Провадження № 1-кп/127/980/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2015 р. за № 0003316 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

22.05.2015 р. біля 19.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в дворі будинку № 77 по вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці, помітив двох раніше не знайомих йому жінок, у одної з яких на шиї помітив ланцюжок з кулоном з жовтого металу. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння чужим майном і ОСОБА_6 почав йти їм назустріч.

Зрівнявшись з однією з жінок ОСОБА_4 , на шиї якої він помітив ланцюжок з кулоном, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном з метою збагачення, шляхом ривка зірвав з шиї ОСОБА_4 ланцюжок з кулоном з металу жовтого кольору вагою 18,21 г вартістю 8364,58 (при вартості 1 г золота відповідно до офіційного курсу НБУ на 22.05.2015 р. 459,34 грн.), на якому висів кулон з металу жовтого кольору вагою 3,72 г вартістю 1708,74 грн.

Після цього ОСОБА_6 , заволодівши ланцюжком та кулоном ОСОБА_4 , залишив місце вчинення злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 10073,32 грн.

Згідно з висновком експерта № 660/662 від 29.05.2015 р. у ОСОБА_4 мало місце тілесне ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні правого плеча, який утворився від дії тупого твердого предмету, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та суду пояснив, що він гуляв містом і зайшов у один з дворів, де сів на лавку. Він побачив, що йому назустріч йшла потерпіла з подругою, тому він встав, пішов їм назустріч та зірвав у потерпілої з шиї ланцюжок, після чого побіг за ріг будинку. Потім він побачив, що потерпіла з людьми йде за ним і він побіг до садочка. Він намагався поговорити з потерпілою, але приїхали працівники міліції та затримали його. Удари потерпілій він не наносив. Ланцюжок він зірвав, здійснивши ривок до себе.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона йшла з подругою ОСОБА_7 , до них підбіг обвинувачений і з ударом зірвав у неї з шиї ланцюжок. Вона з подругою почала йти за обвинуваченим, який зняв футболку і ланцюжок завернув у кепку. В садочку обвинувачений ліг на землю і почав ховатись від них, а ланцюжок викинув у клумбу. Удар був нанесений в область грудей.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 22.05.2015 р. біля 18-19 год. до неї приїхала подруга потерпіла, вони посиділи в неї вдома, а потім вона пішла провести потерпілу на маршрутку. Біля лісопарку вона побачила хлопця, який йшов прямо на них і вона почала його пропускати. Вона почула хлопок і ОСОБА_9 почала падати на неї. Потім ОСОБА_9 повідомила, що в неї зірвали ланцюжок і вони пішли за хлопцем, який по дорозі зняв футболку. Вони побачили хлопця у машині й попросили допомогти, тому той почав бігти за обвинуваченим. Обвинувачений забіг на територію садочка й, коли хлопці зайшли на територію, вони знайшли обвинуваченого в кущах. Вони попросили повернути ланцюжок, на що обвинувачений повідомив, що викинув його в кущі.

В ОСОБА_10 була червона пляма у верхній частині грудей як від забою, потерпіла сказала, що обвинувачений вдарив її. Нанесення удару вона не бачила, чула лише хлопок.

Експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що синець, виявлений у потерпілої, виник за місцем прикладання сили. Матеріали кримінального провадження на експертизу не надавались, тому питання стосовно механізму утворення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень не з`ясовувалось. Під час проведення експертизи тілесних ушкоджень на шиї потерпілої, про які вона зазначала, виявлено не було.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що подія відбулась восени у вечірній час. Він почув крик жінок, що зірвали ланцюжок і він побіг за обвинуваченим, який тікав. Обвинувачений забіг на територію дитячого садочка і сховався. Він з іншими хлопцями після пошуків знайшли обвинуваченого. В подальшому дівчата викликали міліцію. Ланцюжок знайшли біля клумби.

