2,3 від 08, 10 та 12.09.2014р. такою, що не відповідає кримінальному процесуальному законодавству, незаконною та протиправною; зобов`язати слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 виготовити належний процесуальний документ у формі постанови на його клопотання №№ 1,2,3 від 08, 10 та 12.09.2014р. Свої вимоги мотивує тим, що слідчим здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 000044. Ним як потерпілим у вищевказаному провадженні, було подано до слідчого три клопотання, в яких він просив надати копію постанови про визнання потерпілим. Проте слідчий так і не надав копію вказаної постанови, і тому вважає, що слідчим були порушені вимоги КПК України.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, з мотивів викладених у ній.

У судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що ним були винесені три постанови, якими у задоволенні клопотань скаржника № 1,2,3 від 08.09.2014р., 10.09.2014р. та 12.09.2014р. було відмовлено, зазначені постанови були скеровані скаржнику по пошті, а чому останній їх не отримав йому не відомо.

Заслухавши скаржника, слідчого, оглянувши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

27.08.2014 року слідчим СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000044 за заявою ОСОБА_3 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України по факту неналежного виконання головним державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ Р.Амбризом своїх службових обов`язків під час виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2012 року за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ЛКП «Привокзальне» про зобов`язання до вчинення дій.

ОСОБА_3 подав до слідчого три клопотання №№1,2,3 від 08.09.2014р., 10.09.2014р. та 12.09.2014р., в яких просив надати йому копію постанови про визнання його потерпілим.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У матеріалах кримінального провадження містяться постанова слідчого СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 10.09.2014р., якою у задоволенні клопотання ОСОБА_3 № 1 від 08.09.2014р. було відмовлено, а також постанови слідчого від 11.09.2014р. та від 15.09.2014р., якими у задоволенні двох інших клопотань ОСОБА_3 , відповідно № 2 від 10.09.2014р. та № 3 від 12.09.2014р., також було відмовлено. Таким чином, клопотання скаржника були розглянуті з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 220 КПК України.

Разом з тим, у матеріалах кримінального провадження відсутні допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про винесення слідчим вищевказаних ухвал.

Крім того, зі змісту постанови слідчого від 10.09.2014р. про відмову в задоволенні клопотання вбачається, що ОСОБА_3 було відмовлено у визнані його потерпілим у кримінальному провадженні № 00004.

Як убачається з пояснення скаржника про існування вищевказаної постанови йому стало відомо лише піл час судового засідання, а відтак він був позбавлений можливості оскаржити її.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Скаржник у своїй скарзі не оскаржує постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим, а відтак слідчий суддя не може вирішувати питання, пов`язанні щодо законності оскаржуваної постанови. Беручи до уваги, що зазначена постанова ніким не скасована та є чинною, тому у слідчого не було підстав для видачі будь-яких процесуальних документів ОСОБА_3 , як потерпілому у кримінальному провадженні № 000044.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність слідчого, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання протиправною бездіяльності слідчого.

За таких обставин, у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання протиправною бездіяльності слідчого.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги зміст принципу диспозитивності у кримінальному провадженні, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Разом з тим, скаржнику роз`яснюється, що він не позбавлений права оскаржити постанову слідчого, якою йому відмовлено у визнанні потерпілим в порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала в силу ст. 309 КПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно

Слідчий суддя ОСОБА_1