Справа № 127/2240/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2015 м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 13.05.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003352 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брацлав Немирівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_8 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 13 травня 2014 року приблизно о 10-00 годині, керуючи технічно-справним сідловим тягачем марки «RENAULT MAGNUM 480» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом - фургон - Е марки «FRUEHAUF NETAM» державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у нерухомому стані на правій смузі руху проїзної частини вулиці Островського, у місті Вінниці, пропускаючи пішоходів, перед початком руху вперед, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки для руху пішоходів, не надав переваги в русі ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вулиці Островського, справа-наліво по напрямку руху керованого ним транспортного засобу, по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, внаслідок чого, з необережності допустив наїзд на останню.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1312/1495 від 08.09.2014 року пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритого перелому лівої плечової кістки в ділянці хірургічної шийки зі зміщенням, забою (травматичного набряку) м`яких тканин лівої половини грудної клітки і лівого стегна. Дані травми належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Згідно висновків судово-автотехнічних експертиз № 404а від 23.09.2014 року та № 321а від 12.09.2014 року у дорожній ситуації, що склалася в діях водія автомобіля «РЕНО МАГНУМ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, водій ОСОБА_9 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам рух. Порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнав та суду повідомив, що він 13.05.2014 року він перевозив вантаж та, перебуваючи в м. Вінниці по вул. Островського, він помітив непрацюючий світлофор та зупинився біля стоп-лінії. Переконавшись, що нікого немає він почав рух та помітив жінку, яка лежала на лівому боці на тротуарі. В подальшому автомобіль, який їхав на зустріч, моргнув йому фарами, тому він зупинився, ввімкнув аварійні проблискові сигнали, підійшов до жінки та на його запитання чи її збили, вона відповіла, що ні. Крім нього, до потерпілої підійшла ще одна жінка. Поруч проїжджала карета швидкої допомоги та зупинившись, викликала ще одну карету швидкої допомоги, оскільки це був не їх район обслуговування, та викликали працівників ДАІ. В подальшому вона поїхала в лікарню. Автомобіль оглядався слідчим та працівником ДАІ, та нічого не помітили на ньому, а саме слідів, оскільки автомобіль був в пилу. Приїхав його власник та допоміг фінансово ОСОБА_6 , а він в цей час поїхав доставити товар. На слідуючий день, він разом з власником зустріли в лікарні потерпілу, вона стала вимагати кошти на своє лікування та ще більше, проте він не згоден був її виплатити, оскільки не мав таких коштів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що вона йшла по протилежній стороні від тюрми. Переходила дорогу в сторону тюрми, а в той час світлофор не робив, тому вона переходила дорогу по пішохідному переходу. Після початку руху встигла зробити декілька кроків та була збита автомобілем. Перед початком руху пересвідчилась, що автомобіль стоїть перед пішохідним переходом, тому почала рух по переходу. Автомобіль ОСОБА_4 стояв перед пішохідним переходом, а інші автомобілі стояли на лінії стоп. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити, мотивуючи тим, що в ньому зазначені документально підтверджені витрати на лікування, а також наголосила, що неправомірними діями ОСОБА_4 їй завдано моральну шкоду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що потерпілу та обвинуваченого не знає, вона відкликнулась на об`яву як свідок по ДТП, яке сталася 13.05.2014 року. Так, 13.05.2015 року вона йшла зі сторони старого міста та в той час біля тюрми світлофор не працював. Попереду всіх стояв білий грузовий автомобіль, який почав рух, коли потерпіла почала переходити дорогу. Водій білого автомобіля поїхав, не дивлячись на те, що всі йому сигналили, щоб зупинився. Вона в той час переходила дорогу через цей перехід теж та всі події бачила на відстані 5-6 метрів. Люди стали викликати швидку, тому вона поїхала по своїм справам. Потерпіла впала та перекотилась до бардюра. Потерпіла робила такі рухи, наче намагалась зупинити автомобіль. Інші машини вона не бачила, оскільки велика біла машина їх закривала, оскільки стояла на переході.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що він йшов на роботу та побачив, що перекритий рух та він був присутній при замірі слідчим. Крім нього був ще один понятий. Всі події відбувалися по вул. Островського біля магазину «Лакомка».

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що вказана подія зареєстрована у встановленому порядку 13.05.2014 року, що підтверджується витягом з ЄРДР. Згідно нього 13.05.2014 року біля 10 год. 00 хв., водій тягача марки «Рено Магнум» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , рухаючись у м. Вінниці по вул. Островського у напрямку вул. Лебединського від вул. 50-річчя Перемоги в районі перехрестя із вул. Привокзальна на розмітці нерегульованого пішохідного переходу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала вул. Островського по ходу руху автомобіля. В результаті ДТП ОСОБА_6 , згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №9714 МКЛ ШМД м. Вінниці, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритий перелом верхньої третини лівого плеча, та госпіталізована до хірургічного відділення МКЛ ШМД м. Вінниці.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 13.05.2014 року вбачається, що на момент огляду автомобіль марки «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_1 знаходився в м. Вінниці по вул. Островського у напрямку до вул. Лебединського у правій смузі руху. Пошкоджень на вказаному автомобілі, які могли виникнути при ДТП, під час огляду виявлено не було.
З карти виїзду бригади швидкої медичної допомоги від 13.05.2014, вбачається, що ШМД прибула на виклик за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 було надано першу медичну допомогу та встановлено попередній діагноз: «Закритий перелом верхньої треті лівого плеча, Вивих плеча?»
Згідно довідки МКЛ ШМД № 01/26/1010 від 04.08.2014, ОСОБА_6 перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з 13.05.2014 року по 15.05.2015 року. Середня вартість одного ліжко-дня склала 222,47 грн.
Відповідно до висновку експерта №1312/1495 від 08.09.2014, у ОСОБА_6 , згідно наданих медичних документів, були виявлені тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритий перелом лівої плечової кістки в ділянці хірургічної шийки зі зміщенням; забій (травматичний набряк) м`яких тканин лівої половини грудної клітки і лівого стегна.
Вказана сполучна травма тіла у ОСОБА_6 виникла від дії тупого твердого предмета (предметів) по давності утворення відповідає строку, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 13.05.2014р., належить до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки названі тілесні ушкодження не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, а закритий перелом лівої плечової кістки спричинив тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я.
З висновку експерта №1794 від 28.11.2014 вбачається, що у ОСОБА_6 , згідно наданих медичних документів, були виявлені тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритий перелом лівої плечової кістки в ділянці хірургічної шийки зі зміщенням; забій (травматичний набряк) м`яких тканин лівої половини грудної клітки і лівого стегна.
Вказана сполучна травма тіла у ОСОБА_6 виникла від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення відповідає строку, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 13.05.2014р., за ступенем тяжкості належать:
- закритий перелом лівої плечової кістки в ділянці хірургічної шийки зі зміщенням належить до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, спричинив тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я;
- забій (травматичний набряк) м`яких тканин лівої половини грудної клітки і лівого стегна належить до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
2-3. названі тілесні ушкодження у ОСОБА_6 не являються характерними для утворення від контакту тіла з транспортним засобом під час ДТП, тобто ушкодження могли виникнути, як при контакті з автомобілем та послідуючим падінням на лівий бік, що за механізмом утворення не суперечить обставинам, вказаним в протоколі допиту ОСОБА_6 від 13.06.14р. («...мене відкинуло вперед по ходу автомобіля. При цьому я упала на ліву сторону...»), так і при довільному падінні на лівий бік з положення стоячи.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 15.08.2014 за участю потерпілої ОСОБА_6 та схеми до нього від 15.08.2014 року вбачається місце наїзду на потерпілу та розташування транспортного засобу, який знаходився на початку руху. Згідно вказаного протоколу було встановлено, що пішохода, який виходить на пішохідний перехід із ліва на право та проходить повз автомобіль, не видно, також не видно і самої розмітки. Також, ОСОБА_6 показала, що падала на лівий бік, упавши, перекотилась до бардюра.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 15.08.2014 за участю ОСОБА_4 та схеми до нього від 15.08.2014 року вбачається транспортний засіб, який стоїть перед пішохідним переходом. Згідно вказаного протоколу було встановлено, що під час того, як пішохід виходить на пішохідний перехід із права на ліво та йде по ньому, то пішохід повністю проглядається.
З висновку експерта №321а від 12.09.2014 вбачається, що в даній обстановці, дії водія автомобіля «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались п. 10.1 ПДР України.
У дорожній ситуації, що склалася в діях водія автомобіля «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
З висновку експерта №404а від 23.09.2014 вбачається, що у дорожній ситуації, яка склалася, технічна можливість попередження даної дорожньо-транспортної пригоди у водія автомобіля «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 полягала у виконанні останнім п. 10.1 ПДР України.
Згідно з посвідченням водія серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 має право керування транспортними засобами та в момент ДТП був тверезий, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду № 920 від 13.05.2014 року.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «Рено Магнум 480» сідловий тягач-Е державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_12 .
Строк дії полісу №АЕ/16976 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на автомобіль марки «Рено Магнум 480» д.н.з. НОМЕР_1 , дійсний був до 05.06.2014 включно.
Аналіз наведених доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_13 в порушені правил безпеки дорожнього руху внаслідок чого ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості є доведено, оскільки підтверджується показаннями потерпілої, свідка, протоколом проведення слідчого експерименту, висновком автотехнічної експертизи, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновком судово-медичної експертизи. Суд приймає до уваги вказані докази як належні, допустимі та такі, які в сукупності та взаємоузгодженості доводять винуватість обвинуваченого.
Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З показань потерпілої ОСОБА_6 , що узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10 та даними слідчого експерименту з її участю повністю підтверджено, що ДПТ, а саме наїзд на потерпілу автомобілем під керуванням ОСОБА_13 стався 13 травня 2014 року приблизно о 10-00 годині на правій смузі руху проїзної частини вулиці Островського, у місті Вінниці. ОСОБА_6 в цей момент рухалась як пішохід.
Разом з тим, всупереч вказаного ОСОБА_4 почав рух у той час коли пішохід не залишила проїзну частину та перебувала на розмітці нерегульованого пішохідного переходу, що підтверджується показаннями обвинуваченого, показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_10 .
Вказане свідчить про порушення ОСОБА_4 правил Дорожнього руху України, а саме п. 10.1, що також підтверджується висновком експертизи №321а від 12.09.2014 року, згідно якої у дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля «Рено Магнум» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, в судовому засіданні сукупністю доказів у справі підтверджено винуватість ОСОБА_4 в порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, що згідно висновку судово-медичної експертизи №1794 від 28.11.14 р.: закритий перелом лівої плечової кістки в ділянці хірургічної шийки зі зміщенням належить до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, спричинив тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я; забій (травматичний набряк) м`яких тканин лівої половини грудної клітки і лівого стегна належить до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
При цьому суд оцінює критично показання ОСОБА_4 щодо вини у вказаному ДПТ потерпілої, оскільки вони не узгоджуються з іншими зазначеними доказами у справі, якими підтверджено порушення саме обвинуваченим п.10.1 Правил дорожнього руху.

При цьому суд виключає з формулювання обвинувачення ОСОБА_4 посилання сторони обвинувачення на порушення останнім вимог п. 18.1 ПДР, що регулює дії водія транспортного засобу, який рухається та наближається до нерегульованого пішоходного переходу, оскільки доказами у справі підтверджено, що транспортний засіб керований ОСОБА_4 навпаки стояв, а потім почав рух, а відтак водій мав керуватись п.10.1 ПДР.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 вважає, що вказані дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики № 3935 від 23.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання, жителі смт. Брацлав зі скаргами та заявами на гр. ОСОБА_4 до селищної ради не звертались.
