Справа № 545/1642/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2015 року м. Полтава
Колегія суддів Полтавського районного суду Полтавської області у складі суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

з участю потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження № 0000149 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нижні Млини, Полтавського району Полтавської області, українець, громадянин України, одружений, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.115 ч.1 КК України,-
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_11 , 18.04.2015 року, близько 16:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшовши до кімнати свого будинку, за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , виявив сплячого на дивані свого зятя ОСОБА_12 , 1974 року народження, який також перебував в стані алкогольного сп`яніння. Підчас намагання ОСОБА_11 розбудити зятя між ними виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків в ході якої ОСОБА_12 схопив ОСОБА_11 за голову а останній схопивши правою рукою кухонний ніж, який лежав поруч із диваном, умисно завдав ОСОБА_12 один неприцільний удар у ділянку грудної клітини зліва, чим згідно висновку судово-медичної експертизи №431 від 20.05.2015 року, спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження по критерію загрози для життя, що спричинили смерть ОСОБА_12 .

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 розкаявся та визнав свою вину в тім, що він дійсно наніс один удар ножем своєму зятю ОСОБА_12 в область грудної клітини в наслідок даної травми останній помер.

Вказав, що він проживає в будинку по АДРЕСА_1 . Даний будинок розділений на дві окремі половини з двома різними входами в будинок. В одній проживає він в іншій його донька- ОСОБА_13 з двома дітьми та з чоловіком з яким офіційно не була зареєстрована ОСОБА_12 . Діти спільні але були записані на доньку. 18.04.2015 року він зранку заробив трохи грошей та випив в селі горілки. Прийшовши додому, наскільки пам`ятає близько 15 години, побачив в своїй частині будинку на дивані п`яного ОСОБА_12 який спав. Він пішов до доньки і попрохав її забрати свого чоловіка бо йому- ОСОБА_14 хотілося спати а не було де. Донька не змогла розбудити ОСОБА_15 . Після цього він- ОСОБА_14 сів на подвір`ї коло гаражу. Близько 16:00 години, коли він знову зайшов до своєї частини будинку ОСОБА_12 продовжував спати. Підійшовши до нього він- ОСОБА_14 почав вимагати, щоб ОСОБА_16 встав та йшов до себе однак останній підвівшись закричав: «Я тебе закатаю в асфальт!» і схопив його- ОСОБА_14 за голову та почав душити на , що він злякавшись, машинально правою рукою схопив ніж, який лежав поруч з диваном на серванті та наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_15 . Після цього ОСОБА_16 його отпустив і присів на диван. Він- ОСОБА_14 пішов на кухню поклав ніж на стіл та присів пору зі столом. В цей час зайшла донька- ОСОБА_17 і він сказав що вдарив ОСОБА_18 ножем. Після цього доньки викликали швидку , міліцію та брата загиблого.

Повідомив,що в нього з зятем були постійні конфлікти бо останній майже ніде не робив а жив на всьому готовому і при цьому дуже часто пив , був агресивним. Постійно бив дружину ОСОБА_19 а також його оскільки був молодими та набагато фізично розвинуті ним та високим на зріст . Часто він був в синяках, одного разу зять розбив йому голову, а також надбив йому зуба . Зятя охарактеризував як людину агресивну, який часто бив дружину та його.

Вина обвинуваченого , в об"ємі обвинувачення визнаного судом доведеним повністю підтверджується показаннями потерпілого, свідків та матеріалами справи в їх сукупності.

Так допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що його рідний брат ОСОБА_20 останні 10 років жив з донькою обвинуваченого ОСОБА_21 , по АДРЕСА_1 в будинку розділеному на дві різні половини. В одній проживали вони а в іншій батько дружини ОСОБА_22 . Подвір`я в них було спільне. В них було двоє спільних дітей але записані вони були на дружину. Останні років 7 в брата не було постійних заробітків. Вказав, що часто бував в них в гостях та допомагав чим міг то коштами то продуктами. Брат був не скандальний в нього були нормальні відносини як з дружиною так і з тестем, однак зазначив, що тесть дуже часто вживав спиртні напої. В ОСОБА_18 був перший шлюб від якого в нього є син ОСОБА_23 ,який навчається в юридичній академії. Йому відомо що навчання синові оплачував брат, а також допомагав першій сім`ї чим міг. Вказав, що 18.04.2015 року, наскільки пам`ятає, близько 15 години 30 хв. , до нього позвонила дружина брата- ОСОБА_17 і повідомила , що її батько вбив ОСОБА_18 . Приїхав на місце дуже швидко хвилин через п`ять коли зайшов до частини будинку ОСОБА_14 то побачив на полу зліва біля дивана, лежачого на спині мертвого брата в якого була розстебнута сорочка і було видно одну рану в області серця , крові не було. Коли пройшов в кухню то побачив сидячого там ОСОБА_14 , який був в крові, поряд на столі лежав ніж, який також був в крові. ОСОБА_14 сказав: «Я його вбив!». Потім майже відразу приїхала швидка та міліція , яких викликали доньки обвинуваченого.

Так допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що він є сином загиблого. Батько допомагав їм з матір`ю , оплачував його навчання в юридичній академії , був людиною не скандальною. Він бував майже кожного тижня в батька в гостях по місцю його проживання в с.Нижні Млини. Вказав,що батько рідко вживав спиртні напої. Про його загибель дізнався лише через тиждень від дядька ОСОБА_24 .

