АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №645/2707/14-к Головуючий у суді 1 інстанції
Провадження № 11кп/790/962/15 ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
У Х В А Л А
Іменем України
23 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0000361 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , заступника прокурора Харківської області ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_11 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 11 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянина Російської Федерації, з професійно-технічною освітою, неодруженого, без визначеного роду занять, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , а фактично мешкав у АДРЕСА_2 , раніше засуджувався: 1)1 березня 2006 року Миронівським районним судом Київської області за ч.1 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.187, ст.ст.69, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 2) 3 грудня 2013 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1000 гривень, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Московський районний суд міста Харкова 11 березня 2015 року ухвалив вирок стосовно ОСОБА_8 , якого визнав винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309 КК України. Обвинуваченому призначено покарання: за ч.2 ст.307 КК України позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч.2 ст.309 КК України позбавлення волі на строк 3 роки; а в силу ст.70 КК України за сукупністю злочинів - позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю із вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 3 грудня 2013 року призначено остаточне покарання - позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого, а також штраф у розмірі 1 тисячі гривень. При цьому ухвалено про самостійне виконання покарання у виді штрафу.

Також ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 391 гривня 20 копійок, 367 гривень 8 копійок, 391 гривня 20 копійок, 367 гривень 8 копійок, 367 гривень 8 копійок, 733 гривні 50 копійок.

Як вбачається із формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, у 2014 році ОСОБА_8 вчинив у місті Харкові повторно незаконні дії з особливо небезпечними наркотичними засобами опієм ацетильованим за таких обставин.

Так, за невстановлених органами слідства обставин обвинувачений придбав з метою збуту зазначений наркотичний засіб, ємністю 2 мілілітра, в перерахунку на суху речовину 0, 0285 грам, і зберігав його в квартирі АДРЕСА_3 незаконно збув продав ОСОБА_12 за 100 гривень.

Крім того, знову за невстановлених органами слідства обставин обвинувачений придбав з метою збуту опій ацетильований, ємністю 5 мілілітрів, в перерахунку на суху речовину 0, 2385 грам, і зберігав його у цій самій квартирі, а 26 лютого біля будинку АДРЕСА_4 незаконно збув продав ОСОБА_12 за 100 гривень.

Також 26 лютого біля будинку АДРЕСА_5 працівники міліції виявили та вилучили у обвинуваченого опій ацетильований, ємністю 5 мілілітрів, в перерахунку на суху речовину 0, 2916 грам, який ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав у медичному шприці без мети збуту.

Обвинувачений подав апеляційну скаргу і порушує питання про скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Як стверджує ОСОБА_8 , досудове і судове слідство є неповним, оскільки з`ясовані не всі обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, в тому числі допитані не всі свідки, існувала потреба у призначенні експертиз, також при наявності суперечливих доказів суд не дав їм належної оцінки, обґрунтував обвинувальний вирок недопустимими, недостовірними доказами, До того ж досудове слідство проводилось з порушенням встановленої законом процедури і його прав, неналежним слідчим.

В своїй апеляції прокурор ОСОБА_10 просить змінити судове рішення, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України і за сукупністю злочинів до тих покарань, які йому призначив суд, виключити із резолютивної частини вироку застосування ч.1 ст.71 КК України, вказати про самостійне виконання не покарання у виді штрафу, а вироку Червонозаводського районного суду міста Харкова від 3 грудня 2013 року.

Апелянт посилається на те, що суд не повинен був застосовувати ч.1 ст.71 КК України і призначати обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, хоча останній після постановлення попереднього вироку, за яким він не сплатив штраф, і вчинив нові злочини. На думку заступника прокурора області, оскільки ч.3 ст.72 КК України забороняє при складанні покарань, тобто при застосуванні одного із способів призначення покарання за сукупністю вироків, складати основне покарання у виді штрафу з позбавленням волі, то потрібно вказувати не про самостійне виконання штрафу, а про самостійне виконання всього попереднього вироку.

Що стосується апеляційної скарги прокурора ОСОБА_11 , то він, змінивши її, вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд не здійснював підготовче провадження, передбачене главою 27 КПК України, а тому наполягає на скасуванні вироку і призначенні нового розгляду у суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_11 обґрунтована, а для задоволення вимог прокурора ОСОБА_10 підстави відсутні, ствердження обвинуваченого та захисника про необхідність скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вбачає підстави для скасування вироку.

Так, ст.9 КПК України передбачено, що суд та службові особи органів державної влади, які мають відношення до здійснення кримінального провадження, повинні неухильно дотримуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; також в силу ст.30 КПК України правосуддя здійснюється судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбачену цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Окрім цього, згідно ст.ст.370, 374 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Проте при здійсненні кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 наведені норми кримінального процесуального закону були порушені.

Так, на підставі ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2014 року кримінальне провадження №0000361 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, було передано на розгляд з Фрунзенського районного суду до Московського районного суду міста Харкова.

У такому випадку згідно вимог ч.6 ст.34 КПК України суд зобов`язаний був розпочати судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Проте у Московському районному суді міста Харкова у провадженні стосовно ОСОБА_8 підготовче судове засідання не відбувалося, підготовка до судового розгляду не проводилася і ухвала про призначення судового розгляду не була постановлена, а після надходження провадження суд, не дотримавшись положень глави 27 КПК України, відразу приступив до судового розгляду - з 29 травня 2014 року і 11 березня 2015 року ухвалив вирок,

Отже, при здійсненні судового провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто всупереч ст.370 КПК України вирок стосовно ОСОБА_8 не є законним і згідно п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412, ст.415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Що ж до обґрунтувань апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_10 , то колегією суддів вони не перевіряються, оскільки обвинувальний вирок скасовується з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і буде здійснюватися новий судовий розгляд.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обґрунтованість обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 183, 419 КПК України колегія суддів вбачає підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 376, 405, 407, п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412, ст.419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Московського районного суду міста Харкова від 11 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 , залишити без змін, продовживши строк тримання його під вартою до 23 серпня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_13 ОСОБА_4