АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 668/6381/15-к
Справа № 11-кп/791/1061/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: повернення обвинувального акта Доповідач: ОСОБА_2
2015 року грудня місяця 16 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі: ОСОБА_5
З участю прокурора: ОСОБА_6
Захисника - адвоката ОСОБА_7
Потерпілих ОСОБА_8
ОСОБА_9
розглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 06 листопада 2015 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні прокурору за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3,4 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3,4 ст.190 КК України повернутий прокурору через те, що він складений після закінчення строку досудового розслідування, а також не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В обґрунтування свого висновку суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 обвинуваченої в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст.190 КК України, не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті вказано, що він складений 02.10.2015 року, тоді як відповідно до даних реєстру матеріалів досудового розслідування це відбулося 01.10.2015 р. Крім того обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 складений поза межами строку досудового розслідування, оскільки після повернення попереднього обвинувального акту прокурору такий строк не продовжувався, а отже на час складання обвинувального акту, строк досудового розслідування сплинув. Крім того за ст. 190 ч.4 КК України пред`явлено неконкретне обвинувачення.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 06.11.2015 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що дії ОСОБА_10 за четвертим епізодом за ч.4 ст.190 КК України кваліфіковані правильно, оскільки диспозиція ч.4 ст.190 КК України передбачає всі інкриміновані ОСОБА_10 кваліфікуючи ознаки вчиненого нею кримінального правопорушення.
Крім того, зазначає, що продовження строку досудового розслідування у вказаному випадку не передбачене в жодній статі КПК України.
Що стосується ознайомлення обвинуваченої та її захисника з матеріалами досудового розслідування, то зазначений факт не можливо перевірити в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ч.4 ст.291 КПК України, оскільки до обвинувального акта, який направляється до суду не додаються протоколи доступу до матеріалів провадження на підставі ст.290 КПК України.
Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, адвоката ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на попередній позиції; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Відповідно до ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ч.2 ст.113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправної затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
П.2 ч.1 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно ст.ст.110, 283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом.
Виходячи з вищевикладеного, прокурор, слідчий в межах строку досудового розслідування зобов`язані вжити належних визначених нормами кримінального процесуального закону заходів щодо розслідування злочинів, в тому числі забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_10 було повідомлено про підозру 30.01.2015 року тоді як обвинувальний акт складено 01.10.2015 року.
Оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості про продовження строку досудового розслідування, то зазначений обвинувальний акт складений поза межами строків досудового розслідування встановлених ст.219 КПК України, чим порушено загальні засади кримінального провадження.
Також, як вірно зазначив суд першої інстанції, з матеріалів провадження не зрозуміло коли складений обвинувальний акт, оскільки в обвинувальному акті вказано, що він складений 02.10.2015 року, тоді як з реєстру матеріалів вбачається, що обвинувальний акт було складено 01.10.2015 року.
Відповідно до ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, адже право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення безпосередньо впливає на право обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Як вбачається з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
З обвинувального акту наявного в матеріалах кримінального провадження не вбачається що підозрюваній ОСОБА_10 висунуто обвинувачення, оскільки слідчий складаючи обвинувальний акт обмежився лише констатацією факту, того, що ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень, на що суд першої інстанції не звернув уваги.
Також заслуговує на увагу твердження суду першої інстанції про необхідність ознайомлення обвинуваченої та її захисника з матеріалами досудового розслідування, до яких їм надано доступ, враховуючи строк перебування матеріалів кримінального провадження у прокурора та слідчого після повернення судом попереднього обвинувального акту.
Не врахування зазначених обставин призведе до порушення права на захист обвинуваченої ОСОБА_10 , тому доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо відповідності обвинувального акту вимогами ст.291 КПК України, колегія суддів визнає непереконливими, як такі, що не ґрунтуються на законі і суперечать загальним засадам кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в ухвалі навів ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акту прокурору, а тому підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 06 листопада 2015 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 ч.4 ст.190 КК України.,- залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2