Ржищевський міський суд Київської області
Справа № 1 37/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді: Козіної С.М.

при секретарі: Мироненко А.І.

з участю прокурора : Бєляєва Д.П.

Законного представника

неповнолітнього підсудного: ОСОБА_1

Захисника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищеві Київської області справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний, ОСОБА_3,17 червня 2010 року, близько 17 години, через незамкнені вхідні двері, прийшов до сектору № 9 гуртожитку № 1 Ржищівського професійного ліцею, що розташований в м. Ржищів по вул. Леніна, 110, де перебуваючи в приміщенні загальної кімнати, побачив, що під столом на полиці лежить та заряджається мобільний телефон Soni Ericsson Z610i, з метою таємного викрадення чужого майна, від'єднавши від зарядного пристрою, таємно від оточуючих вчинив крадіжку вказаного телефону вартістю 300 грн., з сім картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 15 грн. та картою пам'яті на 512 Мб вартістю 65 грн. Викрадене виніс за територію гуртожитку та розпорядився ним за власним розсудом, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 380 гривень.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що 17 червня 2010 року, вже під закінчення учбового року, близько 17 години він знаходився в своїй кімнаті гуртожитку та вирішив сходити в сектор № 9 гуртожитку, де проживають його одногрупники. Коли через незамкнені вхідні двері він зайшов до загальної кімнати сектору, то помітив, що під столом на полиці лежить і заряджається мобільний телефон Soni Ericsson Z610і. Він знав, що той телефон належить його одногрупникові, ОСОБА_4, котрий мешкає в одній із кімнат даного сектору. В даній кімнаті в той час нікого не було і він вирішив викрасти телефон. Він його від'єднав від зарядного пристрою і телефон відключився. Після цього він залишив гуртожиток та територію навчального закладу, зарядний пристрій він не брав.

Перед найближчими вихідними він приїхав додому в м. Кагарлик, забравши мобільний телефон з собою. По приїзду додому він зустрівся зі своїм другом ОСОБА_5 та попросив, щоб він продав мобільний телефон Soni Ericsson Z610i, він сказав, що його попросили продати хлопці з училища, на що той погодився. Про те, що телефон він викрав він нікому не розповідав. На вул. Б.Хмельницького вони зустрілися з ОСОБА_6 зі старшим братом його бувшого однокласника та ОСОБА_5 запропонував йому придбати мобільний телефон Soni Ericsson Z610i з картою пам'яті, він погодився. Вони домовилися, що за телефон він віддасть 50 грн.

Він щиро розкаюється і просить суворо його не карати.

Окрім повного визнання своєї вини, вина підсудного ОСОБА_3у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повністю доведена нижчезазначеним.

Показами потерпілого ОСОБА_4, який в судовому засіданні показалав, що в цьому році закінчив 1 курс Ржищівського професійного ліцею. Під час навчання він мешкав в гуртожитку № 1, секторі, № 9, кімната № 28.

17.06.2010 року, близько 16 години, по закінченню занять він з ОСОБА_7 прийшли до своєї кімнати і лягли спати. ОСОБА_8 в той час в навчальному закладі не було. Свій мобільний телефон Soni Ericsson Z610i він поставив заряджатися, так як батарея живлення зовсім розрядилася. Заряджатися він його залишив в загальній кімнаті їх житлового сектора гуртожитку, а саме на поличці, котра була прилаштована під столом. Двері котрі ведуть до сектора були відчинені так як був денний час. Прокинувся він близько 17 год. 30 хв. і коли пішов забрати телефон, то виявив, що його на місці вже немає, залишився сам зарядний пристрій. Він почав розпитувати у хлопців, але всі повідомили, що ніхто нічого не знає. У хлопців він брав телефон та телефонував на свій номер, але оператор йому повідомив, що зв'язок відсутній. Потім він з друзями обійшли сектор гуртожитку, але про зниклий телефон дізнатися нічого не вдалося. В той період в нього була екзаменаційна сесія і по її закінченні він поїхав додому. Вже вдома він знайшов документи на телефон, де вказаний його ідентифікаційний номер і вирішив звернутися до міліції, тим паче, що він дізнався, що за допомогою даного номера можна знайти мобільний телефон. Вказаний телефон йому в 2007 році подарував брат, перед тим як йшов на службу до Збройних Сил України. В телефоні знаходився стартовий пакет оператора «Лайф», а ще в ньому знаходилася карта памяті на 512 Мгб, котру йому на 17 років подарував двоюрідний брат. Також в 2009 році він здав телефон в ремонтну майстерню в м. Обухів, де провели заміну задньої частини корпуса на котрій знаходилися всі заводські номера так як рідна була пошкоджена.

Претензій матерільного чи морального характеру до підсудного та його сім'ї немає.

Показами свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 знає з дитинства та підтримує з ним дружні стосунки. В червні місяці дати точно він не пам'ятає до нього додому прийшов ОСОБА_3 та запропонував йому придбати в нього телефон Soni Ericsson Z610i, сірого кольору з чорною плямою на екрані. Він відповів, що телефон йому не потрібен, а якщо він почекає, то він знайде йому покупця. Він запропонував телефон ОСОБА_9, який мешкає по вул.Воровського в м. Кагарлик. Він погодився придбати телефон за 50 грн. Про те, що телефон був крадений йому нічого не було відомо. Він запитував чи він не крадений, ОСОБА_3 сказав, що ні це його попросили хлопці з училища продати.

Показами свідка ОСОБА_10, який в судовому засіданні показав що, приблизно в кінці червня 2010 року дату точно не пам'ятає, його попросив товариш ОСОБА_6, щоб він його відвіз в м. Білу Церкву до його батька. За, що він дав йому гроші на бензин та мобільний телефон Soni Ericsson Z610i, сірого кольору з чорною плямою на екрані. Звідки в нього цей телефон ОСОБА_6 не сказав і він про це його не запитував. Цього ж вечора в м.Кагарлик на автобусній зупинці, яка знаходиться неподалік від танка в м.Кагарлик, він зустрів знайомого на ім'я ОСОБА_4. Йому він запропонував купити в нього мобільний телефон, який дав йому ОСОБА_6. На що ОСОБА_4 згодився і купив у нього телефон за 100 грн. Про те, що телефон був крадений йому нічого не було відомо.

Показами свідка ОСОБА_11, який в судовому засіданні показав, що приблизно в кінці червня 2010 року дату точно він не пам'ятає, у вечірній час неподалік від танка він зустрівся з ОСОБА_10, який запропонував купити в нього мобільний телефон Soni Ericsson Z610i, сірого кольору. Він в нього запитав чи він не крадений. ОСОБА_10 запевнив, що телефон не крадений, але про те де він його взяв не розповідав. Він згодився та купив телефон за 100 грн. Про те, що телефон був крадений йому нічого не було відомо. Потім 29.07.2010 року вказаний телефон у приміщенні Кагарлицького РВ у нього було вилучено.

Показами свідка ОСОБА_6 від 17.09.2010 року, протокол допиту якого було оголошено в судовому засіданні (а.с. 44-45), що приблизно в середині червня 2010 року, дату точно не пам'ятає, він знаходився в м. Кагарлик по вул. Б.Хмельницького та зустрів там однокласника свого молодшого брата, ОСОБА_3, який був з хлопцем на ім'я ОСОБА_5. В ході розмови ОСОБА_5 запропонував йому придбати в нього мобільний телефон Soni Ericsson Z610i, він повідомив, що телефон йому дав Євдокімов. Телефон був без сім-картки, зарядного пристрою та документів. Вони домовилися, що за телефон він дасть йому 50 грн., але їх він йому не віддав. Через деякий час цей телефон він віддав за поїздку до батька в м. Біла Церква в рахунок оплати ОСОБА_10. Про те, що телефон був крадений йому нічого не було відомо. Це все, що він може пояснити з приводу заданих запитань.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_12, суду пояснив, що він працює майстром виробничого навчання Ржищівського професійного ліцею, підсудний та потерпілий являються студентами в його групі. ОСОБА_3 спочатку зарекомендував себе в групі з негативного боку, не міг знайти спільну мову з одногрупниками, але під кінець навчання його поведінка змінилась на краще, почав виконувати добросовісно доручення, став користуватись повагою серед одногрупників. На його думку підсудний може виправитись і не допускати подібного в майбутньому.

Вина підсудного ОСОБА_3 також доводиться письмовими доказами по справі: заявою ОСОБА_4 від 28.07.2010 року, в якій останній просить прийняти міри щодо осіб, які здійснили крадіжку його мобільного телефона (а.с.4); довідкою, виданою ПП ОСОБА_13В., згідно якої, вартість стартового пакету оператора мобільного зв'язку Лайф-вільний в роздрібній торгівлі, станом на 17.06.2010 року складає 15 грн. (а.с.7); довідкою, виданою ПП ОСОБА_14І., згідно якої, вартість карти пам'яті на 512 Мгб в магазині Дейра-маркет станом на 17.06.2010 року складає 65 грн. (а.с. 8); протоколами огляду місця події з фототаблицями від 30.07.2010 року та від 29.07.2010 року, з яких видно, що було оглянуто місця вчинення злочину (а.с. 10-14); висновком про незалежну оцінку ринкової вартості мобільного телефону марки Soni-Eriksson Z610i, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки Soni-Eriksson Z610iз урахуванням відсотку зносу станом на 17.06.2010 року становить 300 грн. (а.с.31-35).

З характерезуючих особу підсудного письмових доказів суд приймає до уваги наступні: свідоцтво про народження, серії І-БК № 246835 від 06.12.2003 року, згідно якого ОСОБА_3 народився 05.12.1993 року (а.с. 68); вимогу про судимість № 4285 від 29.07.2010 року, згідно якої підсудний ОСОБА_3 раніше не судимий (а.с. 69); характеристику, видану Ржищівським професійним ліцеєм, згідно якої по місцю навчання підсудний ОСОБА_3 характеризується посередньо (а.с.70); характеристику, видану Виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Кагарлицького р-ну Київської області, згідно якої по місцю проживання підсудний ОСОБА_3 характеризується посередньо (а.с.72); згідно акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_3 від 23.09.2010 року, встановлено, що мати з співмешканцем зловживають спиртними напоями. Вільний від навчання час ОСОБА_3О проводить на свій розсуд без догляду матері. (а.с. 73); довідки поліклінічного відділення Кагарлицької ЦРЛ від 02.08.2010 року, згідно яких підсудний ОСОБА_3 за наркологічною та психіатричною допомогою не звертався та на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває (а.с. 75,76).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненому злочині доведена повністю і його дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, його характеристики.

Обставинами, що згідно ст. 66 КК України пом'якшують вину підсудного ОСОБА_3, суд визнає щире каяття підсудного, вчинення злочину, будучи неповнолітнім.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують вину підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд вважає, оскільки підсудний ОСОБА_3 не притягувався до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому злочині, посередньо характеризується за місцем проживання та місцем навчання, скоїв злочин, будучи неповнолітнім, потерпілий не має до нього претензій матеріального та морального характеру, в судовому засіданні дав чіткі та послідовні покази, то його подальше виправлення та перевиховання можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 323- 324, 328 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним :

- за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни, - підписку про не виїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки Soni-Eriksson Z610i, карту пам'яті на 512 Мгб, - залишити потерпілому ОСОБА_4.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з часу проголошення учасниками процесу, а осудженим в той же строк з часу вручення копії вироку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд.

Суддя: