СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/802/15-к
Провадження № 1-кп/306/11/16
Рядок статзвіту 22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2016 року м.Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
мешканця
АДРЕСА_1 , непрацюючого,
українця, з освітою середньою,громадянина України,
раніше судимого Свалявським районним судом Закарпатської області 21 травня 2014 року за ч.2 ст.190 КК України три роки обмеження волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України чотири роки один місяць обмеження волі.Згідно ст.75, 76 КК України три роки іспитового строку з покладенням обовязків

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 12 лютого 2015 року біля 8 годин 30 хвилин, знаходячись в кавярні Париж, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_7 заволодів його вживаним мобільним телефоном марки Нокіа 8800 е-1 вартістю 1200 гривень, який згодом продав ОСОБА_8 за 2400 гривень, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 1200 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання, що попросив у ОСОБА_7 телефон, щоб перезвонити, однак наміру повертати його не мав. Згодом продав телефон ОСОБА_8 . В скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_7 претензій до обвинуваченого немає, цивільний позов не заявляє, телефон йому повернуто.
Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення встановлена зібраними по справі і перевіреними в суді доказами, а саме:
показаннями потерпілого ОСОБА_7 , даними в судовому засіданні: в лютому 2015 році знаходився в кавярні Париж в м.Сваляві та до нього підійшов обвинувачений та попросив телефон, щоб перезвонити. Отримавши від нього телефон, обвинувачений вийшов на вулицю та не повернувся, телефон не віддав.Про те, що обвинувачений не повернув йому телефон звернувся з заявою в міліцію.Претензій до обвинуваченого не має, телефон йому повернуто;
показаннями свідка ОСОБА_8 даними в судовому засіданні: обвинувачений продав йому телефоном марки Нокіа 8800 е-1 за 2400 гривень. Через деякий час працівники міліції вилучили у нього телефон.
Крім наведеного, вина обвинуваченого стверджується:
- протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_7 . Від 11.03.2015 (а.с.29);
протоколами поведення слідчого експерименту від 16.03.2015 року (а.с.34-41);
протоколом огляду від 16.03.2015 року (а.с.42-46), згідно якого оглянуто телефон марки Нокіа 8800 е-1;
постановою про визнання предметів речовими доказами, згідно якої телефон марки Нокіа 8800 е-1; визнано речовим доказом(а.с.47-48);
- висновком експерта №23/101 від 20.03.2015 року, відповідно до якого залишкова вартість телефону марки Нокіа 8800 е-1 станом цін на лютий 2015 рік становить 1200 гривень (а.с.52-59);
протоколом предявлення речей для впізнання від 25.03.2015 року, згідно якого ОСОБА_7 впізнав під номером 3 мобільний телефон марки Нокіа 8800 е-1 (а.с.87-92).
Встановленими по справі і перевіреними в суді доказами повністю стверджується вина обвинуваченого ОСОБА_5 у шахрайстві- заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
На підставі наведених та оцінених доказів суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували його дії за вказаним законом.
Призначаючи обвинуваченому міру покарання за ст.190 ч.2 КК України, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Як помякшуючі обставини покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Як обтяжуючі обставини покарання ОСОБА_5 суд не знаходить.
Згідно пункту 10 постанови №8 Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, що частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК.У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Враховуючи загальні засади призначення покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд вважає, що необхідно призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання повязане з позбавленням волі.
Зважаючи на те, що ОСОБА_5 був 21 травня 2014 року засуджений Свалявським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.190 КК України на три роки обмеження волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України остаточне покарання чотири роки один місяць обмеження волі, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, то необхідно за сукупністю вироків приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком відповідно до ст.71 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ -телефон марки Нокіа 8800 е-1 повернуто потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 196 грн.56 коп. судових витрат за проведення експертизи.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, п.10 постанови №8 Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України призначивши чотири роки обмеження волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України ОСОБА_5 до покарання за цим вироком приєднати невідбуте покарання за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року та остаточно до відбуття покарання призначити чотири роки шість місяців обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 196 грн.56 коп. судових витрат за проведення експертиз.
На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.
СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО
РАЙОННОГО СУДУ: ОСОБА_1