Провадження № 1-кп/161/15/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 05 січня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0003967, від 15.12.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дебрецен - країни Угорщина, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, -

-за ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 15.12.2015 року, близько 03.00 год., знаходячись на восьмому поверсі, третього під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав шість мішків шпаклівки: чотири з яких, марки «Knauf HP Finish», вагою по 25 кг., вартістю по 85 грн. за кожен, та два, марки «Knauf Multi Finish», вагою по 20 кг., вартістю по 89 грн. за кожен, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 , матеріальних збитків, на загальну суму 518 грн..

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , 28.12.2015 року, укладена угода про примирення.

Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_4 , беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, обвинуваченому ОСОБА_4 , буде призначено покарання, передбачене ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 грн..

05.01.2016 року, на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області, від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява у якій він клопоче угоду у даному кримінальному провадженні, укладену ним 28.12.2015 року з обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити без його участі у судовому засіданні, оскільки він на даний час не може з`явитись до суду так як є інвалідом ІІ-ї групи і самостійно пересуватись не може, про що суду надав відповідну довідку з управління пенсійного фонду за №13203, від 04.12.2015 року.

Заслухавши з цього приводу думку учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_4 , який просив угоду про примирення затвердити, без участі у судовому засіданні потерпілого, прокурора ОСОБА_3 , який не заперечував щодо затвердження такої угоди, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_5 ознайомлений з наслідками укладання такої угоди, суд приходить до висновку про розгляд питання щодо затвердження угоди про примирення без участі у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який на даний час є інвалідом ІІ-ї групи і не може за станом свого здоров`я з`явитись у судове засідання та брати у ньому участь.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного:

Обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вибачився перед потерпілим, повністю відшкодував завдані збитки, а також враховуючи, що сторони обумовили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді штрафу.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винуватим, віднесений до категорії середньої тяжкості, завдані матеріальні збитки, відшкодовано повністю.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 , цілком розуміють положення, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 , погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України (в редакції 2012 р.), суд, -

З А С У Д И В :
Угоду про примирення, укладену 28 грудня 2015 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0003967, від 15.12.2015 року, затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі, шість мішків шпаклівки: чотири з яких, марки «Knauf HP Finish», та два, марки «Knauf Multi Finish» залишити за належністю їх власнику потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1