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка- ОСОБА_13 повідомила, що вона є рідною донькою ОСОБА_11 . Та 20.12.2007 року перебувала в фактичних шлюбних відносинах з загиблим- ОСОБА_12 . Від спільного проживання в них було двоє дітей але записані вони були на неї як матір одиночку. Проживали за адресою по АДРЕСА_1 . Даний будинок належить її матері , яка оформила дарствену на неї та її рідну сестру, також доньку обвинуваченого ОСОБА_25 , в якої своя сім`я і вона проживає окремо. Даний будинок розділений на дві різні половини та має два входи, спільне подвір`я . В одній половині будинку проживала вона з чоловіком а в інші її батько. В батьковій частині будинку знаходиться газовий котел та лічильники на електрику та газ. Протягом спільного життя як правило декілька разів на місяць у неї виникали конфлікти з чоловіком а також бували конфлікти у батька з її чоловіком. Це було викликано тім , що ОСОБА_18 і батько останні декілька років не мали постійного заробітку і часто спільно виживали спиртні напої. ОСОБА_18 був фізично здоровішим від батька та й вищим на зріст а тому часто бив батька . Був випадок коли ОСОБА_18 проломив голову батьку. 18.04.2015 року близько 12 години дон неї свідка приїхала її сестра ОСОБА_25 .. Вони бачили батька, який був в дворі , але він не впізнав доньку ОСОБА_26 бо був дуже п`яний . Зібравшись вони пішли на кладовище для того, що прибрати на могилках рідних. Хотіли порозмовляти з батьком але коли телефонували то він не брав трубку. Коли близько 15 години повернулись до дому то зайшов син та повідомив, що батько спить п`яний і що ОСОБА_14 сказав, щоб вона йшла і забирала свого чоловіка. Коли вона зайшла до половини де проживає батько то на дивані побачила ОСОБА_18 , який спав , намагалася його розбудити але їй це не вдалося. ОСОБА_14 в цей час сидів на подвір`ї коло гаражу. Близько 15 год.40 хв. Вона пішла проводити сестру на маршрутку коли повернулась хвилин через 7 то батька на подвір`ї не було і вона зайшовши до його частини будинку побачила ОСОБА_18 лежачим на спині на полу в кімнаті біля дивану. На дивані, на полу біля дивана та на одягу в нього була кров і він ніяких звуків не проголошував. Коли пройшла далі до кухні то побачила лежачого біля столу п`яного батька, який щось бормотав а на столі лежав ніж в крові. Вона відразу подзвонила сестрі і та повернулась додому. Вони викликали швидку, міліцію та подзвонили брату загиблого.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_25 дала аналогічні покази , що і сестра- ОСОБА_13 . Уточнивши те, що коли вони із сестрою повернулися з кладовища то вона бачила батька сидячим біля гаражу він був п`яний. Коли вона зайшла до частини будинку де проживає сестра то почала спілкуватись з матір`ю по скайпу, оскільки остання працює і проживає за кордоном, це було десь близько 15 години 40 хвилин під час спілкування вона почула як через стінку в половині будинку де проживає батько останній щось крикнув і ОСОБА_20 послав батька нецензурною лайкою а потім все стихло , це зайняло дуже короткий проміжок час. Оскільки такі сварки між батьком і ОСОБА_18 були часто то вона не придала цьому значення. Також вказала, що мати працюючи за кордоном присилала їй кошти частину , яких вона передавала сестрі через ОСОБА_18 оскільки він приїздив за ними. Зазначила, що їй добре відомо про сварки які виникали з ОСОБА_18 у Батька та сестри. Батько дуже часто ходив в синяках, одного разу ОСОБА_18 проломив батьку голову.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_27 , брат обвинуваченого повідомив,що 18.04.2015 року , близько 17 години йому від односельців стало відомо, що брат вбив свого зятя ОСОБА_12 . Вказав, що йому добре відомо про те, що зять часто бив свою дружину та ОСОБА_11 виганяючи його с хати і останній часто приходив до нього-свідка ночувати і постійно був в синцях а також ОСОБА_18 брату був надбив зуба. Брат не звертався до правоохоронних органів бо не бажав сваритись із за цього з донькою.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_28 , який є односельцем обвинуваченого та депутатом сільської ради повідомив, що останній часто жалівся на свого зятя і він сам неодноразово бачив ОСОБА_15 в селі який вів себе агресивно до односельців.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_29 , повідомила, що раніше десь в 2007-2008 роках в неї в флігелі проживали ОСОБА_20 зі своєю дружиною ОСОБА_30 . ОСОБА_16 був дуже агресивний , вживав спиртні напої і був випадок коли він побив її чоловіка і після цього вона відмовила їм в здачі житла.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_31 повідомила, що вона є співмешканкою племінника ОСОБА_11 . Вони є сусідами, 18.04.2015 року коли доньки ОСОБА_14 йшли на кладовище , близько 12 год., то вони залишили дітей в неї а близько 15год.30хв., забрали дітей та пішли до дому. Пізніше в цей день від ОСОБА_32 їй стало відомо про загибель ОСОБА_15 . Її відомо, що загиблий постійно бив ОСОБА_11 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_34 дали аналогічні покази , про факт частих конфліктів між ОСОБА_11 та його зятем про, те, що загиблий постійно бив обвинуваченого про, що останній жалівся односельцям.

Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_35 підтвердила факти викладені в висновках проведених нею судовому медичних експертиз зазнаивши, що встановити взаєморозташованість один до одо дно обвинуваченого та загиблого в момент нанесення ножового поранення не можливо а також зазначила, що будь яких тілесних ушкоджень у обвинуваченого при його обстеженні виявлено не було.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №431 від 20 травня 2015 року при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_12 виявлено наступні тілесні ушкодження: рана шкіри по передній поверхні грудної клітини зліва, по середньо-ключичній лінії в 3-му міжребер`ї, що переходить у раньовий канал, який на своєму протязі пошкоджує м`які тканини, проникає в грудну клітину, проходить через верхівку верхньої долі лівої легені, далі пошкоджує висхідну частину дуги грудної аорти, де сліпо закінчується; крововиливи по ходу та периферії раньового каналу.

Вищевказаний комплекс тілесних ушкоджень носить прижиттєвий характер, утворився від не менш ніж однократної дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого мав лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурень біля 15 мм, стосовно живої особи, згідно з «Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 р.) носять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя.

Причиною смерті ОСОБА_12 стала гостра крововтрата, яка розвинулася при сліпому проникаючому колото-різаному пораненні грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №516 від 21 квітня 2015 року кров трупа ОСОБА_12 належить до А? (11) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти-В. На фрагменті тканини (слідчим вказаний як виріз покривала), який представлений на дослідження, знайдена кров людини, де виявлений антиген А. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_12 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №203 від 21 квітня 2015 року згідно з «акту судово-медичного дослідження» №156 від 22.04.2015 року, виконаним у відділенні судово-медичної імунології Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА: кров трупа ОСОБА_12 , 1974 р.н. «Висновок експерта» №431 від 20.04.2015 року належить до А (І1) групи, якій властиві антиген А і ізогемаглютинін анти В.» При судово-медичній експертизі клинка (об.!) кухонного ножа, виявлена кров, знайдені безкухонного ножа, виявлена кров, знайдені без`ядерні епітеліальні клітини не придатні для цитологічного дослідження. Статеву належність крові установити не представилось можливим у зв`язку з деструктивними змінами клітинних елементів крові, знайдені елементи жирової тканини. При серологічному дослідженні крові в об.1 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, який може походити від особи (осіб), в крові якої (яких) він знаходиться, в тому числі і від самого потерпілого громадянина ОСОБА_12 .. При судово медичній експертизі ручки (об.2) кухонного ножа, крові не виявлено, знайдена одна епітеліальна клітина, статеву належність цієї клітини установити не представилось можливим у зв`язку з деструктивними змінами її ядра.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №150-МК від 21 квітня 2015 року проведенням судово-медико-криміналістичної експертизи труп гр.-на ОСОБА_12 , 1974р.н., виявлено:- на клаптику шкіри, з передньої поверхні грудної клітки зліва, від трупа гр,- на ОСОБА_12 , . виявлено: колото - різане ушкодження яке утворилося від дії колючо-ріжучого предмету, клинок якого мав лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурень біля 15мм.В області ушкодження на клаптику шкіри, виявлено забарвлення, що характерне для присутності сполу заліза, у вигляді загального забруднення. Дане колото-різане ушкодження, на клаптику шкіри з попередньої поверхні грудної клітини, могло утворитись від дії клинка ножа наданого на експертизу.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №296 від 22 травня 2015 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства, а виявляє ознаки заїкання і може у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.В період часу до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння досліджуваний будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння і міг у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.При дослідженні особистісних особливостей підекспертний ОСОБА_11 виявляє достатню активність темпу психічних процесів і станів, низьку вразливість, відсутність імпульсивності, емоційну нестійкість, які не могли суттєво вплинути на його поведінку на час інкримінованого йому діяння.На час інкримінованого йому діяння ОСОБА_11 не знаходився в стані фізіологічного афекту або в іншому особливому емоційному стані, який міг істотно вплинути на його свідомість і діяльність у досліджуваній ситуації. ОСОБА_11 під дію ч.2, ч.3 ст. 19 та під дію ст.20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом.На даний час застосування примусових заходів медичного характеру досліджуваний не потребує.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №431 від 18 квітня 2015 року причиною смерті трупа гр. ОСОБА_12 стала гостра крововтрата, яка розвинулась при сліпому проникаючому колото-різаному пораненні грудної клітки з пошкодженнями внутрішніх органів.При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 на його тілі виявлено тілесні ушкодження:рана шкіри по передній поверхні грудної клітки зліва, по середньо- ключичній лінії в 3-му міжребер`ї, що переходить в раньовий канал, який насвоєму протязі пошкоджує м`які тканини, проникає в грудну клітку проходи через верхівку верхньої долі лівої легені, далі пошкоджує висхідну частину дугигрудної аорти, де сліпо закінчується. Крововиливи по ходу та периферії раньового каналу.Вищевказаний комплекс тілесних ушкоджень носить прижиттєвий характер, утворився від не менш чим однократної дії колючо-ріжучого предмету клинок якого мав лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурень біля 15мм., стосовно живої особи, згідно з «правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995р.) носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя.Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий міг жити проміжок часу, що обраховується хвилинами.Здійснення потерпілим будь-яких активних дій(самостійно пересуватися, чинити опір тощо), після отриманих тілесних ушкоджень, маловірогідне.Об`єктивних судово-медичних даних про положення потерпілого в момент отримання тілесних ушкоджень та про взаємне розташування потерпілого та нападника(нападників), немає.Яких-небудь ушкоджень на трупі гр. ОСОБА_12 , які б свідчилипро переміщення тіла шляхом його волочіння, немає.Тілесних ушкоджень на верхніх кінцівках, які могли утворитися в момент захисту руками від ударів, не виявлено.Потерпілий під час отримання ним тілесних ушкоджень не відчувавособливо нестерпний біль.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №431-а від 26 травня 2015 року показання підозрюваного ОСОБА_11 , дані ним 26.05.2015 року в ході проведення слідчого експерименту загалом не суперечать даним судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_12 в частині характеру, локалізації, кількості та механізму утворення тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №541 від 18 квітня 2015 року у громадянина ОСОБА_11 яких небудь тілесних ушкоджень, на момент проведення судово-медичної експертизи, не виявлено.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.04.2015 року , оглянуто частину будинку в якій проживає ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено кухонний ніж з нашаруваннями бурого кольору.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 26.05.2015 року ОСОБА_14 в добровільній формі розповів та показав на місці обставини нанесення ножового поранення ОСОБА_12 .

