Єдиний унікальний номер 1-143/2011
номер провадження № 1/2501/2708/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2011 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Костенко О. Ф.

при секретарі - Пирог В. В.

з участю прокурора Москаленко С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, розлученого, має 1 неповнолітню дитину, на яку зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), не працює, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, не судимого, згідно із ст. 89 КК України, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23. 04. 2002 року по справі № 2 555 ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10. 04. 2001 року і проводити до досягнення її повноліття, тобто по 11. 12. 2014 року і згідно виконавчого листа ОСОБА_3 в даний час перебуває на обліку в державній виконавчій службі Бахмацького району.

Але, не зважаючи на це рішення, його виконання ОСОБА_3 проігнорував, в добровільному порядку аліменти не сплачує, на роботу не влаштовується , на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, приховує від державної виконавчої служби свої випадкові заробітки. Він неодноразово попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, але належних висновків не зробив і надалі продовжує злісно ухилився від сплати аліментів. Заборгованість по сплаті аліментів за 108 місяців та 20 днів за період з 10. 04. 2002 року по 01. 05. 2011 року складає 19206 грн. 37 копійок

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у скоєному злочині визнав повністю, і пояснив, що в 2002 році він розірвав шлюб із ОСОБА_2 і рішенням суду від 23. 04. 2002 року був зобовязаний сплачувати їй аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7. Офіційно він аліментів не сплачував, але постійно дочці допомагав. Його неодноразово викликали до ДВС і попереджали про кримінальну відповідальність за несплату аліментів.

В 2004 році він піддавався приводу до ВДВС, потім його засудив Бахмацький райсуд за ст. 164 ч. 1 КК України, він відбув покарання у вигляді 1 місяця 10 днів арешту в СІЗО м. Новгород Сіверська, але після відбуття покарання аліментів не сплачував, постійного місця роботи не мав, офіційно на роботу не оформлявся, на обліку в центрі зайнятості не перебував, перебивався випадковим заробітком, а тому сплачувати аліменти не міг, в зязку з чим і утворилась така заборгованість в сумі 19206 грн. 37 коп. Станом на 01. 05. 2011 року.

Крім особистого визнання своєї вини у скоєному злочині підсудним його вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_4, що проживає вона разом з донькою та батьками. У 1996 році одружилась із ОСОБА_1. В шлюбі народилась донька ОСОБА_3. В 2002 році шлюб було розірвано. Згідно рішення Бахмацького райсуду від 23. 04. 2002 року ОСОБА_1 був зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 11. 12. 96 року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10. 04. 02 року і проводити виплату до повноліття дочки. ОСОБА_6 лише 1 раз давав їй 300 грн., і в червні 2011 року, коли справа знаходилась в суді, 400 грн. Про ці виплати вона повідомила державного виконавця. З донькою підсудний не спілкується, і ніякої допомоги не надає. Від своїх знайомих чула, що її колишній чоловік якийсь період працював охоронцем, але аліменти за цей час не сплачував.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що працює старшим державним виконавцем ВДВС в Бахмацькому районі. У його провадженні знаходиться виконавчий лист від 23. 04. 2002 року № 2- 555 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), провадження по ньому було відкрите 30. 04. 2002 року. Але з цього часу ОСОБА_3 аліментів зовсім не сплачував і станом на 01. 05. 2011 року в нього виникла заборгованість в сумі 19 206 грн. 37 коп.

Він неодноразово попереджувався про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, вже притягувався за таке діяння до кримінальної відповідальності , але належних висновків не зробив. Незважаючи на обіцянки погасити заборгованість по сплаті аліментів та сплачувати поточні платежі, він навіть, і не намагається її погасити, не повідомляє ВДВС про своє, хоча і тимчасове, місце роботи, що свідчить що боржник злісно ухиляється від сплати аліментів.

Розмір заборгованості по аліментах за період з 10. 04. 2002 року по 01. 05. 2011 року складає за 108 місяців і 20 днів суму 19 206 грн 37 коп., що підтверджується письмовим розрахунком державного виконавця (а. с. 7-11).

Про злісне ухилення від сплати аліментів підтверджуються також і письмові попередження державного виконавця за жовтень 2006 року (а. с. 14), за грудень 2010 року (а. с. 15) , за січень 2011 року (а. с.16), письмове пояснення ОСОБА_3 начальнику ДВС за 2006 рік (а. с. 21).

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що дії підсудного правильно кваліфіковані за ст.164 ч. 1 КК України, так як ОСОБА_1 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Бахмацького райсуду Чернігівської області від 23. 04. 2002 року коштів на утримання дитини, в результаті чого станом на 01. 05. 201 року утворилась заборгованість за період з 10. 04. 2002 року по 01. 05. 2011 року за 108 місяців 20 днів, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за 6 місяців відповідних платежів.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а він законом віднесений до злочинів невеликої тяжкості. Підсудний, як особа, по місцю проживання характеризується позитивно, не працював, на обліку в центрі зайнятості не перебував.

Матеріали кримінальної справи не містять в собі даних про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. На обліку у лікаря нарколога він не перебуває. Відповідно до ст. ст. 89 КК України вважається особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності. Помякшуючих і обтяжуючих обставин по справі не встановлено..

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що помякшують і обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити підсудному покарання у виді громадських робіт, так як таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного і попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Строк відбуття покарання засудженому слід рахувати з часу фактичного приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати засудженому запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: