УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_4 про вирішення питання про застосування Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року відносно,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшана, Ічнянського району, Чернігівської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину доньку-2007 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України , з застосуванням ч. 1 ст. 70 до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки.
Засуджений ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання про застосування Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року відносно нього посилаючись на те, що він на момент вчинення злочину мав на утриманні малолітнього доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав, що є підставою для застосування до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року..
Представник Дніпровського районного відділу КВІ в м. Києві в судове засідання, не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 просив звільнити його від відбування покарання, з застосуванням відносно нього ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року, в зв`язку з тим, що на день набрання чинності цього закону він на момент вчинення злочину мав на утриманні малолітнього доньку ОСОБА_6 ..
Заслухавши думку прокурора, засудженого, вивчивши матеріали особової справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
ОСОБА_4 був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва, за вчинення злочинів, передбачених 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 1 п. «в» , ст. 1 закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року особи, не позбавленні батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України
Під дію ст. 8 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року дії засудженого не підпадають.
ОСОБА_4 на день набрання чинності Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року є особою, яка мала на утриманні малолітню дитину, відносно якої не був позбавлений батьківських прав, однак, злочин, який вчинив засуджений за ч.3 ст. 191 КК України відноситься до категорії тяжких відповідно до ст. 12 КК України, а тому ОСОБА_4 не підпадає під коло осіб, які можуть бути звільненні від кримінальної відповідальності за ст. 1 п. «в» , ст. 1 закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року .
Враховуючи викладене та керуючись ст. 1 п. «а» , ст. 1 закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року, ст. 44, ст. 12 КК України, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В клопотанні ОСОБА_4 про вирішення питання про застосування Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року відносно нього - відмовити.
Прокурор та засуджений вправі подати апеляцію на дану постанову до апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: