Справа № 299/1922/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.09.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів:
ОСОБА_1 /головуючої
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
Суд першої інстанції під час попереднього судового засідання відмовив у задоволенні клопотання сторін про закриття кримінального провадження з підстав примирення згідно до ст. 46 КК України, а обвинувальний акт повернув прокурору, обгрунтовуючи тим, що у ньому не міститься формулювання обвинувачення, тобто не сформульовано діяння, яке поставлено особі за провину, а суд при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності повинен переконатися , що діяння дійсно відбулось і що обвинувачення особі пред`явлено відповідно до вимог КПК України. Окрім того, вказав, що 24.04.2015 ухвалою суду матеріали кримінального провадження були повернуті прокурору, у зв`язку з відмовою у затвердженні угоди про примирення, проте ці документи до провадження не долучені, строк досудового розслідування прокурором не продовжений.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у ньому зазначено які саме дії вчинила ОСОБА_8 відносно потерпілої ОСОБА_9 , юридичну кваліфікацію висунутої підозри. Окрім того, суд повинен був задовольнити клопотання про закриття провадження, у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілою на підставі ст. 8 КПК України та 46 КК України. Оскільки суд допустив порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, вважає оскаржувану ухвалу незаконною.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Убачається, що обвинувальний акт з додатками до нього, складений та затверджений посадовими особами 31.03.2015, надійшов на розгляд суду 02.07.2015.
Судова колегія вважає, що даний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому зазначено час, місце вчинення правопорушення, виклад фактичних обставин та юридична кваліфікація, дані про потерпілу особу, завдану шкоду, цивільний позов, судові витрати. До обвинувального акту додано розписки обвинуваченої та її захисника про отримання копії обвинувального акту, копію реєстру матеріалів досудового провадження. З наведених підстав висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону не грунтується на фактичних обставинах.
Не грунтується на вимогах закону і висновок суду про те, що після повернення обвинувального акту прокурору, ним мав бути продовжений строк досудового розслідування.
Формою закінчення досудового розслідування є прийняття прокурором рішень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 283 КПК України, яке ним було здійснено у формі звернення до суду з обвинувальним актом.
Повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України не означає, що такий повернутий на стадію досудового розслідування, при цьому, КПК не передбачає стадію повторного, нового чи додаткового розслідування.
Твердження суду про те, що до обвинувального акту прокурор повинен був долучити документи, які торкалися виконання попередньої ухвали суду, тобто від 24.04.2015, є необгрунтованим, оскільки не узгоджується з вимогами ст. 317 КПК України, якою передбачено, що документи, які мають значення для кримінального провадження подаються після призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Щодо апеляційних доводів про безпідставність відмови судом у задоволенні клопотання сторін про закриття провадження у зв`язку з примиренням, судова колегія вважає, що рішення суду в цій частині також є необгрунтованим.
У підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження може бути закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення на підставі п.7 ч.3 ст. 284 , п.2 ч.3 ст. 314 КПК України. Як видно із заяви потерпілої, остання від обвинувачення не відмовилась ( а.с. 28). Цим обставинам суд оцінки не дав.
З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала як необгрунтована підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Судді