АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/256/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/144/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: справи щодо неповнолітніх
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/144/16 за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цім вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, студента Лозівського професійного ліцею, не одруженого, не працюючого, судимого:

- 17.12.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

- 28.01.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

засуджено за: ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі; ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі; ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.01.2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.

Як встановив суд, що 16 листопада 2014 року близько 19 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_9 , 1998 року народження, на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 наздогнав раніше незнайому ОСОБА_10 . Діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, ОСОБА_9 , застосувавши відносно ОСОБА_10 погрози насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито заволодів майном ОСОБА_10 , а саме вихватив з її руки мобільний телефон марки «JiayuG 2 S», вартістю 1040 гривень, в якому знаходились дві сім картки операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Лайф», вартістю 10 гривень кожна. Після цього, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_9 з місця події втік та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_10 завдано майнової шкоди на загальну суму 1060 гривень.

Крім того, 25 листопада 2014 року близько 19 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_9 , 1998 року народження, на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_3 , наздогнав раніше незнайому ОСОБА_11 .. Діючи з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, повторно, ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, перебуваючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито заволодів майном ОСОБА_11 , а саме вихватив з її руки жіночу сумку, в якій знаходилось наступне майно: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код та службове посвідчення головного спеціаліста Управління пенсійного фонду України на ім`я ОСОБА_11 , гроші в сумі 300 гривень, мобільний телефон марки «Samsung SHG - Х 510», вартістю 80 гривень, в якому знаходились сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 гривень, а також гаманець жіночий, косметичка у вигляді тканинного гаманця на змійці, медичний препарат «нош-па» 1 упаковка 24 таблетки, медичний препарат «карвалмент» - 1 упаковка 10 таблеток, медичний препарат «барбовал» - 1 флакон 25 мл, медичний препарат «нормодіпін» - 1 упаковка 10 таблеток, ліхтарик пластмасовий, флеш - картка в пластмасовому корпусі на 4 Гб, два металевих стаканчика кустарного виробництва з нержавіючої сталі об`ємом по 100 мл, ніж дорожній, два срібних ланцюга в пошкодженому стані, окуляри +1,75, металевий футляр для окулярів, ринкову вартість яких експерту встановити не представилось можливим. Після цього, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_9 з місця події втік та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_11 завдано майнової шкоди на загальну суму 390 гривень.

Крім того, 26 листопада 2014 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, з метою позбавлення життя ОСОБА_12 , з яким в нього виникли особисті неприязні відносини, з ножем в кишені, який зберігав при собі для самооборони, прослідував до 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де між 2-м та 3-м поверхами наздогнав потерпілого, який йшов до себе додому. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на навмисне позбавлення життя ОСОБА_12 , з метою заподіяння йому смерті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вихопив свій ніж та наніс йому не менше 14 ударів ножем у життєво важливі органи, чим завдав потерпілому наступні тілесні ушкодження: колото-різану рану на правому крилі носу, сім поруч розташованих колото-різаних ран на правій боковій поверхні шиї в середньо-верхній третині, колото-різану рану на правій боковій поверхні шиї, колото-різану рану на лівій боковій поверхні шиї в нижній третині, колото-різану рану на передній поверхні шиї в верхній третині в 5 см вліво від серединної лінії, колото-різану рану в області щелепи зліва в 5 см від серединної лінії, колото-різану рану на передній поверхні грудної клітини справа в області 3-го міжреберря по середньо ключичній лінії, проникаючу в праву плевральну порожнину з пораненням верхньої долі правої легені, різану рану в області нижньої щелепи зліва в 7 см від серединної лінії, які є тяжкими тілесними ушкодженнями по критерію небезпеки для життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці.

Органами досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 29 листопада 2014 року приблизно в 00:00 год., знаходячись поблизу дитячого садка на мікр. 5 у м. Лозова Харківської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, виниклої на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_13 , діючи з прямим умислом на позбавлення життя останнього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді позбавлення життя потерпілого і бажаючи настання таких наслідків, повторно, дістав з кишені свій ніж та навмисно наніс не менше шести ударів в область грудної клітки, обличчя та волосистої частини голови ОСОБА_13 , чим завдав потерпілому наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана на волосистій частині голови в лівій скроневій області над вушною раковиною, колото-різана рана в лівій скуловій області, колото-різана рана в області кута нижньої щелепи зліва, колото-різана рана в області трапецієвидного м`яза зліва які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також колото-різану рану на спині в області 2-го міжреберря зліва у внутрішнього краю лівої лопатки, проникаюча в ліву плевральну порожнину з пораненням верхньої долі легені та колото-різану рану на спині в області проекції нижнього кута лівої лопатки, проникаюча в ліву плевральну порожнину, які є тяжкими тілесними ушкодженнями по критерію безпеки для життя. ОСОБА_9 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, проте даний злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки смерть ОСОБА_13 , не настала в зв`язку з тим, що йому була надана своєчасна медична допомога.

В апеляційних скаргах:

- прокурор порушив питання про скасування вироку з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неправильного застосування кримінального закону, у зв`язку з чим суд неправильно кваліфікував дії обвинуваченого з ч. 1 ст. 121 КК України та не застосував кримінальний закон, за яким його дії було кваліфіковано органом досудового розслідування, а саме за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Окрім того, на думку прокурора, по даному епізоду обвинувачення суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина вироку не містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних про роз`яснення обвинуваченому права подачі клопотання щодо розгляду кримінального провадження судом присяжних, в силу ч. 3 ст. 31 КПК України чим порушено право обвинуваченого на захист. В апеляції прокурор просить призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції.

- обвинувачений просить переглянути вирок по мотиву невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Заслухавши доповідача, вислухавши обвинуваченого та прокурора, які підтримали апеляційні скарги, а також законного представника неповнолітнього обвинуваченого про суворість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягаю задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, то б то ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виною у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Але, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина вироку у відношенні ОСОБА_9 в частині засудження за ч. 1 ст. 121 КК України взагалі не містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, оскільки мотивувальна частина вироку містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які встановлені під час досудового розслідування та які наведені у обвинувальному акті за обвинуваченням за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Окрім того, матеріали кримінального провадження не містять даних про роз`яснення обвинуваченому права подачі клопотання щодо розгляду кримінального провадження судом присяжних, в силу ч. 3 ст. 31 КПК України чим порушено право обвинуваченого на захист

В силу ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, вирок суду постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне судове рішення та які не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги ст. 415 КПК України, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд, в ході котрого необхідно вжити всі передбачені законом заходи для об`єктивного дослідження обставин справи та усунути вказані вище в цій ухвалі недоліки.

Оскільки, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, у зв`язку з чим апеляційні скарги задовольняє частково.

Крім того, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України колегія суддів строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою продовжує до 30 днів, тобто починаючи з 12 січня 2016 року до 11 лютого 2016 року, враховуючи що обвинуваченому така міра запобіжного заходу була застосована під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, виходячи з обсягу і тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, а також наявності процесуальних ризиків та даних про особу обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Міру запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни у вигляді тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою до 11 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді