Справа № 431/2308/14-к
Провадження № 11кп/782/271/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Сєвєродонецьк Луганської області
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5
обвинуваченого : ОСОБА_6 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в Сєвєродонецькому міському суді Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу прокурора прокуратури Старобільського району Луганської області ОСОБА_7 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 07 серпня 2014 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старобільська Луганської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимий:
1.19 лютого 2010 року Старобільським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
2.06 червня 2011 року Старобільським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. ст. 69, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Звільненого 19.12.2013 року умовно-достроково постановою Перевальського районного суду Луганської області від 11.12.2013 року умовно достроково на не відбуту частину покарання у вигляді 11 місяців 25 днів позбавлення волі.
Вироком суду визнаного винним за ст. 395 КК України та призначено покарання у вигляді 1 місяцю арешту;
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 06 червня 2011 року, та з урахуванням вимог ч.1 ст.72 КК України остаточно призначене до відбування 4 місяця позбавлення волі;
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання змінено на тримання під вартою.
Встановлено строк відбування покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_6 під варту ,тобто з 07 серпня 2014 року.
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення за наступних обставин.

11 грудня 2013 року Перевальським районним судом Луганської області, відповідно до ст.158 КВК України, Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» щодо ОСОБА_6 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік за таких обмежень:

-Заборона виходу із житлового будинку (квартири) з 22-00 години до 05-00 години;

-Заборона відвідування барів, кафе, ресторанів, та інших закладів, де проводиться продаж пива та спиртних напоїв на розлив;

-Заборона виїзду із міста без дозволу начальника органу внутрішніх справ, що забезпечує проведення адміністративного нагляду;

-Зобов`язання з`являтись на реєстраційну відмітку в МВ ГУМВС 1 раз на місяць за місцем проживання.

Із вказаною постановою ОСОБА_6 був ознайомлений під підпис.

За час здійснення адміністративного нагляду, встановленого судом, ОСОБА_6 неодноразово вчиняв порушення адміністративного нагляду, внаслідок чого притягувався до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1,2 ст. 187 КУпАП України. Разом із тим, був письмово попереджений щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України.

03 липня 2014 року ОСОБА_6 умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду ігнорував зазначену постанову суду і самовільно залишив своє місце проживання, вказане у своїй заяві за адресою: АДРЕСА_1 , не повідомивши при цьому працівників міліції, не знаходився за місцем проживання до 07 липня 2014 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 місяців арешту, на підставі ст. ст. 71,72 КК України остаточно призначити 1 рік 1 місяць позбавлення волі.
Прокурор зазначив, що судом недостатньо враховано суспільну небезпечність особи ОСОБА_6 , який вчинив злочин у період умовно дострокового звільнення, за покаранням,призначеним вироком Старобільського районного суду Луганської області від 06 червня 2011 року відносно нього, до взяття під варту не працював, у короткий термін знову вчинив умисний злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 71 КК України та п. 26 Постанови ПВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вказав, що при призначенні покарання за сукупністю вироків, суд, порушив принцип складання покарань, призначив ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді 4 місяців позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити, обвинуваченого, який вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню,просить не позбавляти його волі, провівши судові дебати та заслухавши обвинуваченого в останньому слові, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України перегляд судового рішення суду проводиться в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Сторонами, в тому числі в апеляційній скарзі прокурора, не оскаржуються фактичні обставини справи, винуватість ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій, в зв`язку із чим, зазначені обставини не являються предметом апеляційного оскарження та не переглядаються апеляційним судом.
Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у вироку, повністю доказана сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, яким суд дав належну оцінку.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду , а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті / санкції частини статті / Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступіть тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання , необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або часткового приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Зазначені вимоги також продубльовані в п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» . Окрім того, в п.26 ППВСУ роз`яснюється, що не відбутою частиною покарання за попереднім вироком вважається частина покарання, від відбування якого особу звільнено умовно достроково.

Однак, вказана вимога судом першої інстанції не виконана.

Згідно із п.4 ч.1 ст.409 КК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 вимогам ч.ч.1,4 ст.71 КК України , що є підставою для скасування вироку суду та ухвалення нового вироку.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про обвинуваченого, який неодноразово судимий, судимості не погашені та не зняті у встановленому Законом порядку, постановою Перевальського районного суду Луганської області від 11.12. 2013 року звільненого умовно-достроково 19.12.2013 року на не відбуту частину покарання у вигляді 11 місяців 25 днів позбавлення волі, призначеного йому вироком Старобільського районного суду Луганської області від 06.06.2011 року, який скоїв нове правопорушення, передбачене ст.395 КК України в період умовно-дострокового звільнення, не працює, не одружений, позитивно характеризується, обставини, що пом`якшує покарання його щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину , відсутності обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.ст.66,67 КК України

Колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за ст.395 КК України покарання у вигляді 3 х місяців арешту.

На підставі ст.ст.71,72 КК України належить призначити покарання шляхом часткового приєднання у вигляді 10 місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 1 місяцю позбавлення волі, в іншій частині вирок суду належить залишити без змін, що на думку колегії суддів є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень .

Відповідно до довідки Старобільського СІЗО від 03.12.2015 року № 36/4-5149 / ар.пр.193/ в строк відбування покарання належить зарахувати перебування ОСОБА_6 в Старобільському СІЗО Луганської області з 07 серпня 2014 року по 05.12.2014 року.

Разом із тим, строк відбування покарання належить обчислювати з моменту затримання та взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405, п.3 ч.1 ст.407, п.4 ч.1 ст.409, 417, п.1 ч.1 ст413 , п.2 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Старобільського району Луганської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Старобільського районного суду Луганської області від 07 серпня 2014 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст.395 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, призначити ОСОБА_6 за ст.395 КК України покарання у вигляді 3 місяців арешту.

Призначити покарання за сукупністю вироків, згідно із ч.1 ст.71, ст.72 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за даним вироком , не відбутої частини покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 06.06.2011 року у вигляді 10 місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 1 / одного / року 1/одного / місяцю позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В строк відбування покарання зарахувати перебування ОСОБА_6 в Старобільському СІЗО Луганської області з 07 серпня 2014 року по 05.12.2014 року.

Строк відбування покарання рахувати із дня затримання обвинуваченого ОСОБА_6 та взяття його під варту.

На вирок можуть бути подані касаційні скарги учасниками судового провадження безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3
_______________ ___________________ _____________________
/ п д п и с / / п і д п и с / / п і д п и с /