11-кп/775/445/2015(м)
266/2201/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області та прокурора прокуратури Приморського району м. Маріуполя на вирок Приморського районного суду Донецької області від 05 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Донецька, громадянку України, з повною загальною середньою освітою, одружену, непрацюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму 25.02.2015 р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 1 КК України до 2 місяців арешту,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.02.2015 року, за яким її засуджено до 2 місяців арешту, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, зарахувавши у строк остаточного покарання повністю відбуте покарання за попереднім вироком. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_6 16.10.2014 р. в ранковий час, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрала належний ОСОБА_7 велосипед, вартістю 2742,9 грн..

В апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області вказує, що вирок незаконний та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що недопустимо застосовувати принципи поглинення або складання покарань у випадку наявності двох покарань, одне з яких належить відбувати реально, а інше - з випробуванням. Просить вирок скасувати, в цій частині ухвалити новий вирок, засудивши ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням 1 рік. Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.02.2015 року ухвалити до самостійного виконання. В решті вирок залишити без змін.

Прокурор прокуратури Приморського району м. Маріуполя в апеляційній скарзі вказує, що не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої, вважає, що вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що оскільки покарання за попереднім вироком є реальним, то застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань на підставі ч. 4 ст. 70 КК України не допускається, тому покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.02.2015 року необхідно зарахувати як відбуте повністю. Просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.02.2015 року вважати виконаним.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який частково підтримав доводи апеляційних скарг, обвинувачену ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , які не заперечували проти апеляційних скарг прокурорів, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги заступника прокурора Донецької області, прокурора прокуратури Приморського району м. Маріуполя підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25.02.2015 року ОСОБА_6 засуджена вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя за ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 1 КК України до 2 місяців арешту.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 за даним вироком вчинено нею 16.10.2014 року, тобто до ухвалення вироку від 25.02.2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів,зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

Як зазначено в п. 23 ППВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, оскільки за попереднім вироком ОСОБА_6 засуджена за ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 1 КК України до 2 місяців арешту, яке відбуте повністю, а за даним вироком звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, застосування вимог ч. 4 ст. 70 КК України не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заступника прокурора Донецької області в частині постановлення нового вироку не підлягають задоволенню.

Тому, вирок в цій частині підлягає зміні, зазначивши, що вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.02.2015 року підлягає самостійному виконанню, але враховуючи, що згідно довідки про звільнення ОСОБА_6 фактично повністю відбула покарання, призначене їй за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.02.2015 р. (а.п.39), колегія суддів вважає необхідним оскаржуваний вирок змінити, виключивши з його резолютивної частини посилання на ст.70 ч. 4 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги заступника прокурора Донецької області, прокурора прокуратури Приморського району м. Маріуполя задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_6 застосування при призначенні остаточного покарання ст. 70 ч. 4 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: