06.03.2015

Провадження №642/1621/15
Справа № 1кс/642/614/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 березня 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
заявника - ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що постанова є незаконною, оскільки слідчий на час її винесення не володів і не міг володіти фактичними даними про наявність або відсутність спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди протиправними діями судового-медичного експерта ОСОБА_6 , та не провів жодних дій для встановлення наявності або відсутності такої шкоди, при цьому матеріали кримінального провадження містять достатню кількість доказів, які вказують на очевидність спричинення йому матеріальної та моральної шкоди.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 скаргу підтримав, зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою. Крім того, слідчим до цього часу не виконана ухвала слідчого судді про його допит у вказаному кримінальному провадженні у якості свідка, тому підстави для висновків про відсутність заподіяння йому шкоди не обґрунтовані належним чином та є передчасними.
В судове засідання слідчий СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенант міліції ОСОБА_5 не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду даної скарги.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти скарги заперечував, послався на те, що постанова є правомірною, оскільки заявнику не заподіяна ні моральна, ні матеріальна шкода.
Слідчий суддя, опитавши заявника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши надані матеріали кримінального провадження та надані заявником документи, приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає на підставі наступного.
Дані відомості внесені на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2014 року, якою зобов`язано службових осіб управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУ МВС України в Харківській області внести відомості за заявою ОСОБА_4 про вчинення вказаного кримінального правопорушення.
У своїй заяві про вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 зазначив, що 6 січня 2013 року на ТЦ «Барабашова» в магазині між ним та ОСОБА_7 виникла бійка. В процесі досудового розслідування було отримано три висновки судово-медичного експерта. В обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням заявника зазначено про відсутність витрат на оплату експерта, прокурором під час судового розгляду позов про стягнення вказаних витрат заявлений не був. Заявник вважає, що експерт отримав кошти від зацікавленої сторони - потерпілого ОСОБА_7 , який не відобразив суму винагороди експерту в цивільному позові через передання її неофіційно. Вважає, що незаконними діями експерта ОСОБА_6 державі заподіяна матеріальна шкода на суму 56 400 грн. Крім того заявник зазначив, що при складані висновку експерт посилається на документи, які слідчим не надавались та які експертом до висновку долучені не були, матеріали кримінального провадження не містять клопотань експерта щодо надання матеріалів і зразків або залучення медичної документації з будь якого джерела, висновок судово-медичного експерта про наявність тілесних ушкоджень середньої тяжкості у ОСОБА_7 за критерієм тривалості лікування не обґрунтований медичною документацією, та суперечать висновкам цього ж експерта. На думку заявника, у діях ОСОБА_4 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України.
16 січня 2015 року ОСОБА_4 подав заяву на адресу начальника Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, зазначивши, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення йому завдана матеріальна та моральна шкода.
Постановою слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 29 січня 2015 року у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні відмовлено з посиланням на те, що йому не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно з ч.2 даної норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення нею кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У частині 3 вказаної статті зазначено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в обов`язку прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частина 3 ст. 365-2 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги, тобто зловживання своїми повноваженнями, зокрема, особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, з метою отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, якщо ці дії спричинили тяжкі наслідки.
Потерпілим визнається лише та особа, якій безпосередньо заподіюється шкода злочинними діями іншої особи, і саме наявність безпосередності цього причинного зв`язку має значення при вирішенні питання щодо надання особі статусу потерпілого у конкретному кримінальному провадженні.
Поняття шкоди нероздільно пов`язане з об`єктом кримінально-правової охорони, об`єктом злочину. Об`єктом вказаного кримінального правопорушення є правовідносини в сфері професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.
Як зазначає у своїй заяві сам заявник, він вважає, що шкода заподіяна державі.
Лише той факт, що в заяві йдеться про отримання незаконної винагороди експертом у кримінальному провадженні за обвинуваченням заявника, за відсутності даних про безпосереднє заподіяння вказаними діями експерта матеріальної або моральної шкоди заявнику внаслідок саме цих дій експерта, не є достатньою підставою для визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України.
З фактичних обставин подій, описаних заявником у заяві про вказане кримінальне правопорушення, а також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відсутні будь-які дані щодо безпосереднього заподіяння йому матеріальної або моральної шкоди внаслідок дій експерта, які, на думку заявника, містять ознаки ч.3 ст. 365-2 КК України.
За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для визнання заявника потерпілим відсутні, а тому і відсутні підстави для скасування постанови слідчого.
Керуючись ст. ст.2, 7, 55, 303, 306, 307, 376 КПК України, -

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1