Справа № 190/1316/15-к
Провадження №1-в/190/200/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2015 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ПВК 122 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворожба Білопольського району Сумської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

01.06.2007 року Микитівським райсудом м. Горлівка Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

25.09.2008 року Центрально-міським районним судом м. Горлівка Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 04.03.2010 року звільнений умовно-достроково постановою Калінінського райсуду м. Горлівка Донецької області строком на 4 місяці 17 днів;

28.11.2011 року Центрально-міським районним судом м. Горлівка за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 звернувся до П`ятихатського районного суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, посилаючись на те, що він відбуває покарання в П`ятихатській ВК-122. За час відбування покарання не має стягнень та має заохочення, за час відбування покарання характеризується позитивно, порушень режиму утримання не допускає, належно виконує вказівки адміністрації установи.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав в повному обсязі.

Представник установи ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що ОСОБА_5 за час відбування покарання в установі характеризується посередньо та не довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, так як вважає, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 відсутні.

Спостережна комісія П`ятихатської РДА про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила і подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Вислухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково з місць позбавлення волі, думку представника ВК та прокурора, які вважають, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2014 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 309 ч. 2, 307 ч. 2, 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 28.11.2011 року Центрально-міського районного суду м. Горлівка терміном один місяць та визначено остаточне покарання 6 років 1 місяць позбавлення волі.

27.05.2014 року вироком апеляційного суду Черкаської області вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2014 року в частині призначення покарання скасовано, ОСОБА_5 призначено покарання за ст. 309 ч. 2, 307 ч. 2, 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Горлівка від 28.11.2011 року та визначено остаточне покарання 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2014 року скорочено наполовину невідбуту частину покарання ОСОБА_5 на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та встановлено невідбуту частину покарання 2 роки 5 місяців 15 днів.
Згідно характеристики від 29.07.2015 р. ОСОБА_5 характеризується посередньо, на виробництві установи не працевлаштований, залучається до роботи з благоустрою території установи, до праці ставиться добре, не потребує контролю за якістю виготовленої продукції, дотримується правомірних та ввічливих правовідносин з персоналом.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 в червні 2015 року був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці та з нагоди Дня Конституції України.

У засудженого ОСОБА_5 фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, оскільки за весь період відбування покарання ОСОБА_5 має лише одне заохочення 26.06.2015 року йому оголошено подяку, тобто перед виникненням у нього права на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного йому покарання, що свідчить про його пристосовницьку поведінку. Готовності до самокерованої поведінки в умовах обмеженого нагляду та ізоляції не висловлює і не проявляє, вину у скоєному злочині визнає, але не до кінця усвідомлює суспільну небезпеку вчинених ним діянь, тому не довів своє виправлення.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1