Кримінальне провадження № 629/4393/15-к
Номер провадження 1-кп/629/388/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснопавлівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, раніше не судимого, із середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.110, ч.1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 приблизно у вересні 2014 року, більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена, через особисту сторінку в соціальній мережі «ВКонтакте», де він був зареєстрований, отримав від невстановленої особи запрошення приїхати до м. Донецька та вступити до лав так званого «ополчення ДНР» - незаконного військового формування, яке вело бойові дії проти військових підрозділів та правоохоронних органів України на території Донецької області з метою її виходу із складу України та утворення за рахунок її території нового державного утворення , так званої «Донецької народної республіки» (далі - ДНР). При цьому, вказане державне утворення мало бути створене в односторонньому порядку шляхом самопроголошення, тобто без проведення передбаченого ст.73 Конституції України всеукраїнського референдуму.

ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи вищевказані ціль та мету діяльності зазначеного «ополчення ДНР», діючи умисно, зі злочинним умислом, надав свою згоду щодо отриманої пропозиції і приблизно 20.09.2014 вирушив із м. Харкова до м. Донецька.

Прибувши до м. Донецька ОСОБА_5 спочатку налагодив контакт із невстановленими в ході досудового слідства представниками ДНР, які влаштували його до підрозділу вказаного ополчення - караульну роту «Донського козацтва», база якого розташовувалась по вул. Куйбишева м. Донецька. При цьому він достовірно усвідомлював, що вказане воєнізоване формування є незаконним та має на меті зміну меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також, що його участь у даному підрозділі сприятиме досягненню цієї протиправної мети.

Реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел, ОСОБА_5 , бажаючи настання наслідків у вигляді зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, отримав від невстановлених осіб караульної роти «Донського козацтва» автомат АКС-74 із боєкомплектом (номер автомату та кількість боєприпасів не встановлена) для несення караульної служби та в період приблизно з 20.09.2014 по 08.01.2015, діючи умисно, з метою надання допомоги представникам ДНР у проведенні бойових дій проти військових підрозділів та правоохоронних органів України, ніс озброєне чергування по забезпеченню охорони та безпеки зазначеного незаконного військового формування.
Крім того, у зазначений період ОСОБА_5 , здійснюючи свою злочинну діяльність, у складі незаконного військового формування під керівництвом невстановлених в ході досудового слідства осіб виїздив у район Міжнародного аеропорту «Донецьк» ім. Сергія Прокоф`єва, де шляхом несення озброєного чергування по забезпеченню охорони та безпеки надавав сприяння членам незаконних збройних формувань, які вели у вказаному районі бойові дії проти військових підрозділів та правоохоронних органів України, спрямовані на зміну меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст.110 КК України, як умисні дії з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Крім того, ОСОБА_5 , діючи з умислом, спрямованим на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, у невстановлений органом досудового розслідування період часу, але не пізніше 04.07.2015, придбав без передбаченого законом дозволу у невстановленої в ході досудового слідства особи ручну дистанційну гранату типу «Ф-1», із зарядом вибухової речовини всередині.
В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх протиправний характер, з метою незаконного зберігання доставив вказаний предмет до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
04.07.2015 в ході обшуку за вказаною адресою, в житловій кімнаті, на ліжку, під ковдрою, співробітниками УСБУ в Харківській області вказану гранату було виявлено та вилучено в ході санкціонованого обшуку.
Вилучений таким чином у ОСОБА_5 предмет є корпусом ручної гранати Ф-1, який у окремому стані до категорії боєприпасів чи вибухових пристроїв не належить, являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини промислового виготовлення. Корпус гранати Ф-1 споряджений зарядом бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-56 грам та підривачем УЗРГМ, який є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, відноситься до категорії засобів ініціювання; споряджений комбінованим зарядом ініціюючої вибухової речовини (ТЕН або гексоген) масою 1,2-1,2 грам. Зазначені об`єкти у сполученому стані - при суміщенні штатним чином (вгвинчуванні) підривачу УЗРГМ до відповідного отвору у корпусі гранати Ф-1, утворюється ручна осколкова оборонна граната Ф-1, яка відноситься до категорії боєприпасів категорії вибухонебезпечних, що підтверджено висновком експерта ВТПТЕ НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області №187/2015 від 24.09.2015.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні суду надана угода, укладена між прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості від 17.12.2015 року, якою досягнуто наступних умов.

Відповідно до п. 2 Угоди, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Пунктом 3 Угоди сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.110 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, приймаючи до уваги його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно з пунктом 4 Угоди обвинувачений усвідомлює та розуміє, наслідки укладення та затвердження даної угоди, відповідно до ст. 473 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, які просять суд визнати угоду про визнання винуватості, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470, 472 КПК України.

У судовому засіданні з`ясовано в обвинуваченого, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, судом з`ясовано, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, не є наслідком обіцянок чи дії інших обставин, які не визначені в угоді.

Умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, а також відсутні обставини, які вказують на очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 110 ч. 1 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, передбачене ст. 263 ч. 1 КК України до тяжких злочинів, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу винного, який визнає свою вину повністю, раніше не судимий, відсутність обтяжуючих вину обставин, обставини, які пом`якшують вину обвинуваченого, якою суд визнає щире каяття, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, засадам призначення покарань встановлених законодавством.

Таким чином суд приходить до висновку, що угода укладена 17.12.2015 року між прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , який на підставі ст. 37 КПК України, був призначений прокурором у кримінальному провадженні № 0000251, та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню витрати, пов`язані з залученням експертів на проведення судової комплексної вибухово-технічної експертизи та експертизи вибухових речовин в сумі 921,60 грн.

Долю речових доказів визначити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк тримання під вартою обчислювати з 06.07.2015 року.

Керуючись ст.ст. 368, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000251 між прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 110 ч. 1, 263 ч. 1 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 110 ч. 1 та ст. 263 ч. 1 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 17.12.2015 року, покарання:

-за ст. 110 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки без конфіскації майна;

-за ст. 263 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 06.07.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової комплексної вибухово-технічної експертизи та експертизи вибухових речовин в сумі 921,60 грн.

Речові докази: запасні частини до автомату Калашнікова знищити, флеш накопичувач та карту пам`яті залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1