УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія в порядку КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора: ОСОБА_5
захисника : ОСОБА_6
при секретарі: ОСОБА_7
До Богунського районного суду міста Житомира надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУФР ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_8 про накладення арешту на 252 тетра-пакети алкогольних виробів, вилучених у ході проведення огляду за адресою фактичного їх зберігання громадянином ОСОБА_9 , а саме АДРЕСА_1 .
В клопотанні зазначено, що громадянин ОСОБА_10 здійснює незаконне виготовлення, придбання, транспортування та зберігання з метою збуту, а також збут фальсифікованих алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей. Слідчий зазначив, що фальсифіковані алкогольні вироби ОСОБА_10 замовляє у ОСОБА_11 .
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 25 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
Як на підставу прийняття такого рішення слідчий суддя послався на те, що сторона кримінального провадження не довела необхідність накладення арешту, а також те, що клопотання не відповідає вимогам ч.1 ст. 170, ч.4 ст.17 КПК України, оскільки ОСОБА_11 про підозру не повідомлялося, у клопотанні не зазначено докази факту завдання шкоди, розмір шкоди зазначено орієнтовний, також не зазначено вартість майна, яке належить арештувати, у зв`язку з чим неможливо встановити співмірність зі шкодою, завданою кримінальним правопорушенням.
На ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити.
Мотивуючи своє прохання, прокурор посилається на те, що вилучені підакцизні алкогольні напої приєднані до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Тому не накладення на них арешту може призвести до їх зникнення, втрати відповідного майна або настанню інших негативних наслідків.
Посилання слідчого судді на те, що у клопотанні про накладення арешту на майно не зазначено доказів факту завдання шкоди, розмір шкоди, вартість майна, яке належить арештувати, на думку прокурора, є безпідставним, оскільки настання наслідків (завдання шкоди) за ч.1 ст. 204 КК України не передбачено.
Крім того, на думку прокурора, майно на яке можливо накласти арешт не обов`язково повинно перебувати у власності підозрюваного, воно може перебувати у власності інших фізичних осіб.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_11 та його представника, які заперечили проти задоволення поданої апеляції, перевіривши судове рішення в межах ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку.
Частина друга ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а саме щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні такого клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Слідчий зазначив, що фальсифіковані алкогольні вироби ОСОБА_10 замовляє в у ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 зберігає незаконно виготовленні підакцизні товари за адресою: АДРЕСА_1 .
20.11.2015 року, за згодою ОСОБА_11 , було проведено огляд гаража, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду було виявлено та вилучено алкогольні напої в кількості 252 тетра-пакети, в асортименті та кількості, яка вказана в протоколі огляду від 20.11.2015 року.
Під час проведення огляду встановлено відсутність будь-яких бухгалтерських документів щодо придбання фальсифікованих алкогольних напоїв. Крім того, ОСОБА_11 не є фізичною особою підприємцем та немає ліцензії на реалізацію підакцизних товарів.
Враховуючи викладене, у колегії суддів є достатні підстави вважати, що вилучені підакцизні алкогольні напої являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом та, ймовірно, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України. Ненакладення арешту на вказані алкогольні напої може призвести до їх зникнення, втрати або настанню інших негативних наслідків.
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги та необхідність скасування ухвали слідчого судді від 25.11.2015 року з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 376, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 25 листопада 2015 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУФР ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на алкогольні вироби, вилучені в ході проведення огляду 20.11.2015 року за адресою м. Житомир, вул. Яна Охоцького, 32, а саме:
- Тетра пакети із маркуванням «Пшенична» з рідиною з характерним запахом спирту, місткістю 10 літрів, у картонних коробках сірого кольору без зазначення виробника у кількості 34 (тридцять чотири) шт.;
- Тетра - пакети без будь-якого маркування з рідиною з характерним запахом спирту, місткістю 10 літрів, у картонних коробках сірого кольору без зазначення виробника у кількості 141 (сто сорок одна) шт.;
- Тетра - пакети без будь-якого маркування з рідиною з характерним запахом спирту, місткістю 3 літри, у картонних коробках сірого кольору без зазначення виробника у кількості 77 (сімдесят сім) шт.;
Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :