Справа № 190/1423/15-к
Провадження №1-кп/190/122/15
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1кп/190/122/15 (ЄРДР №№0000959, 0001046) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, не одруженого, має загальну середню освіту, військовонезобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.05.2004 року П`ятихатським райсудом Дніпропетровської області за ст.119 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, 12.08.2004 року П`ятихатським райсудом Дніпропетровської області за ст.15 ч.3, ст.152 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі, 25.02.2014 року П`ятихатським райсудом Дніпропетровської області за ст.395 КК України до арешту на термін 6 місяців, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 18.08.2015 року приблизно о 16год 00хв, перебуваючи за місцем мешкання знайомого ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_3 , вживаючи алкогольні напої з останнім та скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу із кімнати зали вказаного будинку вчинив крадіжку цифрового супутникового приймача марки «Q-SAT», який належав потерпілому ОСОБА_5 , вартістю 457 грн. Викрадене майно ОСОБА_4 з місця скоєння злочину відніс до прилеглої території будівлі «АТБ-маркет» по вул.Комсомольській в м.П`ятихатки Дніпропетровської області, де розпорядився викраденим майном на власний розсуд шляхом продажу ОСОБА_6 .
Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду згідно висновку товарознавчої експертизи № 35 від 25.08.2015 року на суму 457грн.
Вказані дії обвинуваченого за обвинувальним актом кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене з корисливих мотивів.

Повторно 09.09.2015 року приблизно о 21год 20хв ОСОБА_4 , проходячи повз приміщення двоповерхового багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, вирішив таємно викрасти майно, належне ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливої зацікавленості, ОСОБА_4 09.09.2015 року о 21.30 годині таємно шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Ардіс» бордового кольору вартістю 2088грн., який знаходився біля під`їзду багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 . З викраденим з місця скоєння злочину обвинувачений зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2088 грн. згідно висновку експерта №50.від 25.09.2015 року

Зазначені дії обвинуваченого за обвинувальним актом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, підтвердивши в повному обсязі обставини, викладені в обвинувальному акті, на підставі ст.63 Конституції України відмовившись від дачі показань відносно себе.
Обвинувачений ОСОБА_4 20.10.2015 року подав до суду заяву, яку підтримав при судовому розгляді кримінального провадження, про визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин правопорушень на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло, добровільність подання вказаної заяви та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено в судовому засіданні. Крім того обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем.
Прокурор проти заяв обвинуваченого не заперечував.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в судовий розгляд не з`явилися, надали до суду кожен окремо заяви про проведення судового провадження за їх відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого, ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з чим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене з корисливих мотивів, та кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який вчинив злочини середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд зазначає рецидив злочину.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій статті Особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі, та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України, визначивши остаточне покарання на підставі положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, речові докази, що знаходяться на зберіганні потерпілих, згідно ст.100 КПК України, залишити останнім.
Керуючись ст.ст.100, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених народження, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання:

за ч.1ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді 3 (тьрох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в два року.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ тюнер супутникової антени (цифрового супутникового приймача) марки «Q-SAT ST-08», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.

Речовий доказ велосипед марки «Ардіс» бордового кольору, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення(отримання) вироку суду
Суддя ОСОБА_1