Код суду 233 Справа № 233/3496/15-к
Вирок
Іменем України
19 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ленінакан, Вірменія, громадянина Вірменії, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого на території України за адресою: АДРЕСА_1 ;
м.т.: НОМЕР_1 , раніше судимий:
- 13.06.2000 року Костянтинівський районним судом Донецької області за ст. 140 ч.3 КК України, позбавлення волі 3 роки; 07.11.2001 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 2 дні;
- 10.11.2004 року Костянтинівським міським судом Донецької області по ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
- 23.05.2006 року Дзержинським міським судом Донецької області по ст.185 ч.2 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;
- 26.03.2015 року Костянтинівським міськрайонним судом по ст.15 ч.2 ст.185 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт, судимість не відбута,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 Кримінального кодексу України,
18 травня 2015 року, приблизно о 13 годин 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись в громадському транспортному засобі марки «ГАЗ», зеленого кольору, державний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_5 , який здійснює перевезення пасажирів за маршрутом № 2 у м. Костянтинівка, Донецької області. Під час поїздки автобусом між зупинками «Ісполком» - «Стекольний роз`їзд», по вул. Леніна, м. Костянтинівка, Донецької області, у обвинуваченого ОСОБА_4 виник намір на таємне викрадення чужого майна, а саме гаманця, який належить ОСОБА_6 . Негайно реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_4 діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів з середнього відділу сумки ОСОБА_6 , яка не була зачинена на блискавку, викрав гаманець чорного кольору, який для потерпілої не представляє матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти у сумі 1050 грн., спричинивши останній матеріальний збиток на вищевказану суму, та пластикову картку ПАТ «КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 яка належить потерпілій ОСОБА_7 з якої зняв грошові кошти у сумі 1850 грн., чим спричинив останній матеріальний збиток на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав факт крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_6 за наведених у обвинувальному акті обставин. Так, 18 травня 2015 року, приблизно о 13 годин 30 хвилин, він сів в маршрутку «ГАЗ», зеленого кольору, маршруту № 2 у м. Костянтинівка. Під час поїздки автобусом між зупинками «Ісполком» - «Стекольний роз`їзд», по вул. Леніна, м. Костянтинівка, він звернув увагу на жінку, яка також їхала у автобусі. В руках жінка тримала відчинену сумку де він побачив гаманець та вирішив його вкрасти. Він непомітно рукою витягнув гаманець і тримав його у руках до виходу із автобусу. У гаманці він знайшов кошти в сумі 1050 грн., а також пластикову банківську картку разом із якою був папірець із кодом. З цієї картки він у банкоматі зняв грошові кошти у сумі 1850 грн. Також пояснив, що повністю повернув потерпілим викрадені кошти, щиро розкаюється у вчиненому.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченої, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, тому що він умисно, таємно, повторно викрав чуже майно (крадіжка), яке належало потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, не працює, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не стоїть, в цілому позитивно характеризується.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне відшкодування потерпілим завданої шкоди.
З урахуванням викладеного, а також позиції потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які у письмових заявах на адресу суду просили розглянути справу за їх відсутності, зазначили, що претензій до обвинуваченого вони не мають, завдана шкода їм відшкодована обвинуваченим у повному обсязі, просили строго не наказувати обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_4 слід обрати покарання у вигляді арешту у межах санкції інкримінованої частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 слід приєднати не відбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26.03.2015 року у вигляді 160 годин громадських робіт, що відповідно до ст. 72 КК України становить 20 днів арешту.
Цивільних позовів не заявлено.
Судових витрат та речових доказів у справі немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 приєднати не відбуту частину покарання, з урахуванням ст. 72 КК України, у вигляді 20 днів арешту за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26.03.2015 року і остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) місяців 20 (двадцяти ) днів арешту.
Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 затримати та помістити до Артемівського слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області для направлення у подальшому до місця відбування покарання.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного звернення вироку до виконання - дати його затримання
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя