Справа № 159/451/16-к
Провадження № 1-кп/159/50/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2016 року м. Ковель

Колегія суддів Ковельського міськрайонного суду Волинської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001456 від 23 листопада 2015 року стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотин Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 289 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хотин Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово безробітного, студента 2 курсу Рівненського технічного коледжу (НВГП) Національного водного господарства та природокористування, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 289 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Хотин Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , такого, що не має судимостей, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 289 КК України

в с т а н о в и в :

В провадженні Ковельського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001456 від 23 листопада 2015 року стосовно: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 289 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що 22 листопада 2015 року, близько 23 години 00 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , прибувши з с. Хотин Березнівського району Рівненської області в м. Ковель, за попередньою домовленістю по телефону з власником автомобіля марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , потерпілим ОСОБА_10 , під приводом придбання автомобіля, зустрілись з потерпілим на території АЗС «ОККО», що по вул. Володимирській,120 в м. Ковель. Діючи по спільному, заздалегідь узгодженому плану, під виглядом покупців, обвинувачені оглянули автомобіль та маючи на меті незаконно заволодіти даним транспортним засобом під час руху, запропонували потерпілому разом з ними проїхатись вказаним автомобілем. Рухаючись вказаним автомобілем під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 дорогою по вул. Варшавській в м. Ковель у напрямку перехрестя з вулицею Шевченка, перед мостом через річку Турія, обвинувачений ОСОБА_6 , здійснивши правою рукою захват шиї потерпілого ОСОБА_11 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, з силою утримуючи потерпілого за шию у статичному положенні, тобто застосовуючи до потерпілого насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, іншою рукою приставив до шиї потерпілого, заздалегіть заготовлений пневматичний пістолет, який в напівтемному салоні автомобіля сприймався потерпілим ОСОБА_10 , як бойова зброя, тобто погрожуючи застосувати насильство, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, наказав потерпілому не опиратись і заспокоїтись, адже автомобіль вже йому не належить. Відчувши реальну загрозу своєму життю, потерпілий ОСОБА_10 почав чинити опір, а саме правою рукою відвів від своєї шиї пістолет, а правою рукою намагався послабити захват шиї. У це час обвинувачений ОСОБА_7 , намагаючись подолати опір потерпілого, бризнув в обличчя потерпілого сльозогінним газом з балончика марки «Терен-4». Вирвавшись із захвату обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілий вийняв ключа із замка запалювання, унаслідок чого двигун автомобіля вимкнувся. Обвинувачений ОСОБА_8 скерував автомобіль у правий дорожній відбійник, унаслідок чого права частина автомобіля зазнала механічних пошкоджень та зупинив автомобіль біля відбійника, унаслідок чого двері зі сторони потерпілого виявились заблокованими. Після цього, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не вчинивши всіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, не змогли заволодіти транспортним засобом і втекли у напрямку м. Володимир-Волинського, однак в подальшому були затримані працівниками міліції.

Ухвалами слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 25 листопада 2015 року стосовно підозрюваних ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із встановлення заборони залишати житло в період доби з 20.00 год вечора до 07.00 год. ранку з покладанням на підозрюваних на підставі ч.5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати органу досудового розслідування на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон . Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захв у виді особистого зобов`язання.

Ухвалами слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 19 січня 2016 року строк дії запобіжних заходів було продовжено до 22 лютого 2016 року.

У ході судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також продовження строку особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та захисник обвинувачених ОСОБА_9 заперечили проти продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на відсутність ризиків, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу у ході досудового розслідування, прохають застосувати стосовно обвинувачених запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Позицію захисника підтримав обвинувачений ОСОБА_12 .
Заслухавши думку учасників судового розгляду, щодо заявленного клопотання про продовження строку запобіжного заходу, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Зокрема п. 1, та п. 5 ч.1 даної статті передбачає такі ризики, як можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт, який в силу ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Застосовуючи запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий судя враховував наявність передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які полягають у можливості підозрюваних переховуватись від органів досудового слідства та суду, обставини вчинення злочину та обставини затримання підозрюваних, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрювались обвинувачені та міру покарання, яка може загрожувати особам.

Згідно ст. 194, ст. 199 КПК України, строк запобіжного заходу може бути продовженим. Разом з тим, прокурором не наведено наявності усіх обставин, які були підставою для застосування стосовно обвинувачених запобіжного заходу у виді домашнього аршету.
Вирішуючи клопотання, щодо продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються обвинувачені та міру покарання, яка може загрожувати обвинуваченим. У той же час, у ході судового розгляду встановлено, що як у ході досудового розслідування, так і у ході судового розгляду даної справи, обвинувачені не переховувались від органів досудового слідства та суду, своєчасно з`являлись на виклики суду.

Відтак суд вважає за доцільне змінити запобіжний захід у виді домашньогго аршету, застосований щодо обвинвачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та продовжити строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_7 .
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 193-194 КПК України, -
У Х В АЛ И В:

Змінити запобіжний захід у виді домашньогго аршету, застосований щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Продовжити строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_7 .
Покласти на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 такі обов`язки:
прибувати за кожним викликом до суду;
повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування, роботи або місця навчання;
Повідомити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під розпис покладені на них обов`язки та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Встановити строк дії ухвали терміном на один місяць з моменту її постановлення, а саме до 19 березня 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3