Справа № 761/1342/15-к
Провадження №1-кп/761/59/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001444 від 18.12.2012 р., по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мирне, Архангельської обл., росіянина, громадянина РФ, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні двох дітей, є засновником та директором благодійного фонду «Святого князя Володимира», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_11

потерпілого ОСОБА_12

представника потерпілого ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В :

У червні 2010 року, у невстановленому місці у денний час, громадянин Російської Федерації ОСОБА_12 , маючи намір організувати згідно чинного законодавства України ресторанний бізнес у м. Києві, познайомився з ОСОБА_5 , з яким домовився про зустріч. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 .
У червні 2010 року, під час зустрічі, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи в холі готелю «Хрещатик», розташованого по вул. Хрещатик, 14 в м. Києві повідомив ОСОБА_12 хибну інформацію про те, що він являється юристом - фахівцем у сфері правовідносин з нерухомості та запевнив, що зможе самостійно підготувати пакет правовстановлюючих документів, необхідних для реєстрації юридичної особи, знайти відповідне приміщення та необхідне обладнання для відкриття ресторану, також запевнив ОСОБА_12 в тому, що у найкоротший строк зможе надати йому зазначені послуги. Між тим ОСОБА_5 не мав наміру та реальної можливості виконати взяті на себе зобов`язання.
Так, 06 липня 2010 року приблизно о 17 годині, ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні готелю «Хрещатик», що по вулиці Хрещатик, 14 в м. Києві, будучи введеним в оману, довіряючи ОСОБА_5 , добровільно передав останньому, раніше обумовлену суму грошових коштів - 100000 доларів США, що згідно курсу НБ України станом на 06.07.2010 складало 790960 гривень, заволодівши якими ОСОБА_5 від свого імені написав розписку про їх отримання, та не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, які полягали в підготуванні пакету правовстановлюючих документів, необхідних для реєстрації юридичної особи, підшуканні відповідного приміщення, необхідного обладнання для відкриття ресторану тощо, розпорядився грошима на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 643/тдд від 10.12.2014 рукописний текст в розписці, яка починається словами: « ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ...» та закінчується: «г. Киев /В. Котляров/» виконаний ОСОБА_5 .
Підписи в розписці, яка починається словами « ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ...» та закінчується: «г. Киев /В. Котляров/» виконані ОСОБА_5 .
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 190 КК України, та цивільний позов не визнав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав суду показання про те, що дійсно у 2010 році його з потерпілим познайомили партнери по бізнесу. До події яка сталась 07.06.2010 року, вони з потерпілим зустрічались декілька разів і потерпілий запропонував в Україні відкрити спільний бізнес, так як він громадянин Росії та має власний бізнес в Росії і постійно знаходитись в Україні не може. На це він йому пояснив, що для того, щоб в Україні створити бізнес, потрібно мати установчий капітал та оформлення документів, що є затратною частиною. У подальшому він та потерпілий домовились про зустріч в приміщені готелю «Хрещатик» для передачі грошей. 07.06.2010 року вони зустрілись в приміщені готелю «Хрещатик» та розмова у них тривала близько години. Потерпілий йому під час розмови пояснив, що сьогодні йому потрібно від`їжджати до Росії, а гроші будуть тільки завтра. При цьому потерпілий запропонував йому написати розписку, щоб він міг звітувати своїм партнерам в Росії на що підуть 100 000 доларів США, що буде гарантом на підтвердження витрачених коштів, а саме він мав написати йому розписку про отримання грошових коштів, а самі гроші йому мали привезти на наступний день. На той час він мав великі прибутки, а тому дана сума не становила для нього великого значення, при цьому він мав міцні громадські та соціальні зв`язки і не міг припустити, що його може ошукати громадянин РФ ОСОБА_16 . Писав розписку він у присутності знайомого ОСОБА_17 , який був свідком цієї події. Після того, як він написав розписку і вони пішли з приміщення готелю, потерпілого більше не бачив та на зв*язок із ним не виходив.

Разом з тим, не зважаючи на повне невизнання своєї вини ОСОБА_5 , винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілого та свідка, отриманими від них у судовому засіданні, а саме:

- потерпілий ОСОБА_18 надав суду показання про те, що до події, яка відбулась у 2010 році, знайомий з ОСОБА_5 був нетривалий час та будь-яких спільних справ з ним не мав. У 2010 році він із своїм товаришем ОСОБА_17 мав намір відкрити у Києві ресторанний бізнес, кафе. ОСОБА_17 йому порадив ОСОБА_5 як спеціаліста з ресторанного бізнесу. На попередній зустрічі він з ОСОБА_5 домовились про те, що ОСОБА_5 буде займатись реєстрацією підприємства, пошуком приміщення і підготує необхідні установчі документи, оскільки ОСОБА_5 запевнив його, що він є спеціалістом з ринку нерухомості та юриспруденції. Через деякий час ОСОБА_5 зателефонував йому та погодився на дані умови, зазначивши, що для здійснення даного плану він потребує грошових коштів у розмірі 100 000 доларів США. У червні 2010 року в обумовлений час вони зустрілись з ОСОБА_5 у приміщенні готелю та він передав йому гроші на загальну суму 100 000 доларів США, про що він йому написав зберігальну розписку, після чого усі поїхали у своїх справах. На цій зустрічі також був присутній його товариш ОСОБА_17 , який був свідком вказаної події. Місце зустрічі він спеціально призначив у приміщенні готелю «Хрещатик», оскільки поряд знаходилось відділення банку, де у банківськівському сейфі він зберігав кошти. Через деяки час він намагався зв*язавись із ОСОБА_5 , однак останній на зв`язок не виходив, а тому він був змушений звернутись до правоохоронних органів із заявою про злочин.

- свідок ОСОБА_17 надав суду показання про те, що він тривалий час знайомий із потерпілим ОСОБА_18 та у них був намір відкрити в Україні свій ресторанний бізнес, придбати кафе. Його знайомі порадили ОСОБА_5 як спеціаліста з ринку нерухомості, а також людини, що може зареєструвати підприємство, підготовувати установчі документи. У свою чергу він познайомив ОСОБА_18 з ОСОБА_5 та вони з ним узгодили усі домовленості з приводу реєстрації бізнесу. Коли вони мали зустрітись для передачі грошових коштів, ОСОБА_18 зателефонував йому та попросив бути присутнім на зустрічі. Вони утрьох зустрілись у холі готелю «Хрещатик» та він був присутнім при передачі грошових коштів ОСОБА_5 , гроші не перераховував, але бачив, що у пакеті з грошима лежало 10 банківських пачок номіналом по 100 доларів. Про отримання грошей ОСОБА_5 написав розписку та це було його особистою ініціативою. Після зустрічі усі пішли по своїх справах.

- свідок ОСОБА_19 надала суду показання про те, що із потерпілим ОСОБА_12 у 2010 році її познайомив ОСОБА_17 та пояснив, що потерпілому потрібна правова допомога. ОСОБА_17 їй розповів, що ОСОБА_12 на тариторії Україні хотів відкрити свій бізнес з нерухомості. ОСОБА_17 познайомив потерпілого з ОСОБА_5 для надання допомоги з оформленням необхідних документів. Після передачі грошових коштів та написання розписки ОСОБА_5 не виконав взяті на себе зобов`язання та відмовився повертати гроші. Також підтвердила факт того, що в приміщенні холу банку «Хрещатик» потерпілий передавав грошові кошти ОСОБА_5 , оскільки це ій стало відомо під час досудового розслідування кримінальної справи .

Крім того винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, також підтверджується наступними доказами:

- витягом з ЄРДР за № 0001444, відповідно до якого було внесено відомості по кримінальні справі № 60-4125 про те, що 06.07.2010 року приблизно о 16:40 год. ОСОБА_5 у приміщенні готелю «Хрещатик» по вул.Хрещатик, 14 у м.Києві в присутності свідка ОСОБА_17 , шляхом зловживання довірою, незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 100 000 доларів США, які належали ОСОБА_18 , завдавши йому збитків в особливо великих розмірах (а.с. 162) ;

- постановою про порушення кримінальної справи відносно особи від 28.04.2010 року (а.с. 163);

- постановою про притягнення як обвинуваченого від 22.05.2011 року (а.с. 164);

- оригіналом розписки від 06.07.2010 року, відповідно до якої ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_18 грошові кошти у сумі 100 000 доларів США, розписка засвідчена також підписом свідка ОСОБА_17 (а.с. 215);

- висновком експерта від 10.12.2014 року № 643/тдд, відповідно до якого встановлено: рукописний текст в розписці, яка починається словами: « ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ...» та закінчується: «г. Киев /В. Котляров/» виконаний ОСОБА_5 .
Підписи в розписці, яка починається словами « ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ...» та закінчується: «г. Киев /В. Котляров/» виконані ОСОБА_5 . (а.с. 200-207);

- копією договору оренди індивідуального банківського сейфу від 19.02.2010 р. №99, відповідно до якого між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_12 було укладено договір оренди банківського сейфу в примщенні банку за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 14 (а.с. 209-212);

- копією відмітки про дні відкриття та відвідування клієнтом індивідуального сейфу , відповідно до якої ОСОБА_18 відвідував банківський сейф 06.07.2010 року у період з 16:28 год. по 16:35 год, про що стоїть його особистий підпис та підпис працівника банку (а.с. 213);

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиенні кримінального правопорушеня, яке потрібно кваліфікувати за ч.4 ст. 190 КК України як умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у особливо великому розмірі.

При цьому суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_5 щодо того, що розписку про отримання грошових коштів від ОСОБА_12 ним було написано під впливом обману потерпілого який пообіцяв передати вказані гроші наступного дня , оскільки наведене у повному обсязі спростовується як показаннями самого обвинуваченого, який підтвердив факт зустрічі з потерпілим при свідках та факт написання відповідної розписки про отримання грошових коштів в сумі 100 000 доларів власноруч без будь якого примусу так і показаннями як потерпілого так і свідка ОСОБА_17 , який був присутній при передачі грошових коштів та засвідчив своїм підписом їх отримання у розписці про отримання грошових коштів, а також наявними у матеріалах. кримінального провадження доказами, а саме оригіналом розписки про отримання грошей Крім того показання потерпілого та свідка підтверджуються та узгоджуються з іншими доказами у справі, а саме договором оренди банківського сейфу та додатком до нього реєстром відвідування банківського сейфу, згідно якого вбачається, що ОСОБА_12 дійсно у день та час події кримінального правопорушення відвідував банківський сейф, який знаходився у відділені банку, розташованому в одному приміщенні із готелем, де відбулась передача грошових коштів.

У зв*язку із зазначеним, обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким кримінальним правопорушенням за кваліфікацією ст. 12 КК України, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення і умисний протиправний характер вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який розлучений, є засновником та директором благодійного фонду, навчається на заочній формі навчання, має на утриманні двох дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що позитивно характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення і характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його віку, стану здоров`я, способу життя, а саме того, що ОСОБА_5 працевлаштований, має на утриманні двох дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 підлягає повному задоволенню щодо стягнення матеріальної шкоди завданої злочином з підстав, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, а саме доведености вини ОСОБА_5 у заволодінні грошовими коштами потерпілого в особливо великому розмірі, у сумі 1 577 890,70 гривень, згідно вимог позовної заяви (100 000 доларів США х 15,7789 грн. за курсом НБУ станом на 17.12.2014 р.)

Запобіжний захід відносно засудженого залишити обраний - застава.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 3 (три) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Запобіжний захід у виді застави, застосований відносно ОСОБА_5 , залишити застосованим до набрання вироком законної сили..

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 1 577 890 (один мільйон п*ятсот сімдесят сім тисяч вісімсот дев*яносто) гривень 70 копійок.

Речові докази залишити зберігатись у матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної почеркознавчої експертизи у розмірі 1108 (одна тисяча сто вісім) гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3