Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/883/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.09.2015 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000154 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Онуфріївка, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, який не одружений, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30.04.2003 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 29.04.2006 року по відбуттю строку покарання;
- вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 04.08.2010 року по відбуттю строку покарання,
- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.05.2007 року за ст. 198, 70, 72 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 04.08.2010 року по відбуттю строку покарання;
- вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14.06.2011 року за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 20.01.2015 року по відбуттю строку покарання, -

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання:

-за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-за ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

Також, стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1283 грн.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази по справі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим за незакінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення та повторне таємне викрадення чужого майна.

Так, 12.04.2015 року, приблизно 20.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , належного на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , пошкодивши замикаючий пристрій на вхідних дверях до приміщення господарчої будівлі, яка знаходиться на території двору, проник в приміщення зазначеної будівлі, звідки взяв два стальні кутники, дерев`яний брусок та стальний швелер, за допомогою яких планував проникнути в приміщення будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 підійшов до вхідних дверей запасного виходу із будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де шляхом пошкодження вказаних дверей за допомогою вищезазначених кутників, дерев`яного бруска та стального швелера проник в приміщення кімнати коридору магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Перебуваючи в приміщенні кімнати коридору магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », обвинувачений ОСОБА_8 за допомогою одного із кутників, взятих ним із приміщення господарчої будівлі при вищевказаних обставинах, розпочав пробивати отвір у стіні будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що відділяла приміщення кімнати коридору та підсобне приміщення даного магазину. Приблизно о 20.16 год. ОСОБА_8 вийшов із приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та пішов у власних справах.
Після цього, 12.04.2015 року приблизно 20.30 год., обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним умислом та були направлені на таємне викрадення чужого майна, повернувся до приміщення кімнати коридору магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де в період часу з 20.32 години до 21.30 години шляхом пошкодження стіни будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що відділяла приміщення кімнати коридору та підсобне приміщення магазину, за допомогою вищевказаного стального кутника, проник в підсобне приміщення зазначеного магазину, звідки з метою крадіжки переніс в приміщення кімнати коридору належні на праві спільної сумісної власності ОСОБА_12 та ОСОБА_11 7 пляшок горілки «Олександрія» та 10 пачок сигарет «Прилуки», всього на загальну суму 389 грн. 30 коп. В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в приміщенні в кімнати коридору магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою продовження викрадення чужого майна за допомогою вищевказаного стального кутника збільшував розміри зробленого ним при вказаних обставин отвору у стіні будівлі магазину, проте він не довів вчинюваний ним злочин до кінця, так як його протиправні дії були виявлені та припинені перехожим ОСОБА_13 .
Крім того, 12.04.2015 року приблизно 20.25 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_3 повторно таємно викрав велосипед «Україна», належний ОСОБА_9 , вартістю з урахуванням зносу 1283 гривень, який знаходився у вказаному дворі, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на зазначену суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить пом`якшити йому покарання, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України, посилаючись на те, що судом не взято до уваги його щире каяття, допомогу слідству, завдання незначної шкоди потерпілим та їх прохання не позбавляти його волі.

Також, має на утриманні хвору на тяжку хворобу матір, яка потребує постійної допомоги, а тому злочин вчинив, оскільки не мав жодного доходу, а кошти потрібні були йому для харчування.

Просить врахувати, що вчинені ним злочини не є тяжкими з моральної точки зору, не наніс потерпілим тяжких наслідків і перебуваючи на волі зміг би відшкодувати шкоду потерпілим.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та потерпілих, які просили залишити вирок суду без змін, обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги у повному обсязі та просили її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Обвинувачений згоден з кваліфікацією його дій судом першої інстанції.

Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги, а вина обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України правильна.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість злочинів, які відносяться до категорії тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості; особу винуватого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, за місцем відбування покарання характеризується задовільно, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 лише за умови його ізоляції від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Дійсно, вчиненні злочини ОСОБА_8 не спричинили потерпілим тяжких наслідків і перебуваючи на волі обвинувачений можливо зміг би відшкодувати шкоду потерпілим, але ці обставини не можуть бути підставою для пом`якшення покарання.

Доводи обвинуваченого про те, що завдав незначної шкоди потерпілим, останні просили суд першої інстанції не позбавляти його волі, має на утриманні хвору на тяжку хворобу матір, яка потребує постійної допомоги, злочин вчинив, оскільки не мав жодного доходу, а кошти потрібні були йому для харчування не можуть слугувати підставами для пом`якшення йому покарання, враховуючи при цьому тяжкість, характер та суспільну небезпечність вчинених ним злочинів, а також особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, тобто обвинувачений не має наміру ставати на шлях виправлення.

Крім того, колегія суддів враховує, що суд першої інстанції за вчинені кримінальні правопорушення призначив мінімальні покарання визначені санкціями статей Закону.

Аргументи апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги його щире каяття, допомогу слідству є безпідставними, так як колегією суддів з матеріалів кримінального провадження не встановлено такої активної дії, як сприяння розкриттю злочинів, з боку обвинуваченого ОСОБА_8 під час досудового розслідування, а в судовому засіданні суду першої інстанції останній вину визнавав частково, тобто у вчиненому щиро не каявся.

Інших доводів, які б давали підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому колегія суддів не знаходить.

Викладені обставини на думку колегії суддів свідчать, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 не можливо без ізоляції його від суспільства, оскільки останньому неодноразово надавалася можливість зробити належні висновки щодо своєї поведінки та способу життя, натомість ним вчинено новий тяжкий корисливий злочин.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли, тому підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4