Справа № 308/8843/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.08.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 / головуючої/
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ :
Слідчий суддя задовольнив клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ УМВСУ в Закарпатській обл. ОСОБА_8 , узгодженого з начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 , яке було подане 30.07.2015 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по АДРЕСА_1 , а саме 4-ри системні блоки до компютера та розгалужувач, які були вилучені під час обшуку в рамках проведення досудового розслідування та які мають значення речових доказів у справі.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Обгрунтовує тим, що про розгляд даного клопотання власник майна ОСОБА_10 не знав, при тому, що йому ніяка підозра не вручалась, тому суд зобов`язаний був розглянути дане клопотання з участю власника вилученого майна. Окрім того, на думку апелянта, вилученням і накладенням арешту на майно позбавлено особу права розпоряджатися ним та його використовувати.
Також апелянт вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому не зазначені підстави у зв`язку з якими слід здійснити арешт майна, перелік і види майна, документи, що підтверджують право власності на це майно та повинно бути додано до клопотання оригінали чи копії документів, якими слідчий обгрунтовує доводи клопотання, як цього вимагає ст. 171 КПК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта на підтримання апеляційної скарги, прохання про скасування ухвали слідчого судді, виступ прокурора з доводами про законність ухвали слідчого судді, що арешт майна зумовлений проведенням слідчих дій у кримінальному провадженні і за постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами в справі, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Убачається, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого перевірив його на відповідність вимогам ст. 171 КПК України, а дійшовши висновку про необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, врахував вимоги ст. 170 та ст. 173 КПК України.
Доводи апелянта на те, що ОСОБА_7 не є учасником кримінального провадження, а отже не було підстав для накладення арешту на майно, судова колегія відхиляє. Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України. Встановлено, що вилучені речі відповідають критеріям, заначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, оскільки являються знаряддями та засобами кримінального правопорушення за ознаками ст. 203-2 КК України як гральне обладнання, а відповідно до ст.170 КПК України, арешт може бути накладено і на майно осіб, які не є учасниками кримінального провадження.
Клопотання слідчого про накладення арешту на майно узгоджується з положеннями ст. 171 КПК України щодо його змісту, підстав для визнання його таким, що не відповідає критеріям даної норми Закону, як про це вказав апелянт, немає.
З матеріалів судового провадження видно, що слідчим ОСОБА_8 17.06.2015 в ЄРДР внесено відомості за ознаками ч.1 ст. 203-2 КК України щодо незаконного функціонування гральних закладів та букмекерських контор на території Закарпатської області, в рамках даного кримінального провадження проводився обшук на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.07.2015, під час якого 29.07.2015 було виявлено та вилучено розшукуване майно.
Особу, в якої перебувало у користуванні дане майно, тобто ОСОБА_7 , про розгляд клопотання було повідомлено / а.с. 11/. Його неявка в судове засідання не була перешкодою для розгляду клопотання. Окрім цього, особа не позбавлена можливості скористатись нормою ст. 174 КПК України, тобто звернутись з клопотанням про скасування арешту на майно.
На підставі викладеного, судова колегія вважає оскаржувану ухвалу законною, обгрунтованою, підстав для її скасування не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді