Справа № 1-19/2011
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2011 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого-судді Єфтемій. С. М.
секретар ОСОБА_1
з участю: прокурора ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, румуна, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, румуна, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні злочину передбаченого ст. ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, наприкінці листопада 2008 року, знаходячись за місцем проживання останнього у с. Остриця Герцаївського району, будучи обидва в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою між собою та неповнолітнім ОСОБА_5, кримінальна справа щодо якого закрита, скориставшись тим що потерпілий ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного спяніння та спав, таємно викрали в нього гроші в сумі 1100 грн., чим заподіяли йому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Злочин було вчинено за наступних обставин.

Так, підсудній ОСОБА_4 знаючи про наявність у потерпілого ОСОБА_6Г грошей, з урахуванням його безпорадного стану через його спяніння та спання, став підбурювати підсудного ОСОБА_3 до викрадення з кишені потерпілого гаманця із грошима. ОСОБА_3, усвідомлюючи що ОСОБА_5 є неповнолітнім, шляхом умовляння та обіцянкою поділитися викраденим, запропонував йому скоїти вказану крадіжку. Останній, перебуваючи під психічним впливом дорослого, дістав з кишені потерпілого гаманець із грошима та передав його ОСОБА_3, якій розподілив викрадені гроші між ними.

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_3 свою винність у вчиненні злочинів визнав повністю і суду показав, що наприкінці листопада 2008 року зайшов в гості до ОСОБА_4 за місцем його проживання де на той час знаходився потерпілий ОСОБА_6 Обидва вони перебували у стані алкогольного спяніння. Згодом до приміщення зайшов неповнолітній ОСОБА_7, разом із яким та ОСОБА_4 вони стали вживати алкогольні напої. На час коли ОСОБА_6 спав, ОСОБА_4 повідомив йому про наявність в нього грошей, які запропонував йому викрасти. На пропозицію останнього він не погодився, проте запропонував вчинити крадіжку грошей потерпілого ОСОБА_5, пообіцявши йому поділитися викраденим на що він погодився. Останній витягнув гаманець з грошима з кишені сорочки потерпілого якій передав йому, а він у свою чергу розподілив викрадене між ним. В подальшому грошима розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаюється та просив суд врахувати добровільне відшкодування потерпілому збитків.

Підсудній ОСОБА_4 свою винність у викраденні грошей визнав повністю та суду дав покази аналогічні показам підсудного ОСОБА_3 У вчиненому розкаюється.

У відповідності до ч.3 ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати інші матеріали справи, яким доказана вина підсудних, оскільки ніхто з учасників процесу їх не оспорював.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що вина підсудних ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ч.4 та ч.3 ст. 27 КК України відповідно, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і повністю доведена. Їх дії за вказаною статтею кваліфіковані правильно, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Кваліфікацій дій підсудного ОСОБА_3 за ч.1 ст. 304 КК України також є правильною, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Призначаючи підсудним покарання, суд у відповідності із ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, осіб винних, обставини що помякшують і обтяжують покарання.

Так, судом враховано те, що підсудні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 раніше не судимі, за місцем проживання останні характеризуються задовільно.

До обставин що помякшують покарання підсудних, суд згідно ст. 66 КК України відносить відшкодування шкоди потерпілому та активне сприяння в розкритті злочину.

З урахуванням осіб підсудних, ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин які помякшують покарання, суд вважає необхідним призначити підсудним покарання необхідне й достатнє для їх виправлення, в звязку з чим рахує за необхідне призначити їм покарання без ізоляції від суспільства, застосувавши вимоги ст. 75 КК України поклавши на них обовязки передбачені ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України і призначити йому покарання :

-за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 304 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття призначеного вказаним вироком покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки при умові якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_3:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції ;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

-періодично зявлятися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного вказаним вироком покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік при умові якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчиніть нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_4:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції ;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

-періодично зявлятися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обраний у відношенні засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку

Суддя :