Справа №162/1677/15-к
17 грудня 2015 року Номер провадження 1-кс/162/97/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 ,
Ухвалою суду від 07.12.2015 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання, під час якого учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, прокурор заявив клопотання щодо призначення справи до судового розгляду на 12.01.2016 року у звязку із зайнятістю по інших справах, які вже призначені до розгляду.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав: кримінальне провадження підсудне Любешівському районному суду Волинської області; угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло; підстав для закриття кримінального провадження не вбачається; обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2015 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.12.2015 року.
Прокурором заявлено клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 до 4 місяців та продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачено ч. 1 ст. 135 , ч. 3 ст. 286 КК України - у виді обмеженням волі на строк до 2 років або позбавленням волі на той самий строк та позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років відповідно, та які згідно статті 12 цього кодексу класифікуються як злочин невеликої тяжкості та тяжкий злочин.
При вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, передбачених ч. 1 п. 1, п.3, п. 5 ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання; його репутацію, майновий стан та відсутність судимостей.
Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку обвинуваченого та його захисника, які просили вирішити це питання з врахуванням тяжкості вчинених злочинів, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа обвинувачується, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2015 року ОСОБА_9 був тимчасово обмежений у користуванні правом керування транспортним засобом строком на два місяці, тобто до 21.12.2015 року.
Прокурором заявлене клопотання в порядку ст. 153 КПК України щодо продовження ОСОБА_9 строку тимчасового обмеження у користуванні правом керування транспортним засобом.
Стаття 148 КПК України передбачає, що у разі наявності достатніх підстав вважати, що для припинення кримінального правопорушення чи запобігання вчиненню іншого, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного щодо перешкоджання кримінальному провадженню, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необхідно тимчасово обмежити підозрюваного у користуванні спеціальним правом, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа мають право тимчасово вилучити документи, які посвідчують користування спеціальним правом, у законно затриманої ними особи в порядку, передбаченому ст. 208 цього Кодексу.
Тимчасово вилученими можуть бути документи, які посвідчують в тому числі і право керування транспортним засобом. Тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом може бути здійснене на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше 2 місяців.
Стаття 153 цього кодексу передбачає, що прокурор має право звернутися із клопотанням про продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, яке розглядається у порядку, передбаченому ст. 151 цього Кодексу. Суд відмовляє у продовженні строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, якщо прокурор не доведе, що обставини, які стали підставою для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, продовжують існувати; сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було обмежено користування спеціальним правом, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.
Прокурор в судовому засіданні довів, що на теперішній час підстави обмеження обвинуваченого у користуванні правом продовжують існувати, тому суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_9 обмеження до 21.02.2016 року.
Будь-яких інших клопотань від учасників судового провадження не надійшло, проти відкритого судового розгляду учасники судового провадження не заперечували.
Керуючись ст.ст. 315-317, 128, 177, 184, 193, 196, 199 КПК України, суд
Клопотання прокурора ОСОБА_3 щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 3 ст. 286 КК України, до 60 днів до 16 лютого 2016 року включно.
Продовжити ОСОБА_9 строк тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом - правом керування транспортними засобами до 21.02.2016 року.
Цивільні позови долучити до матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч.3 ст.286 КК України.
У судове засідання викликати прокурора, потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 та надати в Луцький слідчий ізолятор вимогу на доставку обвинуваченого ОСОБА_9 в судове засідання.
Ухвалу для виконання в частині продовження дії запобіжного заходу скерувати у Луцький слідчий ізолятор для відома та виконання.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя Любешівського
районного суду ОСОБА_1