Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №1-299/2010р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2010р.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі :

Головуючого судді Кабанячого Ю.В.

при секретарі Захарченко Ю.М.

з участю прокурора Гущесова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця с. Мала Олександрівка, Бориспільського р-ну., Київської обл., громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працючого, малолітніх дітей на утриманні не має, не інвалід, не ліквідатор ЧАЕС, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3 раніше судимий:

- 28.09.1999 року, Бориспільським районним судом ч.2 ст.140, ст. 94 КК України, до 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, - за ст.395 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 будучи раніше судимим: 28.09.1999 року, Бориспільським районним судом за ч.2 ст.140, ст. 94 КК України (кодексу 1963 р.), до 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

29.01.2010 року, постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Дмитрієнку Б.Є. було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік, до 2011 року. Відповідно до постанови судді про встановлення адміністративного нагляду, ОСОБА_1 були встановлені наступні обмеження:

1. заборона залишати своє місце проживання щоденно, в період із 21:00 до 5:00;

2. заборона відвідувати місця, де дозволена торгівля на розлив спиртних напоїв;

3. два рази на місяць зявлятися на реєстрацію в органи внутрішніх справ;

4. заборона виїжджати за межі постійного місця проживання без дозволу органів внутрішніх справ.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_1 був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від адміністративного нагляду без поважних причин 03.04.10 року, не попередивши та не отримавши дозволу від Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області, де він перебував на обліку як адміністративно піднаглядний, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4., с. Велика Олександрівка, вул. Матросова б.№19 і по 30.05.2010 року, проживав в лісосмузі неподалік від с. Велика Олександрівка, Бориспільського району.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в скоєному визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що 18.02.2010 року, він перебував у ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. У неї він тимчасово проживав, так як вітчим заборонив йому проживати за місцем реєстрації, в період з лютого по квітень 2010 року. В цей день, 18.02.2010 року, дільничний інспектор міліції ОСОБА_3 приїхав та оголосив йому постанову Бориспільського міськрайонного суду про те, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд, а саме: заборонялось відвідувати кафе, бари, магазини де продають алкогольні напої на розлив, заборонялось виходити з будинку де він прописаний та проживає в період часу з 21-ї години до 5-ї ранку, заборонено відїжджати з села ОСОБА_4, та кожної першої, третьої суботи місяця зявлятися до Бориспільського МВ на реєстрацію. Після того як дільничний інспектор міліції оголосив йому постанову, він поставив у ній свій підпис, про те, що ознайомлений з даною постановою.

Після цього, він почав відмічатися в Бориспільському МВ в кабінеті №15 у заступника начальника СДІМ ОСОБА_5. На відмітку він приїхав тричі. Після того він перестав їздити до Бориспільського МВ, так як спочатку тривалий час зловживав спиртними напоями, через що його вигнали з будинку. Потім він працював у ОСОБА_6 на будівництві в селі Велика Олександрівка по вулиці Богдана Хмельницького, та проживав в лісосмузі поруч з селом ОСОБА_4.

Про те, що наступає кримінальна відповідальність за неявку в правоохоронні органи та залишення місця проживання без дозволу працівників ОВС, йому було розяснено під час того, як дільничний інспектор міліції оголосив йому постанову Бориспільського міськрайонного суду. Те, що він порушує правила адміністративного нагляду, які були встановлені йому Бориспільським міськрайонним судом, він усвідомлював та свідомо ухилявся.

У звязку з тим, що справа розглядалась в порядку ч.3 ст.299 КПК України, суд визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи, які ні ким не оспорюються, зясувавши, що підсудний та учасники судового розгляду вірно розуміють зміст цих обставин, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши їм, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, після допиту підсудного дослідив матеріали справи, що характеризують особу:

Спецперевірка (а.с.90, 91-93), згідно якої підсудний раніше неодноразово судимий;

Паспорт громадянина України (а.с.89);

Характеристика з місця проживання підсудного (а.с.95), відповідно до якої по місцю проживання підсудний характеризується посередньо;

Довідки Бориспільської ЦРЛ (а.с.94), відповідно до яких підсудний на обліку лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_1 своїми умисними діями, що виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, вчинив злочин, що передбачений ст. 395 КК України.

Підсудний скоїв злочин, який є злочином невеликої тяжкості, тяжких наслідків від скоєного підсудним не настало, підсудний раніше неодноразово судимий за злочин середньої тяжкості та особливо тяжкий злочин.

Обставиною, що згідно до ст.66 КК України помякшує покарання винного, судом встановлено щире каяття у скоєному.

Обставин, що згідно до ст.67 КК України обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий за злочини середньої тяжкості та особливо тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується посередньо. Приймає до уваги наявність помякшуючої та обтяжуючих покарання обставин, та приходить до висновку призначити йому покарання у вигляді арешту в межах санкції статті.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд.

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою взявши його під варту в залі суду негайно.

Утримувати ОСОБА_7 в Чернігівському СІЗО №31 ДДУ ПВП у Чернігівській області.

Строк арешту рахувати з моменту затримання, а саме з 22 червня 2010 р.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 15 (пятнадцяти) діб з дня оголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Ю.В.Кабанячий