Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/992/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0002732 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисов, республіки Білорусь, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17.10.2005 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, 05.10.2007 року на підставі ст. 82 КК України переглянуто вирок, невідбута частина покарання 1 рік 8 місяців 22 дні замінено на обмеження волі;

29.09.2008 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. З 19.06.2014 року знаходиться в розшуку Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 245 грн. 52 коп.

Вирішено долю речових доказів.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Злочин ОСОБА_7 вчинив за таких обставин.

04 квітня 2015 року близько 08 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 разом із своїм знайомим ОСОБА_9 знаходились на вул. Кільцевій в м. Кіровограді. ОСОБА_7 помітив у ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung 2121» чорного кольору, який останній тримав у руках. В цей момент у ОСОБА_10 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, під приводом здійснення телефонного дзвінку попросив у ОСОБА_9 його мобільний телефон «Samsung 2121», вартість якого згідно висновку судової експертизи № 290 від 24.04.2015 року становить 212, 63 грн., в якому в середині була СІМ картка оператору «МТС» та 1,75 грн. на рахунку. Після чого заволодівши даним мобільним телефоном, з місця вчинення злочину з викраденим зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 214, 38 грн.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить змінити вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.08.2015 року, стосовно ОСОБА_7 призначити обвинуваченому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Обгрунтовує свої доводи тим, що призначаючи покарання, судом не в достатній мірі враховано, що на досудовому слідстві і в ході судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_7 в повному обсязі визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується тим, що справа розглядалася відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому і активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання. Крім того, обвинувачений відшкодував заподіяну шкоду, що підтверджується тим, що потерпілий не заявляв цивільний позов, що являється обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України.

Заслухавши доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляцію, просив ОСОБА_7 призначити покарання у виді одного року позбавлення волі, думку прокурора, про залишення апеляції без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляція задоволенню не підлягає, за таких підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наявними у справі доказами в їх сукупності, які ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються. Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у відповідності до положень ст. 65 КК України, у повній мірі врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд правильно визнав - щире каяття та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, конкретних обставин справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що перевиховання й виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства. Отже, як вбачається з вироку суду, всупереч твердженням захисту, суд першої інстанції врахував всі обставини, на які посилається адвокат в апеляційній скарзі.
Призначене судом першої інстанції покарання, на переконання колегії суддів, з урахуванням його ставлення до вчиненого, щирого каяття, що визнано судом пом`якшуючими покарання обставинами, відповідає вчиненому та меті покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2015 року, стосовно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2