Таким чином колегія суддів вважає вину обвинуваченого у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому повністю доведеною вищенаведеними доказами , що були перевірені в судовому засіданні.

Проаналізувавши зібрані у справі докази колегія суддів приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід перекваліфікувати із ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині на ст.121 ч.2 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Перекваліфіковуючи дії обвинуваченого колегія суддів виходить із недоведеності умислу на спричинення смерті потерпілого , поведінки останнього в момент вчинення злочину , характеру та локалізації тілесних ушкоджень.

В даному випадку замах на вчинення злочину відповідно до вказаної норми спрямований на вбивство повністю спростовується діями обвинуваченого в момент вчинення злочину та діями після нанесення удару.

Зокрема обвинувачений мав змогу безперешкодно продовжити свої злочинні дії направлені на навмисне позбавлення життя потерпілого, але подібних дій надалі не здійснив та будь яких перешкод щодо неможливості не доведення злочину до кінця, що не залежали від волі обвинуваченого судом не встановлено . Так потерпілий перебуваючи протиправно в будинку обвинуваченого, проти його волі намагався вчинити сварку, погрожував побиттям, та не погоджувався залишити помешкання останнього. Обвинувачений, завдавши один удар мав змогу нанести ще не менше одного удару для завершення умислу на вбивство, оскільки будь яких чинників, які б перешкодили завершити вбивство не було . Це підтверджується показами свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_36 , які майже відразу прибувши на місце злочину виявили обвинуваченого в іншій кімнаті не там де знаходився загиблий а ніж лежав поруч на столі. Отже події нанесення удару ножем мали миттєвий не прицільний характер та свідчать про небажання обвинуваченого довести свої дії до кінця , якщо б такі були направлені на вбивство.

Отже, наведені у вироку обставини в поєднанні з іншими об"єктивними даними справи, характером взаємин між обвинувачеим та потерпілим , які передували злочину , інтенсивністю та послідовністю дій , характером , локалізацією та механізмом спричинення тілесних ушкоджень , поведінкою обвинуваченого після заподіяння тілесного ушкодження у своїй сукупності не дають суду підстав вважати , що обвинувачений мав намір заподіяти смерть потерпілому.