Судом також було досліджено й інші докази, зібрані у справі, а саме:

-протокол огляду місця події від 22.05.2015 р., відповідно до якого оглянуто площадку біля входу до дитячого садочка АДРЕСА_3 , описано обстановку, місце знаходження ОСОБА_6 , місце виявлення ланцюжка з кулоном, а також вилучено один запаховий слід;

-висновок експерта № 660/662 від 29.05.2015 р., згідно з яким у ОСОБА_4 мало місце тілесне ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні правого плеча, який утворився від дії тупого твердого предмету, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень;

-висновок експерта № 182 від 12.06.2015 р., відповідно до якого при порівнянні запаху, відібраного у ОСОБА_6 , із зразком запаху, вилученого при огляді місця події з поверхні ланцюжка, встановлено, що зразок запаху, відібраний у ОСОБА_6 , має спільне джерело походження зі зразком запаху, вилученого з поверхні ланцюжка;

-лист за підписом в.о. начальника УНБУ у Вінницькій області ОСОБА_13 від 15.06.2015 р. за № 90-02/11-013/1796, згідно з яким вартість одного грама золота 585 проби у брухті станом на 22.05.2015 р. складала 459,34 грн.;

-заявку-квитанцію від 10.06.2015 р., відповідно до якої загальна вага ланцюжка з кулоном становить 21,93 г.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт відкритого заволодіння обвинуваченим ланцюжком та кулоном потерпілої. Дана обставина обвинуваченим в судовому засіданні не заперечувалась і була підтверджена показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_8 . Крім того, з протоколу огляду місця події випливає, що ланцюжок та кулон було виявлено саме в місці, на яке було вказано обвинуваченим. Також суд враховує, що зі змісту висновку експерта № 182 від 12.06.2015 р. зразок запаху, відібраний у ОСОБА_6 , має спільне джерело походження зі зразком запаху, вилученого з поверхні ланцюжка.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що з метою заволодіння майном потерпілої він наніс останній удар рукою в ділянку грудної клітки та шиї справа. Однак, згідно з висновком проведеної судово-медичної експертизи у потерпілої мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні правого плеча. Допитаний в судовому засіданні експерт повідомив, що за загальним правилом синець виникає в місці прикладання сили. Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачений зірвав ланцюжок з ударом. Свідок ОСОБА_8 зазначила, що моменту нанесення удару не бачила, почула лише хлопок і після цього потерпіла почала падати на неї. Обвинувачений в судовому засіданні повідомив, що удару він не наносив, а лише схопив ланцюжок і різко смикнув його на себе. При цьому обвинувачений не виключав можливості спричинення потерпілій якихось тілесних ушкоджень. Інших об`єктивних даних, які б свідчили, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження виникли саме внаслідок протиправних дій обвинуваченого суду надано не було.

Таким чином, зважаючи на положення ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що факт спричинення обвинуваченим виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень слід виключити з обвинувачення, визнаного доведеним, оскільки останній не ґрунтується на беззаперечних доказах, зібраних у справі, а натомість ґрунтується на припущеннях сторін кримінального провадження.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд приймає до уваги роз`яснення, надані в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. за № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно з якими під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.
Враховуючи визначення, викладене в п. 3 вказаної Постанови, суд вважає, що в даному випадку в діях обвинуваченого наявні ознаки застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої в момент заподіяння. Суд дійшов до такого висновку, оскільки в даному випадку відбулось саме силове заволодіння ланцюжком та кулоном, а тому посилання сторони захисту на недоведеність вини обвинуваченого в цій частині суд оцінює критично.
З огляду на викладене суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий умисний злочин, проте в силу ст. 89 КК України є особою, раніше не судимою, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, у вчиненому розкаявся, завдану потерпілій шкоду було відшкодовано і остання претензій до обвинуваченого не має. Крім того, суд враховує, що обвинувачений хворіє на ряд захворювань і потребує нагляду лікаря за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого., є щире каяття та добровільне відшкодування потерпілій завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілої, яка вважає за доцільне призначити обвинуваченому не суворе покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 100 КПК України викрадені у потерпілої речі, які органами досудового розслідування йому повернуто, слід залишити потерпілій.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення товарознавчого дослідження підлягають покладенню на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінити з утримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти із зали суду.
Зобов`язати ОСОБА_6 не залишати місце постійного проживання без дозволу суду, з`являтись до суду за першою ж вимогою.
Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1382 (одну тисячу триста вісімдесят дві) грн. 40 коп. вартості проведення криміналістичного дослідження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: