В И Р О К
іменем України
Справа № 126/3188/15-к

Провадження № 1-кп/126/189/2015

"09" жовтня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого охоронником ТОВ "Яланецьке", раніше не судимого , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що 19.08.2015 року під час огляду домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 в гаражі в поліетиленовому пакеті жовтого кольору, який знаходився на гвіздку було виявлено та вилучено один предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з маркуванням «Д-201-84 Т» з вкрученою у верхній частині полімерною пробкою коричневого кольору та один зигзагоподібний металевий предмет сірого кольору з маркуванням «34-87 УЗРГМ-2 583» ззовні схожий на запал до гранати, які згідно висновку експерта № 60 від 31.08.2015 року є корпусом осколкової наступальної ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення; підривачем ручних осколкових гранат «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2)» промислового виготовлення військового призначення. Корпус осколкової наступальної ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення та підривач ручних осколкових гранат «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2)» промислового виготовлення військового призначення в конструктивному поєднанні є осколковою наступальною ручною гранатою РГД-5, яка відноситься до бойових припасів та яка придатна до вибуху.

Дану осколкову наступальну ручну гранату ОСОБА_4 навесні 2015 року отримав від ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , та незаконно зберігав її в гаражі свого домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, в обсязі висунутого обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненому.

В даному кримінальному провадженні 24 вересня 2015 року між прокурором прокуратури Бершадського району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468 КПК України, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.

Прокурор прокуратури Бершадського району ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо призначення покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік шість місяців із покладенням на нього обов"язків , передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України; щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості. Сторони дійшли згоди про стягнення з ОСОБА_4 витрат на проведення вибухотехнічної експертизи в сумі 614,40 грн. на користь держави та знищення речових доказів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного та просить затвердити угоду про визнання винуватості від 24.09.2015 року та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 24.09.2015 року є добровільним.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.

Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому злочині є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене прокурором та обвинуваченим в угоді про визнання винуватості від 24.09.2015 року.

Речові докази по справі слід знищити, а витрати пов`язані з проведенням експертизи - стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 24 вересня 2015 року між прокурором прокуратури Бершадського району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців.

На підставі ч. 1 п.2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально -виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з"являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 614,40 грн. (шістсот чотирнадцять грн. 40 коп. ) витрат за проведення вибухотехнічної експертизи.

Речові докази : залишки (уламки) гранати РГД-5, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Бершадського РВ - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1