справа № 208/5504/15-к
№ провадження 1-кп/208/434/15
ВИРОК
Іменем України
27 серпня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, офіційно не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
09.07.2015 р. приблизно о 03 год. 00 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , проходив повз буд. №26 по вулиці Республіканській в м. Дніпродзержинську. В цей час ОСОБА_4 побачив, що двері до підвалу в будинку АДРЕСА_2 відчинені. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке знаходилось у приміщенні підвалу будинку АДРЕСА_2 , та яке могло мати будь-яку матеріальну цінність. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке знаходилось у приміщенні підвалу будинку АДРЕСА_2 , та яке могло мати будь-яку матеріальну цінність, ОСОБА_4 , 09.07.2015 р. приблизно о 03 год. 00 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні підвалу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, маючи вільний доступ до приміщення вищезазначеного підвалу, взяв металеві труби, які належать на праві власності Комунальному житлово-експлуатаційному підприємству «Оріон» та направився з ними з підвалу в напрямку подвір`я будинку АДРЕСА_2 . В цей момент до приміщення підвалу будинку АДРЕСА_2 зайшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 , усвідомивши, що його дії є поміченими, кинув на підлогу металеві труби, які тримав у руках, вибіг з підвалу та направився в напрямку будинку №26 по вулиці Республіканській з метою зникнення з місця вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії, котрі вважав необхідним для отримання реальної можливості таємно шляхом вільного доступу викрасти майно, тобто для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено через те, що його дії були помічені, тобто через причини, що не залежали від його волі. Зазначеними діями Комунальному житлово-експлуатаційному підприємству «Оріон» було завдано майнової шкоди на суму 233, 00 грн. (двісті тридцять три гривні, нуль копійок).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, з фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті, погодився та повністю підтвердив. Окрім того, ОСОБА_4 просив суд врахувати, що він офіційно не працює, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина.
Представник потерпілого до судового засідання не з`явився. Надав суду заяву, згідно якої судовий розгляд просить здійснювати за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, збитки компенсовані в повному обсязі.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94, п.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, вчинив закінчений замах на злочин, передбачений ч. 1 ст.185 КК України, тобто вичинив кримінальне правопорушення, як правильно кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі обставини справи, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості. Замах на злочин є незакінченим із причин які не залежали від волі обвинуваченого.
ОСОБА_4 раніше не судимий, згідно характеристики, виданої за місцем проживання, характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжує покарання, в силу ст.67 КК України судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги особу обвинуваченого, його заняття, майновий та сімейний стан, те, що шкода, завдана злочином, відшкодована в повному обсязі, суд вважає за можливим призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Окрім того, беручи до увагу наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, враховуючи що шкода за вчинений злочин відшкодована в повному обсязі, а її розмір не перевищує мінімальної межі покарання, яке може бути призначене, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого при призначенні покарання правил ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче, від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 185 КК України.
Речові докази по справі відстуні.
Цивільний позов по справі заявлено не було.
Процесуальні витрати на проведення експертиз склали 641,04 грн. З урахуванням майнового та сімейного стану обвинуваченого суд вважає за можливим не стягувати з ОСОБА_4 процесуальні витрати та залишити їх сплаченими за рахунок державного бюджету.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 53, 65, 66, 68, 69, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, ст.ст. 371, 374, 376, 394 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1