№ 539/358/16-к
№1-кс/539/56/2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Лубенської місцевої прокуратури , щодо невизнання потерпілим,-
В С Т А Н О В И В :
Скаржник ОСОБА_4 05.02.2016 року звернувся до суду з скаргою на бездіяльність прокурора Лубенської місцевої прокуратури , щодо невизнання його потерпілим .
В скарзі зазначив що 01.02.2016 року до Лубенської місцевої прокуратури ним подано заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно нього , ОСОБА_4 , лікарем Лубенської ЦМЛ ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст.140 КК України. Із поданої заяви чітко було видно, що неправомірними діями лікаря, були порушені його законні права, зокрема право на отримання кваліфікованої медичної допомоги.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відсутність письмової відмови прокурора від визнання його ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, не є перешкодою у відкритті скарги слідчим суддею із цього приводу.
Так, у ч.2 ст. 55 КПК України чітко визначено, що особа, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, повинна вручити потерпілому вищезазначену пам`ятку. Отже, діюча норма передбачає обов`язок прокурора здійснити відповідні дії відносно нього ОСОБА_4 , тобто вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а в подальшому провести допит потерпілого. Однак своєю «мовчанкою» прокурором фактично відмовлено у визнанні заявника потерпілим.
Відповідно до п.5 ч. І ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Прохає суд постановити ухвалу , якою визнати відмову прокурора Лубенської місцевої прокуратури у визнанні його ОСОБА_4 потерпілим, яка полягає в неврученні заявнику пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, - неправомірною .
Зобов`язати Лубенського місцевого прокурора негайно вручити заявнику ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні .

В судовому засіданні , захисник ОСОБА_6 скаргу підтримав повністю, прохав її задовольнити .
Лубенський прокурор місцевої прокуратури ОСОБА_3 , проти скарги заперечує з посиланням на те , що заява ОСОБА_4 про визнання його потерпілим 10.02.2016 року направлено до СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області з доручення про проведення досудового розслідування.
Ознайомившись з поданою скаргою та доданими матеріалами, вивчивши позиції сторін, суд приходе до висновку, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Лубенської місцевої прокуратури , щодо невизнання потерпілим задоволенню не підлягає виходячи із наступного.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України).
Суть даної засади кримінального провадження полягає в тому, що прокурор , слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення , а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Судом встановлено , що прокурор Лубенської місцевої прокуратури , отримавши заяву ОСОБА_4 надав доручення першому заступнику начальника СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області що до проведення досудового розслідування , та направив йому заяву ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним дорученням .Отже з викладеного вбачається , що на момент подачі скарги до суду ,заява ОСОБА_4 про визнання його потерпілим , в проваджені прокуратури не перебувала , і ознак бездіяльності в діях прокурора , суд не вбачає .
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що до відмови в задоволені скарги .
Керуючись ст.ст.7, 25,26, 55, 214 303, 307 КПК України, -
УХВАЛИВ :
В задоволені скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Лубенської місцевої прокуратури , щодо невизнання його потерпілим відмовити.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_7