В той же час, наведені у вироку обставини, свідчать , що обвинувачений не міг не розуміти і не передбачати , що від його удару ножем потерпілий може отримати тяжкі ушкодження здоров"я .

З наведених вище обставин колегія вважає неспроможними твердження захисту обвинуваченого щодо вчинення ОСОБА_11 злочину передбаченого ст..118 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони. Так, обвинувачений в судовому засіданні вказав, що він не мав умислу вчинити вбивство, а підходячи до дивана де спав загиблий хотів лише його розбудити , щоб він пішов з будинку ніж який лежав поруч схватив машинально після того як зять підвівся з дивана та намагався його вдарити, а навмисно, заздалегідь для вчинення вбивства ніж не брав. Також, свідок ОСОБА_37 донька обвинуваченого показала, що 18.04.2015 року, близько 15 години 40 хвилин, під час спілкування з матір`ю по скайпу, вона почула як через стінку в половині будинку де проживає батько останній щось крикнув і ОСОБА_20 послав батька нецензурною лайкою а потім все стихло, це зайняло дуже короткий проміжок час. Тобто, свідок не чула щоб відбувалась якась бійка. Також відповідно до висновку судово-медичної експертизи №541 від 18 квітня 2015 року у громадянина ОСОБА_11 яких небудь тілесних ушкоджень, на момент проведення судово-медичної експертизи не виявлено, дану обставину підтвердила і допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_38 ..

Обираючи покарання обвинуваченому колегія суддів виходить із положень статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно. Вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого колегія суддів визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого на досудовому слідстві не виявлено однак колегія суддів визнає такими обставинами щире каяття та активне сприяння в розкриттю злочину.

Так ОСОБА_11 щиро розкаявся та визнав свою вину в тім, що в ході виниклої сварки, він дійсно наніс один удар ножем своєму зятю ОСОБА_12 в область грудної клітини в наслідок даної травми останній помер. На досудовому слідстві ОСОБА_11 не відмовлявся давати покази , погодився на проведення слідчого експерименту під час якого розповідав та показав про обставини вчиненого злочину.

Також колегія суддів вважає встановленим та враховує факт неправомірної поведінки з боку загиблого по відношенню до обвинуваченого яка мала місце протягом тривалого часу, що підтверджується показами свідків по справі як зі сторони обвинувачення так і показами свідків заявлених в судовому засіданні стороною захисту обвинуваченого.

Колегія враховує той факт, що підчас вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_11 його зять ОСОБА_12 перебував в частині будинку де проживає обвинувачений неправомірно.

З огляду на зазначені обставини колегія вважає при призначенні покарання за можливе застосування ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче від нижчої межі санкції статті.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України колегія суддів не вбачає.

Питання про долю речових доказів у справі підлягає вирішенню відповідно до ст..100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно накладався, але майна, що підлягає арешту не виявлено.

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою підлягають залишенню без змін.

Обвинувачений здоровий , працездатний , примусового лікування не потребує.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України , колегія суддів,-

з а с у д и л а:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.121 ч.2 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_11 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_39 рахувати з часу затримання з 18.04.2015 року.

Речові докази по справі: кухонний ніж з нашаруванням речовини бурого кольору та виріз покривала з нашаруванням речовини бурого кольору, вилучені 18.04.2015 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Полтавського РВ УМВС України в Полтавській областіпісля набрання вироком чинності - знищити.

Речові докази - брюки зеленого кольору, сорочку смугасту сіро-синього кольору, мобільний телефон «SAMSUNG DUOS» чорного кольору (ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 ), з двома SIM-картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» та ТОВ «Астеліт», вилучені 18.04.2015 року під час особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області після набрання вироком чинності повернути ОСОБА_11 .

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся

Арешт на майно накладався , але майна, що підлягає арешту не виявлено.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 30 днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3