Справа №: 272/1378/15-к
Провадження № 1-кп/272/103/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю потерпілого ОСОБА_5

з участю захисника ОСОБА_6

з участю представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 2 м.Андрушівка матеріали кримінального провадження № 0000418 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебединці Андрушівського району Житомирської області,українця,громадянина України,з неповною середньою освітою,пенсіонера,одруженого,тимчасово проживаючого : АДРЕСА_1 , зареєстрованого : АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 121 ч.1 КК України, -
встановив:
26 вересня 2015 року,близько 22 години 00 хвилин,у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приватного підприємця ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_1 , на грунті раніше склавшись неприязних відносин,обвинувачений умисно наніс два удари дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці та яка була у поліетиленовому пакеті темного кольору, по голові в потилицю ОСОБА_5 , який на той час перебував сидячи на стільці за столиком. В наслідок чого ОСОБА_9 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а саме черепно-мозкову травму у вигляді: лінійного перелому кісток склепіння черепа в потиличній ділянці ліворуч, струсу головного мозку, забійної рани волосяної частини голови, які відповідно до висновку експерта № 156 від 21.10.2015 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений,підтвердивши вищевказані обставини, свою вину визнав в повному обсязі та пояснив,що 26 вересня 2015 року,близько 22 години 00 хвилин,у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приватного підприємця ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_1 ,він умисно наніс два удари дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці та яка була у поліетиленовому пакеті темного кольору, по голові в потилицю ОСОБА_5 , який на той час перебував сидячи на стільці за столиком. В скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілий,підтвердив вищевказані обставини,не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: висновком судово-медичного експерта № 156 від 21.10.2015 року, потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми у вигляді: лінійного перелому кісток склепіння черепа в потиличній ділянці ліворуч, струсу головного мозку, забійної рани волосяної частини голови, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (а.с.18-19).

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та вважає правильним кваліфікацію його навмисних дії за ст.121 ч.1 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно 66 КК України є щире каяття,добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України - не має.

При обранні покарання обвинуваченому суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень,особу обвинуваченого,який вперше притягується до кримінальної відповідальності,повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому,виключно позитивно характеризується по місцю проживання,є особою похилого віку,тому вважає за можливе його виправлення без ізоляції від суспільства, тому обирає покарання у вигляді мінімальної санкції ст. 121 ч.1 КК України у вигляді позбавлення воля з випробування з застосуванням ст.. 75 КК України з обранням іспитового строку 1 рік 6 місяців ,з покладенням обов`язків,передбачених п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Речових доказів та судових витрат не має.Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. суд задовольняє повністю та стягує зазначену суму з обвинуваченого не користь потерпілого.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
засудив :
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,76 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців.

Зобов?язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно засудженого до набрання вироком чинності залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. На відшкодування моральної шкоди.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку,з врахуванням обмежень,встановлених ч.3 ст.349 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому,потерпілому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1