Згідно довідок з Немирівської ЦРЛ, вбачається, що ОСОБА_4 до лікаря психіатра та нарколога не звертався.
Згідно вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області від 18.08.2014 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, вину у вчиненні злочину не визнав, потерпілій шкоду не відшкодував, офіційно працює, одружений.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, думки потерпілої, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вину не визнав, не розкаявся, збитків потерпілій не відшкодував, не усвідомив як особа, що має право керування транспортними засобами, порушення ним Правил дорожнього руху України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі без призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений працює водієм та призначення вказаного додаткового покарання позбавить його можливості працювати за забезпечувати себе та його сім`ю. Призначення іншого основного покарання, передбаченого санкцією вказаної статті, визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженими.
Разом з тим, суд враховуючи, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, вчинив необережний злочин, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме матеріальної шкоди в сумі 7136,98 гривень та моральної шкоди в сумі 40000,00 гривень суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
З доказів у справі вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого визначена в сумі 50000,00 гривень, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого 100000,00 гривень.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.
За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.
Згідно п.1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих,становить 100000 гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Вимогами ст. 1194 ЦК України, якою врегульовано відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7136,98 гривень, оскільки ОСОБА_4 цивільно правову відповідальність застраховано та розмір заявленої шкоди не перевищує суми страхової виплати (страхового відшкодування).
При вирішенні позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить з того, що ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи вказані приписи Закону та приймаючи до уваги те, що висновок судово-медичної експертизи та докази подальших звернень потерпілої до лікарів, безумовно, підтверджують завдання протиправними діями обвинуваченого фізичних страждань потерпілій, суд дійшов висновку, що заподіяння моральної шкоди ОСОБА_6 є доведеним та завдана моральна шкода потерпілій має відшкодовуватись ОСОБА_4 як винною особою.
При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з приписів п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» згідно яких, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Потерпілою на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначено, що внаслідок ДТП вона отримала численні ушкодження, витрачено значну суму коштів на лікування, обвинувачений не просив у неї вибачення, зазнала фізичних страждань.
Разом з тим, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, враховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнала потерпіла та ступень вини обвинуваченого з ОСОБА_4 , суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_6 перевищує визначений ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та складає 20000,00 гривень, які згідно ст. 1194 ЦК України, необхідно стягнути з обвинуваченого.
Крім того, суд вважає за необхідне вирішити питання процесуальних витрат у справі.
Так, згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. До вказаних витрат, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, належать витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором та їх несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ст. 124 КПК України, що регулює розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
З квитанції № 01/15 від 23.02.2015 року вбачається, що потерпілою ОСОБА_6 сплачено за правову допомогу адвокату ОСОБА_7 4000,00 гривень, що зумовлює стягнення зазначених процесуальних витрат з обвинуваченого на її користь.
Щодо цивільного позову Прокуратури м. Вінниці в інтересах держави в особі Міської клінічної лікарні швидкої допомоги до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Враховуючи приписи ст. 1206 ЦК України та вимоги ППВСУ№ 11 від 07.07.95 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» суд дійшов висновку про можливість задоволення позову Прокуратури м.Вінниці в інтересах держави в особі Комунального закладу «Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення в сумі 2002,23 гривень.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, а саме: витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та судово-автотехнічну експертизу у кримінальному провадженні на загальну суму 786,24 гривень та вирішити долю речових доказів у справі у відповідності до ст. 100 КПК України
Керуючись ст.65-67, 286 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задоволити часткового.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 20000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

У задоволенні решти вимог позову ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 процесуальні витрати у справі, а саме витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 786,24 гривень.
Цивільний позов Прокуратури м.Вінниці в інтересах держави в особі Комунального закладу «Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_6 в сумі 2002,23 гривні.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: