Справа № 1-159/11
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 18.09.2012

18 вересня 2012 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Гольник Л.В.

при секретарі Кучеренко В.В., Яцурі А.В.

за участю прокурора Гринь О.В., Савченко М.С.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтаві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працює сільським головою с. Остапє, Великобагачанського району, Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :

Вина підсудного повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у суді доказами.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3, секретар виконавчого комітету Остапївської сільської ради, яка показала, що 26.12.2006 року нею до «Журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян по Остапївській сільській раді» за № 135 було зареєстровано заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1, у якій проживала остання.

30.01.2007 року відбулося засідання виконавчого комітету Отапївської сільської ради, на якому простою більшістю членів виконкому прийнято рішення про надання дозволу на приватизацію квартири ОСОБА_4 При цьому, як відомо ОСОБА_3, чи перебуває дана квартира у комунальній власності перевірено не було. Обовязок щодо виконання таких дій покладено на голову виконкому, який і вносить заяви на розгляд виконкому. Під час засідання виконкому ніхто із присутніх не вказував на перебування квартири на балансі відділу освіти, тобто у державній власності. Проект рішення та протоколу засідання виконкому було надано секретарю головою виконкому ОСОБА_2, ОСОБА_3 виготовила протокол на рішення.

У подальшому до секретаря звернулась ОСОБА_4 з проханням надати рішення виконкому. На момент звернення, рішення було прийнято, проте, не підписане головою ОСОБА_2 Секретар зателефонувала останньому, оскільки на робочому місці його не було, і голова виконкому надав їй усну вказівку щодо підписаннЯ та скріплення гербовою печаткою даного рішення, що і було зроблено секретарем. Рішення ОСОБА_3 надала заявниці.

Секретар зазначила, що рішення було підписане нею та надане ОСОБА_4 лише у звязку із вказівкою сільського голови.

Після оформлення право установчих документів та технічної документації, ОСОБА_2 було особисто підписано свідоцтво про право власності на вказану квартиру, на підставі якого ОСОБА_4 і набула дане право , зареєструвавши його у Єдиному державному реєстрі права власності на нерухоме майно у Миргородському ПТІЕ «Інвентаризатор» (Т. 3 а. с. 33-36).

По другому епізоду ОСОБА_3 пояснила, що 20.05.2010 року не була присутня на засіданні ради. За результатами засідання ради голова ради ОСОБА_2 надав їй чорновий рукописний варіант протоколу засідання, конкретного змісту якого вона не памятає.

Після засідання ради 20.05.2010 року землевпорядником сільської ради ОСОБА_5, який відповідає за впорядкування земельних відносин, секретарю було надано чорновий проект рішення, згідно якого ОСОБА_6 передано безоплатно у власність земельну ділянку, загальною площею 0,50 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, за адресою: с. Підгіря, вул. Котляревського, 120, а також надано дозвіл на виготовлення технічної документації та правовстановлюючих документів. Вказаний чорний варіант рішення був частково у друкованому, частково у рукописному (виконаний почерком ОСОБА_5В.) вигляді. При цьому, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3., що вказане рішення було прийнято на сесії ради 20.05.2010 року одноголосно.

У звязку із викладеним, секретар склала проект рішення ради на підставі поданого ОСОБА_5 чорновика та заяви ОСОБА_6 з приводу передачі безоплатно у власність вищезазначеної ділянки за вказаною адресою. Цю заяву було датовано початком травня поточного року. Крім того, заяву було виконано почерком самого ОСОБА_5, з приводу чого він пояснив, що переписав подану ОСОБА_6 заяву для конкретизації земельної ділянки. На підставі поданого ОСОБА_5 чорнового варіанту рішення, ОСОБА_3 сказала проект рішення в трьох екземплярах. ОСОБА_3 залишила два не підписані екземпляри рішення в себе (за загальним правилом, вона надає на підпис сіль голові разом із остаточним проектом протоколу рішення всі три екземпляри рішень), а один екземпляр у даному випадку віддала ОСОБА_7 на його прохання, оскільки він казав, що сам підпише цей екземпляр у сіль голови для подальшої передачі заявнику.

У ході допиту свідку було предявлено рішення сесії Остапївської сільради від 20.05.2010 року, вилучене в ході виїмки предметів та документів у свідка-заявника ОСОБА_6 02.07.2010 року у прокуратурі Октябрського району м. Полтави (м. Полтава, вул. В. Козака, 1), згідно якого ОСОБА_6 передано безоплатно у власність земельні ділянки загальною площею 0,50 га. ОСОБА_3 підтвердила, що саме проект цього рішення вона готувала. Потім свідку предявлено рішення вказаної ради від 20.05.2010 року, згідно якого рада вирішила затвердити матеріали вибору по погодженню місця розташування земельних ділянок, площею 0,50 га, за адресою: с. Підгіря, вул. Котляревського, 120, та надати ОСОБА_6 дозвіл на складання проекту землеустрою вказаних земельних ділянок (вилучене 03.07.2010 року у приміщенні Остапївської сільської ради). Проект даного рішення секретар не складала, про його прийняття на сесії ради їй нічого не відомо. Рукописні записи у вказаному рішенні виконані почерком землевпорядника ОСОБА_5

Покази ОСОБА_3 вказують на дійсне прийняття сесією ради та розроблення проекту рішення про передачу ОСОБА_6 безоплатно у власність земельної ділянки, який у подальшому, з метою отримання хабара підписав ОСОБА_2 (Т. 1 а. с. 227-230).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона працює вчителем у Остапївській загальноосвітній школі та з 1978 року проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5.

2006 року вона вирішила приватизувати належне їй житло, у звязку із чим звернулась із заявою про надання дозволу на приватизацію квартири.

Рішенням виконкому Остапївської сільської ради було надано відповідний дозвіл, на підставі якого нею у подальшому було виготовлено технічну документацію та отримано свідоцтво про право власності, яке вона надала до Миргородського ПТІЕ «Інвентаризатор» для реєстрації.

Проте, що зазначене житлове приміщення перебувало у державній власності, а рішення виконкому є незаконним, їй нічого відомо не було ( Т. 3 а. с. 44).

Згідно протоколу огляду від 30.07.2010 року «Журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян по Остапївській сільській раді», у якому на аркуші № 14 за № 135 міститься запис про реєстрацію заяви ОСОБА_8 про надання дозволу на приватизацію та копією відповідної сторінки журналу ( Т. 3 а. с. 54-56).

Відповідно до протоколу виїмки від 16.03.2010 року, у ході якої у Остапївській сільській раді, за адресою: Полтавська область, Великобагачанський район, с. Остапє, вул. Жовтнева, 3, вилучено: заяву ОСОБА_4 від 26.12.2006 року про надання дозволу на приватизацію квартири, протокол та матеріали засідання виконкому Остапївської сільської ради від 30.01.2007 року, на якому прийнято рішення № 7 про надання дозволу на приватизацію квартири ОСОБА_4; рішення № 7 про оформлення приватної власності на майно ОСОБА_4; акт про передачу матеріальних цінностей Остапївської СЗШ 1-3 ступенів на баланс Великобагачанського відділу освіти РДА, згідно якого вказану квартиру передано у державну власність, а також самими вказаними вилученими документами ( Т. 3 а. с. 67-138, а. с. 244-245).

Згідно протоколу виїмки від 27.05.2010 року, у ході якої у Миргородському ПТІЕ «Інвентаризатор», за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Незалежності, 7 вилучено: заяву ОСОБА_4 від 15.08.2007 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2; заяву ОСОБА_4 про виготовлення свідоцтва про право власності на дану квартиру; оригінал витягу № 15781634, серії ССА № 636826 від 03.09.2007 року, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1; технічний паспорт на вказане житло; оригінал рішення № 7 виконкому Остапївської сільської ради від 30.01.2007 року про оформлення приватної власності на майно ОСОБА_4; оригінал свідоцтва, серії САВ № 302760, про право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1; а також самими вказаними вилученими документами ( Т. 3 а. с. 139-152, а. с. 244-245).

Відповідно до акту № 01-21/18 від 03.06.2010 року та матеріалами позапланової виїзної документальної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти Великобагачанської районної державної адміністрації, згідно яких виявлено нестачу на балансі районного відділу освіти 2-кімнатної квартири АДРЕСА_2; нараховану суму збитків, завданих відділу освіти 21801,55 гривень ( Т. 4 а. с. 29-73).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав проте, що влітку 2009 року він познайомився із сільським головою с. Остапє ОСОБА_2 У ході спілкування із ним свідок поцікавився з приводу можливості виділення в с. Остапє земельної ділянки під будівництво. ОСОБА_2 повідомив, що він може допомогти у вирішенні цього питання за наявності у ОСОБА_6 відповідного бажання.

Згодом при спілкуванні із друзями свідок розповідав, що знайомий із Остапєвським сільським головою, а також те, що останній повідомив про можливість допомогти у отриманні земельної ділянки в с. Остапє. Знайомі цікавились у ОСОБА_6, чи зможе він домовитись з ОСОБА_2 з приводу виділення земельної ділянки.

З метою поспілкуватися з ОСОБА_2 більш детально з даного приводу, приблизно, у перших числах травня 2010 року, свідок, проїжджаючи повз с. Остапє, прибув до сільської ради, де зустрівся із ОСОБА_2 (вони спілкувалися із ним надворі поблизу приміщення сільської ради, дату зустрічі точно вказати ОСОБА_6 не може, зустріч відбулася у першій половині дня). ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_2, що його знайомі цікавляться можливістю отримати земельну ділянку у приватну власність під будівництво в с. остапє. Також свідок вказав йому, що сам має бажання отримати ділянку у власність під будівництво у вказаному селі, з метою влаштування поблизу р. Псьол бази відпочинку. ОСОБА_2 повідомив, що він, у силу займаної посади, в змозі вирішити питання з приводу виділення земельної ділянки, забезпечити прийняття всіх відповідних рішень на сесії ради, організувати оформлення технічної документації та правовстановлюючих документів. При цьому, ОСОБА_2 також вказав, що подібне сприяння з його боку повинно бути винагороджено, тобто фактично зазначив про необхідність передачі йому хабара за прийняття відповідних рішень з надання у власність земельної ділянки та оформлення документації. На той час мова про конкретний розмір хабара не йшла. У ході зустрічі сторони вирішили спочатку визначитися із конкретною земельною ділянкою. Тоді ж ОСОБА_9 показав ОСОБА_6 декілька земельних ділянок поблизу річки. Більшість із запропонованих ділянок свідку не сподобалася, оскільки усі вони були розташовані далеко від основної забудови села і потребували значних витрат на проведення комунікацій. Однак, вибір однієї земельної ділянки ОСОБА_6 погодив. ОСОБА_2 повідомив, що з цією ділянкою можуть бути питання по погодженню із органами контролю водних ресурсів (згодом у телефонній бесіді ОСОБА_2 повідомив, що отримати у власність дану ділянку не є можливим). По закінченню вказаної зустрічі свідок та сільський голова обмінялися мобільними телефонами (номер ОСОБА_6 095-383-19-34, ОСОБА_2 097-532-27-79). Також вони домовилися, що ОСОБА_2 буде підщукувати відповідні земельні ділянки та інформувати телефоном ОСОБА_6М.).

В середині травня 2010 року ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що знайшов земельну ділянку, попрохав приїхав подивитися. Через кілька днів ОСОБА_6 приїхав до с. Остапє, де поблизу сільради зустрівся із ОСОБА_2 Разом із сільським головою також був чоловік, віком близько 50 років, якого ОСОБА_2 відрекомендував як землевпорядника. Останній перебував у стані алкогольного спяніння. Через деякий час ОСОБА_6 з ОСОБА_2 та вказаним чоловіком прибули до річки, і ОСОБА_2 показав свідку ділянку значну за розмірами (близько 0,5 га), засіяну ячменем. ОСОБА_2 повідомив, що вказана ділянка перебуває у користуванні жителя села, на імя ОСОБА_1. На питання ОСОБА_6 щодо можливості надання ділянки, що перебуває у користуванні іншої особи, а також на якій є посіви, ОСОБА_2 відповів, що користування нею не є законним, і з ОСОБА_1 він усі питання вирішить самостійно. Перебуваючи зі свідком віч-на-віч ОСОБА_2 повідомив, що він вирішить питання щодо цієї ділянки шляхом організації прийняття радою відповідного рішення на сесії та оформлення правовстановлюючого документу, а також технічної документації за умови передачі свідком йому хабара, у розмірі 5000 гривень. При цьому акцентував увагу на свою посаду та можливість впливу на депутатів районної ради тобто, фактично мало місце вимагання хабара. На вказану умову ОСОБА_6 погодився, оскільки не вбачав іншого способу отримати земельну ділянку. Після цього вони подивилися ще декілька ділянок, а згодом прослідували до приміщення сільської ради, де ОСОБА_6 власноручно склав на імя ОСОБА_2 заяву про виділення йому ділянки у приватну власність для будівництва та ведення сільського господарства, у розмірі 0,6 га, без зазначення адреси. Також ОСОБА_2 вказав, що у випадку необхідності конкретизації розташування ділянки, а також коригування її розмірів він самостійно складе відповідну заяву від імені ОСОБА_6

Через деякий час ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_6 та сказав, що він домовився із ОСОБА_1 про те, що останній не проти передати свідку зазначену земельну ділянку, однак зі слів ОСОБА_2, ОСОБА_1 вимагає грошову винагороду за передачу ділянки, у сумі 2000 гривень ОСОБА_2 також вказав, що, за умови передачі йому грошей, відбере від ОСОБА_1 розписку про їх отримання. У ОСОБА_6 виникли обґрунтовані підозри про можливість введення ОСОБА_2 його у оману, оскільки раніше останній вказував на незаконність користування земельною ділянкою ОСОБА_1.

На наступну зустріч із ОСОБА_2 ОСОБА_6 вирішив узяти диктофон та записати розмову задля убезпечення себе від можливих шахрайських дій з боку ОСОБА_2 Приблизно, на початку 2010 року, ОСОБА_6 купив своїй доньці ОСОБА_6 диктофон, марки «Олімпус», білого кольору з чорною лицьовою панеллю, який і узяв із собою на наступну зустріч з ОСОБА_2 Хід зустрічі, що відбулася у 20-х числах травня у денний час, поблизу приміщення сільської ради в с. Остапє, ОСОБА_6 фіксував за допомогою вказаного диктофону. Під час даної зустрічі ОСОБА_2 повідомив, що він домовився із ОСОБА_1 про зниження ціни за припинення користування земельною ділянкою до 2,5-3 тис. Також ОСОБА_2 пообіцяв зменшити суму раніше запитуваного ним хабара, у розмірі 5000 гривень, за сприяння у наданні у власність вказаної земельної ділянки шляхом організації прийняття відповідного рішення радою з даного приводу. Загалом на вказані умови ОСОБА_2 ОСОБА_6 погодився.

У ході подальших телефонних розмов ОСОБА_2 повідомив свідку, що вирішив питання із винесенням радою рішення про виділення ОСОБА_6 земельної ділянки (засіяної ячменем), і що вже готове та підписане ним відповідне рішення ради. Також ОСОБА_2 вказав, що він домовився із ОСОБА_1 про відмову від вказаної земельної ділянки за умови виплати ОСОБА_6 4000 гривень. Крім того, ОСОБА_2 вказав, що погоджується зменшити суму раніше запитуваного ним хабара з 5000 гривень до 4000 гривень. ОСОБА_2 повідомив, що допоможе свідку у тому числі забезпечити виготовлення технічно-проектної документації у ДЗК, сказавши, що проект відведення також необхідно буде у подальшому заплатити близько 1500 гривень.

Подальша зустріч із ОСОБА_2 мала місце 22.06.2010 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, неподалік приміщення Остапєвської сільради. Розмову, що відбулася у ході зустрічі, ОСОБА_6 також записував на диктофон. Під час розмови ОСОБА_2 підтвердив, що домовився з користувачем щодо передачі земельної ділянки за умови надання ОСОБА_6 ОСОБА_1 4000 гривень. ОСОБА_2 вказав, що від ОСОБА_1 він вже отримав відповідну розписку. Також ОСОБА_2 підтвердив, що за його дії, повязані із організацією прийняття радою рішення про передачу мені земельної ділянки у власність, а також сприяння в оформленні відповідних рішень ради, правовстановлюючих та технічних документів йому необхідно надати хабар, у розмірі 4000 гривень. Крім того, 1,5-2 тисяч гривень складає вартість проекту відведення земельної ділянки. ОСОБА_2 повідомив, що він вже домовився із землевпорядниками з даного приводу, і вже розпочато роботу. Сторони домовилися, що запитувані ОСОБА_2 8000 гривень (4000 гривень для ОСОБА_1 і 4000 гривень в якості хабара для самого ОСОБА_2П.) ОСОБА_6 надасть йому у обмін на рішення сесії ради щодо передачі свідку у власність земельної ділянки (на самій сесії ради ОСОБА_6 присутній не був, так як ОСОБА_2 вказав, що у цьому немає необхідності).

Приблизно, у кінці червня 2010 року ОСОБА_2 зателефонував свідку та повідомив, що 30.06.2010 року він буде їхати через м. Полтаву та передасть йому рішення ради. Також він просив, щоб ОСОБА_6 підготував 8000 гривен.

Після вказаної розмови, враховуючи постійне підвищення ОСОБА_2 загальної «ціни питання», а також те, що для ОСОБА_6 не було зрозуміло, з яких підстав він взагалі має виплачувати гроші ОСОБА_1, який власником землі не являється, через підозри про можливий обман з боку ОСОБА_2, розуміючи, що сільський голова у разі відмови від надання хабара своєю владою завадить законному отриманню землі, ОСОБА_6 вирішив звернутися до міліції із заявою про протиправні, в т. ч. хабарницькі, дії останнього.

Так, 29.06.2010 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_6 звернувся до ГУМВС України в Полтавській області по вул. Пушкіна, 83, у м. Полтаві з даного приводу, де працівниками УДСБЕЗ ГУ МВС України в Полтавській області від нього було відібрано письмову заяву та опитано щодо обставин вимагання хабара, відносин із ОСОБА_2

Наступного дня (30.06.2010 року), з ранку, працівниками УДСБЕЗ ГУ МВС України в Полтавській області, у присутності ОСОБА_6 та понятих (двох молодих чоловіків), було здійснено помітку грошових купюр та їх муляжів, на загальну суму 8000 гривень, спеціальною хімічною речовиною. З вказаних купюр та муляжів сформовано одну пачку 20-ти гривневих купюр, одну пачку 50-ти гривневих купюр, які скріплено банківськими стрічками, а також окремо надано 5 реальних купюр, номіналом по 200 гривень. Ці грошові кошти та муляжі було вручено ОСОБА_6 ОСОБА_9 кошти та муляжі свідку не належать. Після помітки коштів, ОСОБА_6 було надано працівникам УДСБЕЗ для прослуховування диктофон, на який він записував розмови із ОСОБА_2 у ході двох вищевказаних зустрічей. У присутності свідка та двох понятих записи було прослухано, один із працівників міліції надрукував їх текст на компютері. З приводу помітки і вручення грошових коштів та муляжів, а також з приводу прослуховування записів з диктофону, було складено два відповідні протоколи. Диктофон повернули заявнику.

Крім того, працівниками УДСБЕЗ було споряджено автомобіль ОСОБА_6 спеціальною прихованою відео та аудіо-сприймаючою апаратурою.

Відповідно до призначеного ОСОБА_2 часу та місця зустрічі (близько 17 години 20 хвилин, поблизу РШХ «Макдональдс») того ж дня ОСОБА_6 на власному автомобілі марки «Саманд», державний номерний знак НОМЕР_1, прибув на паркувальну зону поблизу вказаного РШХ, де, приблизно о 17 годині 20 хвилин, до нього в машину (на переднє пасажирське сидіння) підсів ОСОБА_2 Він був із поліетиленовою папкою синього кольору. ОСОБА_2 повідомив, що рішення радою прийнято, ОСОБА_1 не заперечує проти передачі заявнику ділянки. При цьому він дістав із папки та продемонстрував розписку про те, що ОСОБА_6 передав ОСОБА_1 5000 гривень, а він у свою чергу земельну ділянку, з підписом від імені ОСОБА_1, із позначенням про відповідність від імені голови сільської ради ОСОБА_2, його підписом і мокрою печаткою сільради. Вказану розписку у оригіналі ОСОБА_2 передав ОСОБА_6 Також він передав свідку рішення сільради про передачу у власність 50 соток землі під будівництво та для ведення особистого сільського господарства із його підписом та мокрою печаткою сільради. Також він вказав, що необхідно буде додатково дати грошові кошти за виготовлення проекту відведення ділянки. ОСОБА_2 повідомив, що залишається виготовити проект та акт про право власності на землю. Після цього ОСОБА_6 передав йому 8000 гривень (вручені працівниками міліції дві пачки грошових купюр і їх муляжів та 5 реальних грошових купюр, номіналом по 200 гривень). ОСОБА_2 взяв їх голіруч правою рукою і поклав до поліетиленової папки, що була при ньому. Після цього він повідомив, що необхідно буде вирішити деякі технічні питання з приводу складання проекту відведення, а також оформити акт, що він і зобовязався організувати. Після цього він вийшов з авто ОСОБА_6 та був затриманий працівниками міліції ( Т. 1 а. с. 80-84).

Відповідно до перегляду відеозаписів, зафіксованих на лазерному диску, типу DVD-RW, марки «PLEOMAX» (індивідуалізуючий номер 623981М40427), направленому для приєднання до матеріалів даної кримінальної справи Управлінням ДСБЕЗ ГУ МВС України в Полтавській області у якості додатку до протоколу про наслідки здійснення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів від 29.07.2010 року; на двох відеокасетах «Panasonik mini DV 60», формату mini DV, які є додатками до протоколу огляду місця події від 30.06.2010 року; на цифровому диктофоні, марки «Olympus», моделі «DIGITAL VOICE RECORDER VN 3500PC», із серійним номером «200195544», вилученому у нього 02.07.2010 року.

Згідно показів ОСОБА_6, на оптичному диску DVD-RW із позначенням «ікв. № 196 14.06.2010 року» зафіксовано його зустріч із ОСОБА_2 30.06.2010 року на паркувальному майданчику ресторану швидкого харчування «Макдональдс» по вул. Фрунзе, 187-а, в м. Полтаві. До вказаної зустрічі працівниками міліції було встановлено на щитку приборів у салоні його автомобілю відео сприймаючий пристрій. У подальшому за його допомогою і здійснювалась зйомка розмови із ОСОБА_2, передачі хабара. У полі дії камери видно ОСОБА_2 Інший голос належить ОСОБА_6 Свідок підтвердив, що усі події відображено на відеозаписі правильно та обєктивно.

На відеозаписі на двох відеокасетах «Panasonik mini DV 60», відображено хід проведення слідчої дії огляду місця події ділянки місцевості поблизу ресторану швидкого харчування «Макдональдс» по вул. Фрунзе, 187-а, у м. Полтаві, після затримання ОСОБА_2 Особисто ОСОБА_6 участі у огляді не брав, але спостерігав за його перебігом із салону автомобілю працівників міліції, розташованого на відстані близько 3 м. від місця огляду, а тому свідок добре запамятав усі події, підтвердив відповідність запису подіям, які мали місце.

На цифровому диктофоні «Olympus DIGITAL VOICE RECORDER VN 3500PC», згідно показів ОСОБА_6, містяться два записи його розмов із ОСОБА_2, які він здійснював на вказаний диктофон. На записах він упізнав свій голос та голос ОСОБА_2 Голос останнього свідок упізнав, оскільки неодноразово спілкувався з ним та добре його запамятав. Крім того, вказані записи зроблено особисто ним та добре йому відомі. (Т. 2 а. с. 158-159).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що на початку травня 2010 року він був присутнім під час спілкування ОСОБА_2 із раніше не знайомим йому ОСОБА_6 В ході їх спілкування мова йшла про передачу безоплатно ОСОБА_6 з боку сільради земельної ділянки у власність. Вони разом їздили вибирати відповідну земельну ділянку. Так ОСОБА_6 сподобалась земельна ділянка по вул. Котляревського, 120 у с. Підгіря (входить до складу Остапївської сільської ради).

У його присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розмов про грошове винагородження за прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність не мали. В подальшому ОСОБА_2 також не казав ОСОБА_5 про будь-які домовленості із ОСОБА_6 щодо подяки з боку останнього за прийняття відповідного рішення. Однак, ОСОБА_2 висловлював зацікавленість у швидкому прийнятті відповідного рішення.

З метою винесення на розгляд сільської ради та прийняття рішення про безоплатне надання у власність ОСОБА_6 вказаної земельної ділянки, ОСОБА_2 було надано розяснення ОСОБА_6 про необхідність складення відповідної заяви, що останній і зробив.

Дану заяву, датовану 11.05.2010 року, згідно вказівки ОСОБА_2, було зареєстровано 06.05.2010 року землевпорядником до «Журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян по Остапївській сільській раді».

Проте, у подальшому сільським головою було виявлено невідповідність змісту заяви вимогам до неї не було вказано адресу конкретної земельної ділянки, яка підлягає передачі у власність.

У звязку із викладеним, ОСОБА_2 було надано вказівку ОСОБА_5 скласти заяву від імені ОСОБА_6 належної форми.

ОСОБА_5 не вбачав порушень вимог закону у складенні від імені ОСОБА_6 відповідної заяви, оскільки останній погодився на отримання зазначеної земельної ділянки, тобто заява відповідатиме його (ОСОБА_6М.) інтересам. Землевпорядник власноручно склав відповідну заяву від імені ОСОБА_6, яку підписав довільним підписом. Крім того, знаючи, що Земельний кодекс вимагає попереднього, до передачі у власність, рішення з приводу надання сільрадою дозволу на виготовлення проекту землеустрою, бажаючи дотримуватися вказаної законної процедури, ОСОБА_5 також склав відповідну заяву від імені ОСОБА_6 щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою, яку підписав довільним підписом від імені ОСОБА_6 та зареєстрував датою складення 19.05.2010 року.

Перед сесією, що відбулася 20.05.2010 року землевпорядник готував чорнові проекти рішень по земельним питанням, у тому числі підготував чорновий проект рішення щодо надання дозволу ОСОБА_6 на виготовлення проекту землеустрою, як то передбачено Земельним кодексом. Однак, перед сесією ОСОБА_2 вказав йому, що, згідно його домовленостей із ОСОБА_6, на цій сесії, у порушення вимог законодавства, буде прийнято рішення про передачу землі одразу у власність. Рішення з таким формулюванням було подано головою сільради на сесію. У подальшому чорновий варіант ОСОБА_5 передав секретарю виконкому ОСОБА_3, яка склала остаточний проект рішення у друкованому вигляді, один з екземплярів якого землевпорядник передав ОСОБА_2 на його вимогу.

Також ОСОБА_5 повідомив, що до прийняття рішення про передачу земельної ділянки в с. Підгіря по вул. Котляревського, 120, ОСОБА_6, право власності та користування на неї оформлено не було. Тривалий час цією ділянкою користувалась бабуся ОСОБА_10, однак, після її смерті жодних рішень з приводу перереєстрації права користування нею не приймалось, вона не приватизувалась, спадок на неї (на право користування нею) не оформлявся. Тобто, ОСОБА_10 фактично користувався нею без оформлення будь-яких документів.

Землевпорядник дійсно мав бесіду із ОСОБА_10 з приводу необхідності звільнення ним ділянки або сплати податку за користування нею (приблизно, у кінці квітня на початку травня 2010 року). Сам же ОСОБА_10 вказав, що звільнить її після збору урожаю та подасть відповідну заяву. Однак заяви так і не подав. Власне у звязку з цим (відмовою ОСОБА_10 від земельної ділянки) ОСОБА_5 та ОСОБА_2 й показували її ОСОБА_6, як таку, яку можна йому надати. Коли ОСОБА_5 реєстрував написану ОСОБА_6 заяву в журналі обліку заяв, він також вказав в журналі на подачу заяви з боку ОСОБА_10 того ж числа з приводу відмови від користування ділянкою, розраховуючи, що останній її подасть.

Згідно показів ОСОБА_5, ОСОБА_10 мав намір добровільно звільнити займану ним земельну ділянку та відмовитись від користування нею, про що було відомо сільському голові, що свідчить про спрямованість умислу ОСОБА_2 на заволодіння коштами ОСОБА_6

Крім того, надання, в порушення вимог Земельного кодексу України, вказівки ОСОБА_2 землевпоряднику сільської ради ОСОБА_5 на написання заяви від імені ОСОБА_6, з метою незаконного прискорення процедури отримання землі, на виготовлення проекту рішення про безоплатне надання у власність ОСОБА_6 вказаної земельної ділянки, без попереднього дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки та підготовки технічної документації, свідчить про наміри сільського голови якнайшвидше виконати надані ним зобовязання, з метою отримання незаконної винагороди хабара, у розмірі 4000 гривень (Т. 1 а. с. 241-244).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що земельною ділянкою по вул. Котляревського, 120, у с. Підгіря протягом тривалого часу користувались його родичі. На ній розташований нежитловий будинок його бабусі, який перебуває у аварійному стані. Права власності на будинок та земельну ділянку ОСОБА_10, так само як і його родичі, не має, у спадок їх не приймав, до сільради з приводу приватизації вказаної ділянки чи надання її у користування не звертався. Свідок користується даною землею самовільно.

Приблизно, у квітні 2010 року під час зустрічі ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_2 про бажання продати будинок. Щодо продажу землі біля будинку свідок нічого не казав, оскільки усвідомлював, що земля йому не належить і офіційно в користуванні не перебуває. Згідно домовленостей із ОСОБА_2, останній просто усно дозволив ОСОБА_10 обробляти вказану земельну ділянку.

У травні поточного року ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_10, що будинок бажає придбати чоловік з м. Полтави. ОСОБА_10 вказав ОСОБА_2, що бажає його продати за 5000 гривень. Сільський голова пообіцяв організувати зустріч із покупцем, проте, цього так і не зробив. У подальшому ОСОБА_10 жодного разу не спілкувався із ОСОБА_2 з приводу продажу будинку. Розмов із ОСОБА_2 з приводу оплатного відчуження земельної ділянки ОСОБА_10 не мав, сільський голова продавати її не пропонував.

У середині червня 2010 року до ОСОБА_10 звернувся землевпорядник сільради ОСОБА_5, який повідомив про необхідність сплати податку за користування землею, або у разі відмови від сплати податку написання до сільради заяви про відмову від користування землею. ОСОБА_10 від сплати податку відмовився, пообіцяв добровільно звільнити землю після збору урожаю.

Під час допиту свідку було предявлено на огляд вилучену 02.07.2010 року в ході виїмки у ОСОБА_6 розписку, за текстом якої він отримав від ОСОБА_6 5000 гривень за продані земельну ділянку та будинок. ОСОБА_10 розяснив, що розписку складено не ним, ніяких угод щодо продажу будинку та землі він не укладав.

Наведене свідчить про відсутність попередньої домовленості про продаж ОСОБА_10 будинку чи земельної ділянки будь-кому, а тому вказує на повідомлення ОСОБА_2 неправдивої інформації та введення в оману ОСОБА_6 щодо необхідності надання грошової компенсації для ОСОБА_10, у розмірі 4000 гривень, яку сільський голова, знаючи про згоду останнього на відмову від користування землею, бажав незаконно привласнити та витратити на власні потреби. Про бажання ОСОБА_2 шахрайським способом заволодіти вказаною сумою коштів вказує і факт складення, посвідчення підписів та надання підробленої розписки від імені ОСОБА_10 про отримання грошових коштів на земельну ділянку та будинок ( Т. 1 а. с. 231-233).

