Яготинський районний суд Київської області
ун. № 382/1047/15-к
пр. № 1-кп/382/73/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2015 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Яготині Київської області кримінальне провадження № 0000229, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лемешівка Яготинського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, судимого згідно вироку Яготинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 194 КК України до 11 років позбавлення волі, згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2014 року звільненого умовно - достроково на невідбутий с трок 2 роки 7 місяців 27 днів з місць позбавлення волі, РНОКПП: НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно вироку Яготинського районного суду Київської області від 27 лютого 2006 року ОСОБА_4 був засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2014 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 27 днів з місць позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину.

28 квітня 2014 року ОСОБА_4 винесено попередження та ознайомлено із Законом України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі.

19 серпня 2014 року ОСОБА_4 повторно винесено попередження та ознайомлено із Законом України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі
12 вересня 2014 року ухвалою Яготинського районного суду Київської області відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців, з наступними обмеженнями: заборонено виходити із житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_4 , та який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. до 06 год. наступного дня; заборонено відвідувати місця, де дозволено розпиття спиртних напоїв та їх продаж на розлив; заборонено виїзд в особистих справах за межі району, без дозволу Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області; зобов`язано ОСОБА_4 з`являтись на реєстрацію до Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області першого та третього понеділка кожного місяця.

18 вересня 2014 року ОСОБА_4 отримав та ознайомився з ухвалою Яготинського районного суду від 12 вересня 2014 року про встановлення йому адміністративного нагляду.

20 березня 2015 року ОСОБА_4 , не повідомивши працівників Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області, без поважних причин, самовільно залишив місце проживання, та без дозволу Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області поїхав в особистих справах до м. Києва.

З 20 березня 2015 року по 23 травня 2015 року ОСОБА_4 , продовжуючи ухилятись від адміністративного нагляду, проживав у підвалі багатоквартирного будинку в м. Києві, та про своє місце перебування ні своїх родичів, ні працівників правоохоронних органів не повідомляв.

23 травня 2015 року ОСОБА_4 був зупинений працівниками ДПС ВДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС України в м. Києві для перевірки документів, якими встановлено, що останній перебував в розшуку за порушення адміністративного нагляду та в подальшому у супроводі ДІМ Яготинського РВ ГУ МВС України ОСОБА_5 прибув до Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому складі правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, дав суду показання, які повністю відповідають встановленим обставинам, та показав, що він у 2014 році звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково та приїхав до с. Лемешівка Яготинського району, де проживає його мати. Оскільки у подальшому він зловживав алкогольними напоями, з`являвся у громадських місцях у стані алкогольного сп`яніння, його дільничий неодноразово попереджав про те, що відносно нього буде встановлено адміністративний нагляд. Крім того, після звільнення з місць позбавлення волі умовно-достроково його також попереджали про необхідність не вчиняти нових злочинів та адміністративних правопорушень. У подальшому ухвалою Яготинського районного суду до нього було застосовано адміністративний нагляд, а саме: він повинен був з`являтись на відмітку до Яготинського РВ кожен перший і третій понеділок кожного місяця, перебувати вдома вночі, не відвідувати місця, де дозволено розпиття спиртних напоїв та їх продаж на розлив, не виїжджати за межі району без дозволу дільничого. У судовому засіданні він був присутній, судом роз`яснювались його обов`язки.

20 березня 2015 року він зі своїм знайомим ОСОБА_6 поїхали до м. Києва. Про це він не повідомив дільничого, хоча мав його номер мобільного, а також не повідомив матері. У м. Києві він кілька днів проживав на вокзалі, а потім у підвалі багатоквартирного будинку на пр-ті Правди в м. Києві. Працював не офіційно. Він здогадувався, що його буде розшукувати міліція. Однак в селі йому було жити не комфортно, оскільки він тривалий час перебував у місцях позбавлення волі і якщо щось траплялось у селі, його односельці увесь час думали на нього. З цих підстав він взагалі хотів назавжди поїхати із села, щоб його матері жилось спокійніше.

У кінці травня 2015 року його вночі в м. Києві зупинили працівники ДПС для перевірки документів. Потім вони зателефонували дільничому і дільничий за ним приїхав та привіз його до м. Яготина.

Вину згідно обвинувального акта від 06 листопада 2015 року визнає, просить суворо не карати, зобов`язується не порушувати правила адміністративного нагляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні визнав повністю та не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті, а також, приймаючи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 395 КК України як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, органом досудового розслідування кваліфіковано вірно, суд погоджується з такою кваліфікацією.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» оскільки встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. Таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суд може не визнати окремі з них такими, що по`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

ОСОБА_4 , маючи судимість за вчинення умисного злочину, вчинив новий умисний злочин, а тому відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , рецидив злочину; дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він раніше судимий, не працює, не одружений, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому.

Суд враховує при призначенні покарання визнання ОСОБА_4 вини та щире каяття у вчиненому, яке ОСОБА_4 висловив у судових дебатах, однак вказані обставини суд не може вважати обставиною, яка пом`якшує покарання, оскільки ОСОБА_4 у судові засідання неодноразово не з`являвся, до нього застосовувались приводи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції статті, що передбачає покарання за вчинений ним злочин, а саме у виді арешту, оскільки, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає правових підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1 та 75 КК України.

Разом із тим вироком Яготинського районного суду Київської області від 27 лютого 2006 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України до 11 років позбавлення волі, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2014 року ОСОБА_4 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 27 днів. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 81, ч. 1 ст. 71 КК України вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців. При цьому відповідно до ст. 72 КК України покарання за ст. 395 КК України у виді арешту переводиться у позбавлення волі у співвідношенні один день арешту відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні. Запобіжний захід не обирався. Клопотання про застосування запобіжного заходу не заявлялось.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 27 лютого 2006 року у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 7 (сім) місяців.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 9 (дев`ять) місяців з врахуванням правил ст. 72 КК України про те, що одному дню адміністративного арешту відповідає один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Яготинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1