АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3461/15-к Номер провадження 11-кп/786/564/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст.405 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Автозаводськогоо районного суду м. Кременчук Полтавської області від 02 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст. 405 КК України до покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі.

По справі вирішено доля речових доказів.

За вироком суду, 23.04.2013 року ОСОБА_9 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 03.10.2014 року останній проходить строкову військову службу поза штатом у військовій частині НОМЕР_1 .

З 27.12.2014 року разом з солдатом ОСОБА_9 у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом старшина ОСОБА_10 , який обіймає посаду артиста вищої категорії оркестру зазначеної військової частини. 21.03.2015 року приблизно 16-30 год. відповідно до книги прийняття та здавання чергування реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшина ОСОБА_10 заступив у добовий наряд черговим дивізіону.

Крім того, з 30.06.2013 року разом з солдатом ОСОБА_9 у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом старший лейтенант ОСОБА_11 , який обіймає посаду начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу зазначеної військової частини.

21.03.2015 року приблизно 16-30 год. відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2015 року №79-НР та журналу чергування чергового зазначеної військової частини помічником чергового частини заступив старший лейтенант ОСОБА_11 .

Оскільки ОСОБА_11 перебував у військовому званні «старший лейтенант», а ОСОБА_10 - «старшини», то останні відповідно до вимог ст.32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України являються начальниками по відношенню до солдата ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог ст.ст.11,16,49,50,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.02.2015 року, ст.ст.1,2,3,4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.02.2015 року, солдат ОСОБА_9 під час проходження строкової військової служби зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України за Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; здійснювати свою діяльність на засадах законності, поваги до прав і гідності особи, відповідальності перед народом України; додержуватися визначених статутами Збройних сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обв`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей; зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один одного; бути ввічливим і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В порушення вище вказаних вимог нормативно-правових актів, діючи в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_9 22.03.2015 року приблизно 01 год., проявляючи явну неповагу до старшого за себе за військовим званням, знаходячись у приміщенні казарми реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі біля кімнати зберігання зброї, у присутності солдат строкової служби ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи незадоволеним виконанням старшиною ОСОБА_10 обов`язків чергового дивізіону маючи намір принизити честь та гідність останнього, здійснив у зв`язку з цим погрозу старшині ОСОБА_10 заподіянням тілесних ушкоджень.

Потім солдат ОСОБА_9 , порушуючи закріплений у військових статутах порядок взаємовідносин між військовослужбовцями, там же, будучи незадоволеним виконанням старшиною ОСОБА_10 обов`язків чергового дивізіону маючи намір показати уявну над останнім перевагу, умисно наніс старшині ОСОБА_10 удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.

Після цього солдат ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні штабу військової частини НОМЕР_1 на першому поверсі біля кімнати чергового частини, у присутності чергового частини майора ОСОБА_14 та чергового дивізіону старшини ОСОБА_10 , будучи незадоволеним поведінкою старшого лейтенанта ОСОБА_11 , який неодноразово робив зауваження ОСОБА_9 з приводу нанесення старшині ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та агресивної поведінки ОСОБА_9 , діючи в умовах особливого періоду, здійснив відносно старшого лейтенанта ОСОБА_11 погрозу вбивством та заподіяння тілесних ушкоджень.

На вирок суду захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій він, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, врахувавши особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, на період скоєння злочину мав незначний життєвий досвід, перебував у незрозумілому статусі та внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків особами, яким він був підпорядкований, був позбавлений контролю, психологічної допомоги, а також те, що потерпілі у провадженні спровокували своїми діями ОСОБА_9 на вчинення злочину.

Іншими учасниками судового розгляду вирок суду не оскаржений.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 прокурор військової прокуратури Полтавського гарнізону вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи підсудного, вирок винесено з додержанням вимог ст. 65 КК України, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 безпідставна та необґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, заперечення прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які просили вирок суду залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у погрозі вбивством, заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , як начальнику у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби та заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , як начальнику у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, при встановлених обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені доказами, дослідженими судом в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Як встановлено колегією суддів, при вирішенні питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі адвоката не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.405 КК України, є доведеною і ніким не оспорюється.

У відповідності до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Покарання ОСОБА_9 призначено у відповідності до ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, та обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Призначаючи покарання у виді позбавлення волі, суд, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який повністю визнав свою винуватість, щиро кається, має молодий вік, а також враховуючи думку потерпілих, які позовів до обвинуваченого не заявляли та просили суворо не карати, правильно призначив покарання нижче від найнижчої межі, встановленої для такого покарання, застосувавши ст.69 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність застосування до ОСОБА_9 звільнення від відбуванням покарання з випробуванням, то суд вже врахував кілька обставин при призначенні обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі та правильно не знайшов можливості його виправлення застосувавши ст. 75 КК України.

За таких обставин підстав для зміни вироку суду немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 02 червня 2015 року стосовно ОСОБА_9 без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 03 вересня 2015 року, взявши під варту в залі суду.
Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3