ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року Справа №1/0624/48/2011

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Моніча Б.С.

при секретарі: Юрченко Т.Р.

з участю прокурора: Тарасюк М.О.

потерпілого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритих судових засіданнях кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстр. ІНФОРМАЦІЯ_4, прож. ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 26.01.2009 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки

за ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2010 року близько 6 год. ранку ОСОБА_2 перебував у будинку за адресою смт.Черняхів, провул.Калініна, 6-а, де у нього виник умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, належного господарю будинку ОСОБА_1. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2, переконавшись, що його ніхто не бачить та за його діями ніхто не спостерігає і не завадить вчиненню крадіжки, підійшов до тумбочки, яка знаходилась в одній із кімнат вищевказаного будинку та, відкривши дверцята, таємно викрав гроші в сумі 2350 грн., які поклав у свою кишеню та з місця скоєння злочину зник. В подальшому викраденим ОСОБА_2 розпорядився на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що 05.09.2010 року зустрів свого товариша ОСОБА_1, який запросив його до себе в гості. Перед цим вони ходили в магазин і він бачив як ОСОБА_1 брав гроші в тумбочці однієї з кімнат, щоб купити пива. Пізніше вони спілкувалися, пили пиво і за згодою ОСОБА_1 він залишився ночувати в нього в хаті. Зранку прокинувся і вирішив вкрасти гроші, які зберігалися у тумбочці. Відкривши тумбочку, забрав звідти 2350 грн. і залишив помешкання потерпілого. Пізніше гроші витратив разом зі своєю дівчиною ОСОБА_3, якій не говорив, що вони крадені. В скоєному розкаявся, просив не позбавляти волі. Зазначив, що кошти потерпілому були повернуті його родичами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав суду, що 05.09.2010 року зустрів ОСОБА_2 і запропонував йому зайти в гості попити пива. Перед цим вони заходили до нього додому і він брав з тумбочки гроші. В подальшому вони сиділи та спілкувалися. ОСОБА_2 залишився ночувати, а зранку поїхав додому. В обідню пору йому зателефонувала дружина і повідомила, що з тумбочки пропали гроші в сумі 2350 грн. Пізніше гроші були повернуті родичами ОСОБА_2

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 повідомила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 та їх малолітньою дитиною. 05.09.2010 року чоловік разом з товаришем ОСОБА_2 зустрілися, щоб поспілкуватися та попити пива. ОСОБА_2 залишився в них ночувати, а на наступний після його відїзду день вона виявила пропажу 2350 грн. з тумбочки, де вони зберігалися. Вказала, що ОСОБА_2 бачив, як її чоловік брав з тумбочки гроші перед тим, як піти в магазин.

З усної заяви про злочин ОСОБА_1 від 08.09.2010 року вбачається, що він звернувся до Черняхівського РВ з приводу викрадення грошових коштів в сумі 2350 грн. (а.с.3).

З протоколу огляду місця події від 08.09.2010 року вбачається, що було оглянуто приміщення, звідки скоєно крадіжку (а.с.5-6).

Оцінюючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до стійкого внутрішнього переконання про доведеність вини підсудного в інкримінованих йому діях.

Дії підсудного суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вивченням особи підсудного встановлено, що він раніше судимий, злочин вчинив під час іспитового строку, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не знаходиться, характеризується нейтрально, не працює та не навчається (а.с.22-38).

Обставин, що обтяжують покарання підсудного згідно ст.67 КК України не встановлено, обставинами, що пом'якшують покарання підсудного згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обираючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність обставин що обтяжують його покарання, обставини, що помякшують покарання підсудного, його особу, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Остаточне покарання підсудному за сукупністю вироків суд обирає відповідно до ст.ст.71, 72 КК України, частково приєднуючи до призначеного за новим вироком покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком

При цьому суд вважає, що саме таке покарання буде як карою підсудному за скоєне так і достатнім для його виправлення, запобігання вчиненню аналогічних злочинів як підсудним так і іншими особами в майбутньому.

Враховуючи розяснення, викладені в абз. 4 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» про неприпустимість повторного звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, які вчинили злочин під час іспитового строку, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у справі не заявлено, судових витрат немає.

Речовими доказами будь-які предмети не визнавались. Арешт на майно підсудного не накладався.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу суд вважає за необхідне змінити та взяти засудженого під варту в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України до призначеного ОСОБА_2 за новим вироком покарання приєднати невідбуту підсудним згідно вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 26.01.2009 року частину покарання у виді 4 років позбавлення волі та остаточно визначити йому покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити, взявши його під варту в залі суду.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області протягом 15-ти діб після його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Черняхівський районний суд Житомирської області, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуюч суддя: Б.С. Моніч

Копія: вірно

Суддя: