Справа № 11-1040/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 13.10.2010
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2010 року Апеляційний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Бех М.О.,

суддів - Костенко І.В., Ященко І.Ю.,

з участю прокурора - Нечепоренко С.П., засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника цивільного позивача ТОВ «Будгерметик» адвоката ОСОБА_5, цивільного відповідача ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями помічника Переяслав-Хмельницького міжрайонного прокурора Бірюка Г.І., цивільного відповідача ОСОБА_6, потерпілої ОСОБА_4, захисника засудженого ОСОБА_1 -адвоката ОСОБА_2 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2010 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України із середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, засудженого за ч.З ст.286 КК України, із застосуванням ст..69 КК України, на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Вироком вирішені цивільні позови по справі.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_1 : на користь ОСОБА_3 100000 гривень моральної шкоди; на користь ОСОБА_4 20000 гривень моральної шкоди; на користь ОСОБА_8 84000 гривень моральної шкоди; на користь ОСОБА_9 50000 гривень моральної шкоди.

Із цивільного відповідача ОСОБА_6 стягнуто: на користь ОСОБА_4 3000 гривень матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_8 24637 гривень матеріальної шкоди; на користь ТОВ «Будгерметик» 190289 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень судових витрат.

Цим же вироком вирішені питання про стягнення із засудженого витрат на проведення судових експертиз та щодо речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він 17.10.2008 року, близько 14 години, керуючи автомобілем «8САМА СР 19» з реєстраційним номером СА 4626 АІ, який належить на праві власності приватному підприємцю ОСОБА_6, рухаючись на 56 км + 410 м автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ, в напрямку ОСОБА_10, поблизу м.Переяслав-Хмельницький Київської області, допустив порушення вимог п.п. 1.2, 1.3, 1.5, 2.3(6), 10.1, 11.2, 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність та безпечність, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху де допустив наїзд на працівників філії Київського дорожньо-експлуатаційного управління ДРП-5 ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які виконували ремонтні роботи проїзної частини автодороги. Після цього автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зіткнувся зі стоячим на проїзній частині автомобілем марки «ГАЗ-2705» з реєстраційним номером АІ 8261 ВІ, під керуванням

ОСОБА_13, що належить Київському ДЕУ, та автомобілем «І81І2ІІ» з реєстраційним номером АА6603ВН, під керуванням ОСОБА_14, що належить ТОВ «Будгерметик». В результаті ДТП пішохід ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень помер в Переяслав-Хмельницькій ЦРЛ.

Подаючи апеляцію на вказаний вирок помічник міжрайонного прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить змінити вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду щодо ОСОБА_1 в частині задоволення позовних заяв.

Цей апелянт вважає, що моральна та матеріальна шкода на користь ОСОБА_4. ОСОБА_15 та ОСОБА_9 підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_6, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди слід відмовити взагалі. В обґрунтування своєї позиції помічник міжрайонного прокурора посилається на недотримання судом ст..ст.1167, 1168, 1172 Цивільного кодексу України.

В апеляції цивільного відповідача ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1 в частині стягнення з цивільного відповідача на користь ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ТОВ «Будгерметик», відповідно, 3000, 24637 та 190 289 гривень матеріальної шкоди і 1000 гривень судових витрат.

Як зазначає цивільний відповідач витрати потерпілої ОСОБА_4 не викликалися необхідністю оскільки батьки загиблого ОСОБА_12 вже встановили сину пам'ятник і мотивування судом стягнення на користь ОСОБА_4 3000 грн. тим що вона не спілкується з батьками її загиблого чоловіка і не знала що пам'ятник на могилі вже встановлено не може бути достатньою підставою для задоволення позову ОСОБА_4 за сплату нею 3000 грн. за виконані роботи по виготовленню замовленого нею пам'ятника, від виконання якого вона в подальшому відмовилася.

Щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_16 витрат на поховання в сумі 24637 грн., то цивільний відповідач вважає що таке рішення суду не ґрунтується на вимогах ст..1201 ЦК України, згідно якої особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника особі, яка зробила такі витрати.

Оскільки у смерті гр..ОСОБА_11 винен водій ОСОБА_1, то, вважає цей апелянт, він не повинен сплачувати замість винного витрати на поховання.

