йСправа № 529/639/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та представника потерпілого ОСОБА_7 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воронянщина Шишацького району Полтавської області, українця громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , судимого 16 червня 2015 року Котелевським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України у виді одного року і шести місяців обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік; 18 серпня 2015 року Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області вирок Котелевського районного суду в частині цивільного позова був скасований, а в іншій частині вирок залишений без змін; 06 жовтня 2015 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України у виді двох років і шести місяців обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки; 28 грудня 2015 року Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області вирок Гадяцького районного суду в частині цивільного позова заявленого Службою автомобільних доріг Полтавській області був скасований та направлений на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, а в іншій частині вирок залишений без змін.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого водієм ПП " ОСОБА_8 ", неодруженого, проживаючого АДРЕСА_3 , судимого, 16 червня 2015 року Котелевським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України у виді одного року і шести місяців обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік; 18 серпня 2015 року Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області вирок Котелевського районного суду в частині цивільного позова був скасований, а в іншій частині вирок залишений без змін; 06 жовтня 2015 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України у виді двох років і шести місяців обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки; 28 грудня 2015 року Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області вирок Гадяцького районного суду в частині цивільного позова заявленого Службою автомобільних доріг Полтавській області був скасований та направлений на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, а в іншій частині вирок залишений без змін,-

кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , в кінці січня 2015 року, близько 24 години, з метою вчинення крадіжки чужого майна, а саме тросової огорожі, яка належить Службі автомобільних доріг у Полтавській області, вступив в попередню змову з обвинуваченим ОСОБА_5 , на автомобілі марки Газель державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 приїхали до урочища «Пустовітка», Диканського району, що знаходиться поряд з автодорогою Т-17-18 Диканька Решетилівка Полтавської області (км 9+350). Там обвинувачені впевнилися у відсутності сторонніх осіб та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою привезеного з собою інструменту з вказаної автомобільної дороги таємно викрали тросове огородження довжиною 280 погонних метрів, вартістю 1 185 грн. 30 коп. таким чином спричинили майнові збитки Службі автомобільних доріг у Полтавській області на вказану суму.

Продовжуючи свої злочинні наміри обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, в кінці січня 2015 року, близько 24 години ночі вступив в попередню змову з обвинуваченим ОСОБА_5 про таємне викрадення чужого майна, а саме тросової огорожі з автодороги Диканька-Решетилівка Полтавської області. З вказаною метою у свого знайомого ОСОБА_9 взяли транспортний засіб, автомобіль марки Газель державий номерний знак НОМЕР_1 та приїхали на участок автодороги Диканька - Решетилівка (км.16+450), що розташований поблизу с. Балясне, Диканського району, Полтавської області. Там впевнилися у відсутності сторонніх осіб, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, за допомогою привезеного з собою інструменту у виді болгарки, з вказаної автомобільної дороги таємно викрали 290 погонних метрів тросової огорожі вартістю 1 232 грн. 05 коп. причинивши таким чином майнові збитки власникові тросової огорожі Службі автомобільних доріг у Полтавській області на вказану суму. Викраденим майном обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд.

Крім цього - обвинувачений ОСОБА_4 на початку лютого 2015 року, близько 24 години ночі знову вступив в попередню змову з обвинуваченим ОСОБА_5 про вчинення крадіжки чужого майна, а саме тросової огорожі, яка належить Службі автомобільних доріг у Полтавській області. Взявши у свого знайомого ОСОБА_9 належний останньому автомобіль марки Газель державний номерний знак НОМЕР_1 , обвинувачені приїхали на участок автодороги Шишаки - Балясне, що знаходиться поблизу села Дейнеківка, Диканського району, Полтавської області. На вказаному місці переконалися у відсутності сторонніх осіб та реалізуючи свої злочинні наміри, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, за допомогою механічного інструменту у виді " болгарки", з автомобільної дороги Т-17-33 Шишаки - Балясне (км 20+500) вчинили таємне викрадення тросового огородження довжиною 370 погонних метрів, вартістю 1 559грн. 30коп. таким чином завдали майнової шкоди власнику тросової огорожі Службі автомобільних доріг у Полтавській області на вказану суму. Викраденим майном обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд.

Впродовж часу з січня по лютий 2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 шляхом таємного викрадення на території Диканського району тросової огорожі спричинили майнові збитки Службі автомобільних доріг у Полтавській області на загальну суму 3 976грн. 65 коп.

При розгляді справи в суді обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнали повністю. При цьому обвинувачені детально пояснили суду, що вони разом в період з січня по лютий 2015 року в нічний час з автомобільних доріг Т-17-18 Диканька Решетилівка та Т-17-33 Шишаки - Балясне, які знаходяться на території Диканського району Полтавської області використовуючи транспортний засіб, за допомогою металоріжущого інструменту вчиняли крадіжки тросової огорожі, яку потім здавали як металобрухт, а отримані кошти використовували на власні потреби, У вчиненому злочині кожен з обвинувачених розкаюється.

Так як, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожен, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнали повністю, в суді заявили, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, вони не мають, ніякі обставини не оспорюють, тому вони, представник потерпілого та прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За вказаних обставин після роз`яснення обвинуваченим положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинувачених, представника потерпілого та дослідженням відомостей, які характеризують особу кожного з обвинувачених.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 в кінці січня 2015 року з метою вчинення таємного викрадення чужого майна вступив в попередній зговір з обвинуваченим ОСОБА_5 та використовуючи автомобіль марки Газель державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , з автодороги Т-17-18 Диканька Решетилівка Полтавської області (км 9+350) таємно викрав разом з обвинуваченим ОСОБА_5 тросове огородження довжиною 280 погонних метрів вартістю 1 185 грн. 30 коп, що належить Службі автомобільних доріг у Полтавській області. Після цього продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_4 в нічний час в кінці січня 2015 року вступив в попередню змову з обвинуваченим ОСОБА_5 про крадіжку тросової огорожі на автодорозі Диканька Решетилівка Полтавської області поблизу с. Балясне Диканського району Полтавської області та використовуючи транспортний засіб марки Газель державний номерний знак НОМЕР_1 за допомогою металоріжущого інструмента повторно таємно викрав 290 погонних метрів тросової огорожі вартістю 1 232 грн. 05 коп., що належить Службі автомобільних доріг у Полтавській області. Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_4 на початку лютого 2015 року знову вступив в попередній зговір з обвинуваченим ОСОБА_5 про таємне викрадення тросової огорожі з автодороги Т-17-33 Шишаки - Балясне (км 20+500) та використовуючи для цього автомобіль марки Газель державний номерний знак НОМЕР_1 за допомогою металоріжущого інструмента повторно таємно викрав тросове огородження довжиною 370 погонних метрів, вартістю 1 559 грн. 30 коп., таким чином він разом з обвинуваченим ОСОБА_5 завдав майнової шкоди власнику тросової огорожі Службі автомобільних доріг у Полтавській області на вказану вище суму.

Загальна сума майнової шкоди завдана Службі автомобільних доріг у Полтавській області заподіяна злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , шляхом викрадення тросової огорожі на території Диканського району, становить в загальній сумі 3 976 грн. 65 коп.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 за статтею 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_5 в кінці січня 2015 року з метою вчинення таємного викрадення чужого майна вступив в попередній зговір з обвинуваченим ОСОБА_4 та використовуючи автомобіль марки Газель державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_9 , з автодороги Т-17-18 Диканька Решетилівка Полтавської області (км 9+350) таємно викрав разом з обвинуваченим ОСОБА_4 тросове огородження довжиною 280 погонних метрів вартістю 1185 грн. 30 коп, що належить Службі автомобільних доріг у Полтавській області. Після цього продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_5 в нічний час в кінці січня 2015 року вступив в попередню змову з обвинуваченим ОСОБА_4 про крадіжку тросової огорожі на автодорозі Диканька Решетилівка Полтавської області поблизу с. Балясне Диканського району Полтавської області та використовуючи транспортний засіб марки Газель державний номерний знак НОМЕР_1 за допомогою металоріжущого інструмента повторно таємно викрав 290 погонних метрів тросової огорожі вартістю 1 232 грн. 05 коп., що належить Службі автомобільних доріг у Полтавській області. Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_5 на початку лютого 2015 року знову вступив в попередній зговір з обвинуваченим ОСОБА_4 про таємне викрадення тросової огорожі з автодороги Т-17-33 Шишаки - Балясне (км.20+500) та використовуючи для цього автомобіль марки Газель державний номерний знак НОМЕР_1 за допомогою металоріжущого інструмента повторно таємно викрав тросове огородження довжиною 370 погонних метрів, вартістю 1559грн. 30 коп. таким чином він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 завдав майнової шкоди власнику тросової огорожі Службі автомобільних доріг у Полтавській області на вказану вище суму.

Загальна сума майнової шкоди завдана Службі автомобільних доріг у Полтавській області заподіяна злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_5 ,шляхом викрадення тросової огорожі на території Диканського району, становить в загальній сумі 3 976грн. 65 коп.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_10 за статтею 185 ч. 2 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу кожного з обвинувачених, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є щире каяття, відсутність тяжких наслідків, молодий вік кожного з обвинувачених.

Обставин, які обтяжують обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд по справі не вбачає.

Беручи до уваги ту обставину, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою в групі осіб, повторно вчинили викрадення чужого майна, крім того вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2015 року, відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України з урахуванням вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 16 червня 2015 року, вже були засудженні до покарання за вчинення аналогічного злочину у виді двох років і шести місяців обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки, крім того обвинувачений ОСОБА_4 є працездатною особою, але не займається суспільно корисною діяльністю, а займається злочинною діяльністю, також кожен з обвинувачених майнові збитки завдані Службі автомобільних доріг у Полтавській області не відшкодував, тому суд не вбачає підстав при визначені остаточного покарання, кожному з обвинувачених застосовувати ст. ст. 69, 75 КК України, а вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , можливе і досягне мети в разі призначення кожному з них покарання у виді обмеження волі, що передбачено санкцією ст. 185 ч. 2 КК України.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_10 до яких вже застосоване було звільнення від відбування покарання, інкримінований їм злочин вчинили до постановки вироку в першій справі, а покарання за злочин, за який вони засуджуються належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного, складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно, що передбачено пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (із змінами, внесеними згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №18 ( та від 12 червня 2009 року №8).

За вказаних обставин вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2015 року відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід виконувати самостійно від вироку винесеного за цією кримінальною справою.

Цивільний позов по справі заявлений представником позивача Служби автомобільних доріг у Полтавській області у зв"язку з пропуском строку визначеного ч. 1 ст. 128 КПК України не розглядався, про що винесена ухвала суду від 25 серпня 2015 року.

Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Враховуючи те, що обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначається покарання у виді обмеження волі, а під час досудового розслідування до них не був застосований запобіжний захід, проте на даний час існують ризики того, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу можуть ухилятися від явки до кримінально-виконавчої інспекції та з метою забезпечення виконання цими обвинуваченими покладених на них обов`язків, до кожного з них слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на кожного з обвинувачених ряду обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

Застосувати до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , кожному, до ступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на на них ряд обов`язків, визначених ст. 194 ч. 5 КПК України, а саме прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані, проживають чи перебувають, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання та місця роботи.

Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області, від 06 жовтня 2015 року щодо засудження обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , кожного за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді двох років і шести місяців обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки - виконувати самостійно.

Речові докази по справі у виді шести шматків металевого тросу довжиною близько 1(одного) метра, що знаходяться на зберіганні у філії "Диканський райавтодор" слід передати їх власнику - Службі автомобільних доріг у Полтавській області.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: