Справа № 1-251/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Кузнецова А.В.

при секретарі Альошкіної О.І.

з участю прокурора Лісового В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці справу про звинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки і жительки с. В.Терешківка вул. Зелена, 32 Кременчуцького району,

українка, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена, має

неповнолітню дитину, працює Вільнотерешківської ЗОШ 1-111 ступеню, вчитель,

не судима,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 2, 366 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи службовою особою, заволоділа чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесла до офіційного документу завідомо неправдиві відомості.

Так, ОСОБА_1 являючись службовою особою секретарем дільничної виборчої комісії № 139 в територіальному виборчому окрузі № 151 з повторних виборів Президента України 7 лютого 2010 року, виконувала свої повноваження з оплатою праці в комісії, відповідно до ст. 40 Закону України «Про вибори Президента України», п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2004 року за № 966 «Про умови оплати праці членів виборчих комісій» та п. 10 Порядку оплати праці членів виборчих комісій з виборів Президента України, затвердженого Постановою ЦВК від 02.12.2009 року за № 409.

Однак ОСОБА_1, всупереч вимогам ч. 4 ст. 29 Закону України «Про вибори Президента України», в період часу з 8 лютого по 3 березня 2010 року фактично працюючи за своїм основним місцем роботи вчителем початкових класів Вільнотерешківської ЗОШ 1-111 ступеню та отримуючи заробітну плату, зловживаючи своїм службовим обовязком секретаря дільничної виборчої дільниці, внесла завідомо неправдиві відомості до табелю обліку робочого часу, про виконання як секретарем ДВК своїх повноважень з 8 лютого по 3 березня 2010 року, та подала їх у бухгалтерію ОВК ТВО № 151 для нарахування заробітної плати, безпідставно отримавши 1866 грн. 26 коп.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину визнала повністю і дала пояснення відповідно до викладеного формулювання обвинувачення, в скоєному розкаюється, повністю відшкодувала заподіяну шкоду.

Крім особистого визнання вини, винність підсудної в повному обсязі підтверджується матеріалами справи, які є належними, допустимими і достатніми.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про винність підсудної ОСОБА_1 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та внесенні до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.

Її дії підлягають кваліфікації за ст.ст. 191 ч. 2, 366 ч. 1 КК України.

Обираючи міру покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винної ОСОБА_1, яка по місцю проживання і роботи характеризується позитивно, раніше не судима, розкається у вчиненому та повністю відшкодувала заподіяну шкоду, що є обставинами, які помякшують покарання.

Обставин, які обтяжують вину судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, суд, вважає, що підсудна ОСОБА_1 за ст. 191 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, підлягає більш мякому виду основного покарання не зазначеному в санкції статті обвинувачення, у вигляді штрафу, приймаючи до уваги помякшуючі вину обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади повязані з табулюванням робочого часу, за ст. 366 ч. 1 КК України слід призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті звинувачення з позбавленням права обіймати посади повязані з табулюванням робочого часу.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів необхідно визначити шляхом часткового складання призначених покарань приймаючі до уваги позитивні характеристики.

Запобіжний захід слід залишити попередній підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 2, 366 ч. 1 КК України й призначити їй покарання за ст. 191 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України до основного виду покарання, у вигляді штрафу в сумі 600 /шістсот/ гривень в рахунок держави з позбавленням права обіймати посади повязані з табулюванням робочого часу на строк два роки, за ст. 366 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 560 /пятсот шістдесят/ гривень в рахунок держави з позбавленням права обіймати посади повязані з табулюванням робочого часу на строк один рік.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу в сумі 650 /шістсот пятдесят/ гривень в рахунок держави з позбавленням права обіймати посади повязані з табулюванням робочого часу на строк два роки.

Запобіжний захід залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення.

Суддя А. В. Кузнецов