Згідно протоколу виїмки від 02.07.2010 року, в ході якої у свідка заявника ОСОБА_6 вилучено: цифровий диктофон марки «Olympus», моделі «DIGITAL VOICE RECORDER VN 3500PC», із серійним номером «200195544», на якому міститься звукозапис його розмов із ОСОБА_2; рішення Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.05.2010 року про безоплатну передачу Остапївською сільською радою ОСОБА_6 земельної ділянки, загальною площею 0,50 га, за рахунок земель комунальної власності за адресою: с. Підгіря, вул. Котляревського, 120, на території Остапївської сільської ради, і надання дозволу на розробку технічної документації по виготовленню право установчих документів; розписка, за текстом якої 27.05.2010 року ОСОБА_6 передав ОСОБА_10 5000 гривень в рахунок проданого будинку та земельної ділянки біля нього площею 0,50 га, за адресою: с. Підгіря, вул. Котляревського, 120, і сторони один до одного претензій не мають, а також самими вказаними вилученими документами та протоколами їх огляду від 04.07.2010 року (Т. 1 а. с. 86-88, а. с. 114-131).

Відповідно до протоколу виїмки від 03.07.2010 року, у ході якої у Остапївській сільській раді, за адресою: Полтавська область, Великобагачанський район, с. Остапє, вул. Жовтнева, 3 вилучено: заяву від імені ОСОБА_6 від 11.05.2010 року щодо виділення йому у користування земельної ділянки; заяву від імені ОСОБА_6 від 19.05.2010 року щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; заяву від імені ОСОБА_6 від 06.05.2010 року щодо надання безоплатно у власність земельної ділянки; два ідентичні екземпляри рішення Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.05.2010 року про безоплатну передачу ОСОБА_6 земельної ділянки, загальною площею 0,50 га, і надання дозволу на розробку технічної документації по виготовленню право установчих документів; журнал реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян по Остапївській сільській раді, в якому містяться записи про реєстрацію заяв ОСОБА_10 про вилучення з користування земельної ділянки 0,50 га (від 06.05.2010 року) ОСОБА_6 про надання у користування земельної ділянки 0,50 га від (06.05.2010 року); проект рішення Оставпївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6, а також самими вказаними вилученими документами та протоколом їх огляду від 04.07.2010 року (Т. 1 а. с. 91-99, а. с. 114-131).

Згідно протоколу огляду, помітки та вручення грошових коштів, згідно якого 30.06.2010 року протягом часу з 09 години 30 хвилин до 10 години 00 хвилин у приміщенні управління працівниками УДСБЕЗ ГУМВС України в Полтавській області, за участі експерта-криміналіста, у присутності понятих, оглянуто та спеціальною хімічною речовиною («Люмінор») помічено 98 муляжів грошових купюр, номіналом 20 гривень та 98 муляжів грошових купюр, номіналом по 50 гривень, грошові кошти, у сумі 1140 гривень, а саме: дві купюри номіналом по 20 (двадцять) гривень України з наступними серіями та номерами: ЕФ9188094, АГ 0529857; дві купюри номіналом по 50 (пятдесят) гривень України з серіями та номерами ВЖ 6188290, ЕГ 3243496; пять купюр номіналом по 200 гривень (двісті) гривень України з наступними серіями та номерами: ВЕ 5566069, ЄЮ 9821741, ВЖ 2795446, ВЖ 3216733, ЕЮ 2460456; у верхньому куті лицьової сторони кожної з грошових купюр поставлено знак у вигляді літери «Х»; відібрано зразок фломастеру та зразок спеціальної хімічної речовини, якою помічено кошти; вказані грошові муляжі та вручено ОСОБА_6 для передачі їх в якості хабара ОСОБА_2 з метою його подальшого викриття ( Т. 1 а. с. 42-47).

Відповідно до протоколу місця огляду події від 30.06.2010 року, в ході якого поблизу ресторану швидкого харчування «Макдональдс» по вул. Фрунзе, 1870а, у м. Полтаві у приміщенні прокуратури Октябрського району м. Полтава, вул. В. Козака, 1, у м. Полтава оглянуто ОСОБА_2, його руки, вилучено поліетиленову папку синього кольору, яка належить обвинуваченому, 98 муляжів грошових купюр, номіналом по 20 гривень та 98 муляжів грошових купюр, номіналом по 50 гривень, грошові кошти, у сумі 1140 гривень, а саме: дві купюри номіналом по 20 (двадцять) гривень України з наступними серіями та номерами: ЕФ 9188094, АГ 0529857; дві купюри номіналом по 50 (пятдесят) гривень України з серіями та номерами ВЖ 6188290, ЕГ 3243496; пять купюр номіналом по 200 (двісті) гривень України з наступними серіями та номерами: ВЕ 5566069, ЄЮ 9821741, ВЖ 2795446, ВЖ 3216733, ЕЮ 2460456. Крім вказаної папки та грошових коштів в ході огляду у ОСОБА_2 вилучено належні йому документи: три незаповнені бланки документу Остапївської сільської ради (один із яких з гербовою печаткою); розписку між ОСОБА_11 та ОСОБА_12, виділену подальшому зі справи для додаткової перевірки; ксерокопію рішення Остапївської сільської ради про передачу ОСОБА_6 безоплатно у приватну власність земельної ділянки; дві ксерокопії однієї і тієї ж розписки, за текстом якої 27.05.2010 року ОСОБА_6 передав ОСОБА_10 5000 гривень в рахунок проданого будинку та земельної ділянки біля нього площею 0,50 га, за адресою: с. Підгіря, вул. Котляревського, 120, і сторони один до одного претензій не мають; аркуш паперу, на лицьовій стороні якого наявні виконані у рукописний спосіб схематичні зображення земельних ділянок із зазначенням їх меж, розмірів та розташування (Т. 1 а. с. 12-26).

Згідно висновку експерта № 1237 від 19.07.2010 року, згідно якого, на вилучених у ОСОБА_2 під час огляду місця події 30.06.2010 року предметах на поліетиленовій папці, грошових купюрах, муляжах грошових купюр, банківських стрічках, на марлевих тампонах змивах з рук обвинуваченого, на аркуші паперу зразку люмінесцентної речовини виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини (люмінофору) з яскравою люмінесценцією жовто-зеленого кольору. На контрольному марлевому тампоні такої речовини не виявлено. Виявлена на усіх перелічених обєктах дослідження спеціальна хімічна речовина співпадає з речовиною, наданою як зразок для порівняння, за своїми фізико-хімічними властивостями та має спільну родову належність.

Крім того експерт у висновку вказує, що спеціальна хімічна речовина, виявлена на вказаних предметах. Проявляє свої специфічні властивості у УФ - променях. Проте, при денному освітленні люмінесценція може не спостерігатись ( Т. 2 а. с. 43-57).

Відповідно до протоколу про наслідки проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів від 29.07.2010 року, речовим доказом лазерним диском типу DVD-RW, марки «PLEOMAX» (індивідуалізуючий номер 623981М40427), направленим для приєднання до матеріалів даної кримінальної справи Управлінням ДСБЕЗ ГУ МВС України в Полтавській області у якості додатку до протоколу про наслідки проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів від 29.07.2010 року (вих. 5133 від 08.08.2010 року), а також протоколом огляду вказаного диску від 26.08.2010 року, на якому зафіксовано оперативну зйомку та звукозапис розмови між заявником та обвинуваченим у автомобілі «Саманд», державний номерний знак НОМЕР_1, припар кованому поблизу ресторану швидкого харчування «Макдональдс» по вул. Фрунзе, 187-а, у м. Полтаві. Запис відображає порядок отримання ОСОБА_2 хабара, поміщення його до синьої поліетиленової папки та розмову, у якій обвинувачений розяснює порядок подальшого оформлення права власності, передає рішення сільради та підробну розписку від імені ОСОБА_10 (Т. 2 а. с. 123-131, а. с. 147-148).

Згідно речового доказу листом ЗАТ «ОСОБА_13Ес.Ем.» надійшов лист вих. № 443/9/01/03/00 від 09.07.2010 року із додатками роздруківками на 33 аркушах, який містить дані (роздруківку) про вхідні та вихідні дзвінки за номером мобільного телефону абонента оператора мобільного звязку «ОСОБА_13 GSM» «097-532-27-79», що належить обвинуваченому ОСОБА_2, надані на підставі постанови Апеляційного суду Полтавської області від 06.07.2010 року, а також протоколом огляду вказаних документів від 29.08.2010 року, згідно якого встановлено факти телефонних дзвінків на та з телефону обвинуваченого на номер телефону, який належить свідку ОСОБА_6 Дані факти підтверджують показання свідка ОСОБА_6 з приводу телефонних контактів із ОСОБА_2 (відповідно до показань свідка) (Т. 1 а. с. 189-226).

Відповідно до висновку експерта № 496 від 30.07.2010 року, згідно якого, підписи на вилучених 02.07.2010 року у ОСОБА_6 рішенні Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.05.2010 року про безоплатну передачу йому земельної ділянки, загальною площею 0,50 га, за рахунок земель комунальної власності за адресою: с. Підгіря, вул. Котляревського, 120 Великобагачанського району Полтавської області; та розписці, за текстом якої 27.05.2010 року ОСОБА_6 передав ОСОБА_10 5000 гривен в рахунок проданого будинку та земельної ділянки біля нього, площею 0,50 га, за адресою: с. Підгіря, вул. Котляревського, 120, виконані саме ОСОБА_2 Крім того, останнім, згідно висновку, виконано і усі рукописні записи у даній розписці, що свідчить про її умисне підроблення сільським головою (Т. 2 а. с. 5-17).

Згідно висновку експерта № 497 від 10.08.2010 року, згідно якого усі рукописні на вилучених 03.07.2010 року у Остапївській сільській раді документах, а саме: рішенні про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6, заявах від імені останнього про надання дозволу на складання проекту землеустрою та безоплатну передачу у власність, рядках № 6 та № 7 54-ї сторінки «Журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян по Остапївській сільській раді», виконані ОСОБА_5Даний висновок повністю підтверджує покази останнього (Т. 2 а. с. 23-36).

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 365 КК України знайшла своє підтвердження у суді, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в перевищенні службовою особою своїх повноважень, спричинивши істотної шкоди державним інтересам; за ч. 1 ст. 366 КК України, так як він видав завідомо неправдивий документ; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 368 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у скоєнні замаху на одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, дій з використанням наданої йому влади та службового становища та ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.190 КК України, оскільки він скоїв замах на заволодіння чужим майном шляхом обману.

При призначенні покарання суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який не є тяжким, конкретні обставини справи, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, має схвальні відгуки про роботу.

Обставинами, які в силу ст. 66 КК України помякшують покарання підсудного судом не встановлено.

Обставинами, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахування викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення підсудному покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання:

за ст. 190 ч. 1 КК України 1 рік обмеження волі,

за ст. 365 ч. 1 КК України 3 рік обмеження волі,

за ст. 366 ч. 1 КК України 2 роки обмеження волі;

за ст. 368 ч. 2 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 протягом іспитового строку періодично зявлятися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 15 діб: засудженим з моменту отримання копії вироку, іншими учасниками - з моменту оголошення.

СуддяОСОБА_14