Також ОСОБА_6 вказує на безпідставність рішення суду в тій частині, де вирішено питання про стягнення з його на користь ТОВ «Будгерметик» 190 289 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. судових витрат. Як зазначає цивільний відповідач судом не було враховано, що автомобіль «1811211» під керуванням ОСОБА_14 зіткнулися з автомобілем «8САМА СР 19» під керуванням ОСОБА_1 на смузі руху останнього.

Потерпіла ОСОБА_4 просить скасувати вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду щодо ОСОБА_1 та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_1 більш сувору міру покарання та задовольнити її цивільний позов у повному обсязі .

Так потерпіла вказує, що злочин вчинений ОСОБА_1 є тяжким; посилаючись, при призначенні покарання, на наявність у ОСОБА_1 неповнолітнього сина, судом не було враховано, що син вже досяг повноліття; безпідставно суд послався і на те, що підсудним частково добровільно відшкодовано шкоду потерпілим, оскільки сім»ї загиблого ОСОБА_12 відшкодування не здійснювалося.

Також потерпіла ОСОБА_4 вважає, що незадоволення судом заявленого нею цивільного позову про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_17 50000 гривень моральної шкоди, не ґрунтується на вимогах ст.ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України та не відповідає ППВС України від 31.03.1995 р. №4, згідно якого за моральну шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових відносин, несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Крім цього, потерпіла вважає, що судом не було враховано вимоги розумності і справедливості щодо неї як потерпілої і рішення про стягнення з ОСОБА_1 на її користь 20000 грн. моральної шкоди є таким, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

В своїй апеляції захисник засудженого адвокат ОСОБА_2 просить змінити вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 моральної шкоди на загальну суму 254 000 гривень, залишивши в решті вирок без змін.

Мотивує захисник свою позицію тим, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з власником автомобіля «8САМА СР 19» ОСОБА_6, що на думку захисника, є підставою для покладення обов'язку по відшкодуванню шкоди на приватного підприємця ОСОБА_6

Потерпілий ОСОБА_3 заперечує проти задоволення апеляції помічника Переяслав-Хмельницького міжрайпрокурора, вказуючи на законність вироку.

Цивільний відповідач ОСОБА_6 заперечує проти апеляцій помічника міжрайонного прокурора, потерпілої ОСОБА_4 та захисника засудженого ОСОБА_2

Заслухавши суть вироку, повідомлення ким і в якому обсязі він оскаржується, з»ясувавши думку прокурора, яка підтримала частково апеляцію помічника Переяслав-Хмельницького міжрайонного прокурора та потерпілої ОСОБА_4 і вказує на безпідставність апеляцій цивільного відповідача ОСОБА_6 та захисника засудженого адвоката ОСОБА_2, взявши до уваги думку засудженого ОСОБА_1, який в поясненні, дебатах та в останньому слові підтримав апеляцію свого захисника та просив її задовольнити, заперечуючи проти апеляцій прокурора, потерпілої ОСОБА_4 та цивільного відповідача ОСОБА_6, заслухавши цивільного відповідача ОСОБА_6 та його представника, потерпілу ОСОБА_4, які підтримали свої апеляції, зясуваши думку щодо апеляцій представника цивільного позивача ТОВ «Будгерметик». який заперечує обґрунтованість апеляції ОСОБА_6 та покладається на розсуд суду щодо інших апеляцій, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій та заперечення на апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді 1-ї інстанції та цивільного відповідача ОСОБА_6, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляції потерпілої ОСОБА_4, цивільного позивача ОСОБА_6 та помічника міжрайонного прокурора і залишення без задоволення апеляції захисника засудженого.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні ним дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинули ОСОБА_11 та ОСОБА_12, правильність кваліфікації цих дій за ч.3 ст.286 КК України, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених в ході судового слідства доказів і апелянтами не оспорюється.

Судом вірно зроблено висновок, що заподіяна цим злочином смерть ОСОБА_11 спричинила моральні страждання дружині і дочці ОСОБА_11, а смерть ОСОБА_12 -моральні страждання його батьку та дружині.

При вирішенні цивільних позовів суд у відповідності до вимог п.1 ч.2 ст..1167 Цивільного кодексу України поклав обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду

саме на особу, яка її завдала, тобто на ОСОБА_1, який керував автомобілем та здійснив наїзд на потерпілих..

Виходячи з викладеного апеляцію захисника засудженого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 слід визнати безпідставною, оскільки ст.1172 ЦК України, на яку посилається цей апелянт, є загальною нормою по відношенню до ст..П67 цього ж Кодексу, яка передбачає підстави відповідальності за моральну шкоду завдану смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Разом з тим колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільного позову, заявленого потерпілою ОСОБА_4, судом не в повній мірі було враховано всі обставини справи.

Так, зокрема, задовольняючи частково заявлений ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_1 50000 грн. моральної шкоди та стягуючи з винного на користь цієї потерпілої, на відшкодування моральної шкоди, тільки 20000 грн. суд обгрунтував це тим, що потерпіла ОСОБА_4 перебувала в шлюбі із загиблим ОСОБА_12 менше одного року.

Проте судом залишено поза увагою ті обставини, які мають враховуватися при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, зокрема, що від винних дій ОСОБА_1 потерпіла втратила свого чоловіка і ця втрата є непоправною та такою, що порушила нормальні життєві зв'язки потерпілої, вимагає від неї додаткових моральних зусиль для організації свого життя тощо.

За вказаних обставин заявлений потерпілою цивільний позов щодо моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, а вирок в цій частині зміні.

З огляду на наведене апеляція потерпілої ОСОБА_4 та прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді 1-ї інстанції підлягає задоволенню частково.

Щодо посилання потерпілої ОСОБА_4 на м»якість призначеного ОСОБА_1 покарання, то судом 1 - ї інстанції було дотримано вимоги ст..65 КК України, зокрема, було враховано тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом'якшують його відповідальність.

Застосовуючи ст..69 КК України та призначаючи винному покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, суд, як вбачається з вироку, врахував щире розкаяння винного та часткове відшкодування ним шкоди потерпілим, дані про особу ОСОБА_1 - позитивні характеристики, стан здоров»я його та членів його сім»ї тощо.

Приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, зокрема, що злочин вчинений з необережності, поведінку винного після його вчинення, колегія суддів вважає, що покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки є достатньою карою ОСОБА_1 для його виправлення.

Щодо апеляції цивільного відповідача ОСОБА_6 то вона є обгрунтованою частково.

Так судом задоволено позов ТОВ «Будгерметик» та стягнуто з цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь цього товариства 190289 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. судових витрат.

Вирішуючи це питання судом не було враховано всіх обставин справи та вимог кримінально-процесуального закону.

Так у відповідності до положень ст.50 КПК України цивільним позивачем визнається підприємство, установа чи організація, які зазнали матеріальної шкоди від злочину.

Злочин, за який засуджений ОСОБА_1, полягав у порушенні ним вимог Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Вказаний злочин передбачений ст.,286 КК України і є закінченим з моменту настання наслідків, передбачених у диспозиціях відповідних частин цієї норми.

Правовідносини які виникли після закінчення злочину не можна вважати такими, шо настали від злочину.

Оскільки зіткнення автомобіля «8САМА СР 19» під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем «1811211» під керуванням ОСОБА_14 відбулося після наїзду на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та заподіяння їм тяжких тілесних ушкоджень, які потягли їхню смерть. то визнавати водія автомобіля «І81І2Ш ОСОБА_14, якому не було заподіяно тілесних ушкоджень, передбачених ст..286 КК України, та власника цього автомобіля - ТОВ «Будгерметик» у слідчого законних підстав не було.

Проте суд уваги на вказані обставини не звернув та вирішив цивільний позов, який не витікає з кримінальної справи.

З огляду на вищенаведене вирок в частині вирішення цивільного позову заявленого ТОВ «Будгерметик» до СПД ОСОБА_6 підлягає скасуванню з поверненням справи до місцевого суду для вирішення питання про його розгляд в порядку цивільного судочинства.

Щодо посилання ОСОБА_6 на недотримання судом вимог ст..1201 ЦК України при вирішенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_8, в частині витрат на поховання, то колегія суддів вважає їх необгрунтованими і не вбачає підстав для задоволення цих вимог апелянта.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, апеляційний

суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляці&захисника засудженого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 . залишити без задоволення.

Апеляції потерпілої ОСОБА_4, цивільного відповідача ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції. задовольнити частково.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2010 року щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_18 змінити.

Заявлений ОСОБА_4 цивільний позов у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 50 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, в зв"язку із загибеллю її чоловіка ОСОБА_12.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2010 року в частині вирішення цивільного позову, заявленого ТОВ «Будгерметик» до приватного підприємця ОСОБА_6 скасувати і в цій частині направити до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області для вирішення питання про його розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий

Судді