11-кп/775/314/2015(м)
220/543/15-к

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах.
В кінці лютого 2015 року, ОСОБА_7 , у вечірню годину, точна дата та час у судовому засіданні не встановлена, діючи умисно, повторно, з метою викрадення чужого майна, з подвір`я будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , таємно викрав моток залізної проволоки, після чого з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1350 гривень.
Не погодився з вироком суду прокурор, який у змінах до апеляційної скарги просить вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.05.2015 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного судом покарання, виключити з резолютивної частини посилання на ч.1 ст. 71 КК України та вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом повного складання цього покарання з покаранням, призначеним вироком Волноваського районного суду від 06.04.2015 року у виді 3 місяців арешту, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 6 місяців арешту.
В апеляційній скарзі вказав, що вирок є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині складання судом покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України. Суд, при визначенні остаточної міри покарання застосував вимоги ч.1 ст. 71 КК України, однак, ОСОБА_7 був засуджений Волноваським районним судом 06.04.2015 року, а вироком Великоновосілківського районного суду від 13.05.2015 року останнього засуджено за злочин, який він вчинив в кінці лютого 2015 року, тобто до постановлення попереднього вироку.
В судове засідання апеляційного суду учасники судового провадження не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, прокурор надав заяву про розгляд апеляційної скарги в його відсутність.
Колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності сторін, без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції кримінальне провадження розглянуто у відповідності з частиною 3 статті 349 КПК України, без дослідження доказів, що відносяться до фактичних обставин провадження і які ніким не оспорюються.
Апеляційна скарга прокурора містить в собі лише доводи для зміни вироку у частині призначеного покарання.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, у зв`язку з чим інші питання колегією суддів не обговорюються та не перевіряються.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги із змінами прокурора з наступних підстав.
Так, призначаючи покарання, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме призначив остаточне покарання ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України, приєднавши покарання за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 06.04.2015 року, тоді як правопорушення за теперішнім вироком ОСОБА_7 вчинено в кінці лютого 2015 року, тобто до постановлення попереднього вироку.
Згідно вимог ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то покарання йому призначається за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначення покарання, оскільки зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого, необхідно застосувати до призначеного покарання вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу із змінами старшого прокурора прокуратури Великоновосілківського району Донецької області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.05.2015 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання цього покарання з покаранням, призначеним вироком Волноваського районного суду від 06.04.2015 року у виді 3 місяців арешту, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 місяців арешту.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському СІ № 7 УДПтСУ у Донецькій області залишити без змін.
В іншій частині вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.05.2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3