Справа № 1-30/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2011 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

судді - Пісоцького О.М.;

за участю секретаря - Торба А.В.;

прокурора - Багдасарян А.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працюючий директором ТОВ «КАТО», проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України

В С Т А Н О В И В :

Директор ТОВ «КАТО»ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, здійснюючи підприємницьку діяльність та діючи на підставі статуту, державну реєстрацію якого проведено державним реєстратором Арбузинської райдержадміністрації 30.07.2008 за № 2000330, використовував в діяльності ТОВ «КАТО», що знаходиться за адресою смт. Костянтинівка, вулиця Островського, 7 Арбузинського району Миколаївської області, найману працю працівників.

В порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року із змінами та доповненнями (далі КЗпП України), директор ТОВ «КАТО»ОСОБА_1 використовував найману працю без укладення письмових договорів з ОСОБА_2 - в період з серпня 2010 року по жовтень 2010 року, ОСОБА_3 - з 10 червня 2009 року по січень 2010 року та ОСОБА_4 - з червня 2009 року по липень 2010 року.

В порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці", директор ТОВ «КАТО» ОСОБА_1, використовуючи найману працю громадян ОСОБА_2 з червня 2009 року, ОСОБА_3 з червня 2009 року, ОСОБА_4 з червня 2009 року, не забезпечив достовірного обліку виконуваної працівниками роботи та витрат на оплату праці у встановленому порядку. Зокрема, директором ТОВ «КАТО»ОСОБА_1 не запроваджено ведення табелів обліку використання робочого часу та відомостей нарахування та виплати заробітної плати вказаних найманих працівників.

Відсутність достовірного обліку робочого часу працівників порушує встановлений зазначеною нормою закону порядок управління та є наслідком позбавлення працівників права на отримання заробітної плати за роботу в надурочний час, роботу у вихідні та святкові дні. Крім того, відсутність первинних облікових бухгалтерських документів позбавляє можливості дослідити порядок та розміри виплати заробітної плати, наявності чи відсутності заборгованості з виплати заробітної плати.

Крім того, в порушення вимог ст.ст. 253, 254 КЗпП України, заробітна плата працівникам виплачувалась без здійснення обов'язкових відрахувань до Пенсійного фонду України, не здійснювались внески до фондів соціального страхування.

У судовому засіданні підсудний винним себе визнав повністю і пояснив, що він з 2004 року працює директором ТОВ «КАТО». До його функціональних обов'язків входить здійснення загального керівництва ТОВ «КАТО»та, серед іншого, виплата працівникам заробітної плати.

За період роботи ОСОБА_1 на підприємстві, окрім працевлаштованих працівників, працювали офіційно не працевлаштовані ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вказані особи писали на ім'я директора заяви на прийняття їх на роботу, але дати не ставили. Ніяких резолюцій чи вказівок про підготовку наказу на прийняття на роботу, про внесення записів в трудові книги даних працівників від ОСОБА_1 бухгалтеру не було. ОСОБА_4 пропрацював приблизно 1 рік, ОСОБА_3 - приблизно півроку, ОСОБА_2 - приблизно 2 місяці. ОСОБА_5 (бухгалтер ТОВ «КАТО») готувала бланки відомостей на виплату заробітної плати, які передавала ОСОБА_1 для подальшої виплати заробітної плати цим працівникам. В даних бланках вона друкувала тільки прізвища та ініціали вищезазначених осіб, суму заробітної плати не ставила, так як ОСОБА_1 сам вирішував скільки їм виплачувати коштів та вписував суми від руки. Інколи працівники отримували заробітну плату готівкою на руки.

Табелі обліку робочого часу, відомості нарахування заробітної плати на вищезазначених осіб бухгалтер не вела. До Фондів соціальної спрямованості за вказаних осіб звіти не здавались.

Крім власного зізнання, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_3, який пояснив, що він працював слюсарем в ТОВ «КАТО», директором якого є ОСОБА_1 з 11 червня 2009 року по 16 січня 2010 року. До виконання робіт його допускав ОСОБА_1 та роботу на день давав також він. Угоди з ОСОБА_1 потерпілий не укладав. Табель обліку робочого часу вів або ОСОБА_1 або ОСОБА_6 (заступник директора). Заробітна плата нараховувалась в залежності від виробітку, в день близько 200-230 грн. Іноді ОСОБА_3 отримував заробітну плату готівкою, іноді розписувався на аркуші паперу за отримання заробітної плати. Запис в трудовій книжці ОСОБА_3 про роботу в ТОВ «КАТО»зроблено не було;

- показаннями потерпілого ОСОБА_2, який пояснив, що він працював слюсарем в ТОВ «КАТО», яке розташовано в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, директором якого є ОСОБА_1, з 8 серпня 2010 року по 8 жовтня 2010 року. До виконання робіт його допускав ОСОБА_1 та роботу на день давав також він. Угоди з ОСОБА_1 потерпілий не укладав. Табель обліку робочого часу вів ОСОБА_1 Заробітна плата нараховувалась в залежності від виробітку в день. Іноді ОСОБА_2 отримував заробітну плату готівкою. Запис в трудовій книжці ОСОБА_2 про роботу в ТОВ «КАТО»зроблено не було;

- показаннями потерпілого ОСОБА_4, який пояснив, що він працював електрозварювальником в ТОВ «КАТО», директором якого є ОСОБА_1 з 11 червня 2009 року по 30 вересня 2010 року. До виконання робіт його допускав ОСОБА_1 та роботу на день давав також він. Угоди з ОСОБА_1 потерпілий не укладав. Табель обліку робочого часу вів або ОСОБА_1 або ОСОБА_6 (заступник директора). Заробітна плата нараховувалась в залежності від виробітку в день. Іноді ОСОБА_4 отримував заробітну плату готівкою, іноді розписувався на аркуші паперу за отримання заробітної плати. Запис в трудовій книжці ОСОБА_4 про роботу в ТОВ «КАТО»зроблено не було;

Власне зізнання підсудного узгоджується з доказами, дослідженими в судовому засіданні, сумнівів в добровільності та істинності позиції підсудного у суду немає, тому суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172 КК України, як грубе порушення законодавства про працю.

Обставиною, що помякшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України і призначити покарання в виді штрафу на суму 510 ( пятсот десять ) грн. 00 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_1 залишити без зміни підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд.

Суддя О.М. Пісоцький