Справа № 10-117/2011 Головуючий у І інстанції Приліпко В.М.
Категорія - санкція Доповідач Оседач М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів Сердюка О.Г., Щербакова О.С.

з участю прокурора Ходико О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 березня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого бетонщиком в ТОВ „Інстройсітімоноліт м. Москва, в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що в період з травня по липень 2010 року, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу з даху дачного господарства, що належить ОСОБА_4, розташованого в х. Нечаїв Гайворонської сільської Ради скоїв крадіжку 25-ти листів 8-ми хвильового азбестового шиферу та 30 листів кровельного металу розміром 0,5x1,0м, завдавши останньому матеріальних збитків в розмірі 855 грн.

В червні 2010 року, ОСОБА_2, умисно, повторно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу з даху дачного господарства, що належить ОСОБА_5, розташованого в х. Нечаїв Гайворонської с/р скоїв крадіжку 6-ти листів 8-ми хвильового азбестового шиферу, завдавши останньому матеріальних збитків в розмірі 180 грн.

В період з червня по липень 2010 року, ОСОБА_2, умисно, повторно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу з даху сараю дачного господарства, що належить ОСОБА_6, розташованого в х. Нечаїв Гайворонської с/р скоїв крадіжку 13-ти листів 8-ми хвильового азбестового шиферу, завдавши останньому матеріальних збитків в розмірі 390 грн.

Обираючи запобіжний захід у вигляді взяття під варту, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання понад три роки позбавлення волі, є громадянином іншої країни, по місцю проживання характеризується посередньо, знаходився в розшуку, а тому перебуваючи на волі може ухилитися від слідства і суду, та перешкодити встановленню істини по справі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій просить її скасувати через незаконність та винести нову, якою обрати відносно нього більш мякий запобіжний захід, який не буде повязаний із взяттям під варту. Доводи апеляції зводяться до того, що при вирішенні питання про обрання йому запобіжного заходу суд не врахував те, що він визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та те, що на утриманні має малолітню дитину та матір похилого віку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення поданої апеляції і просили постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає і таке рішення ґрунтує наступним.

Обираючи запобіжний захід у вигляді взяття під варту ОСОБА_2, суд в повній мірі виконав вимоги ст. 148 КПК України, а саме те, що запобіжний захід застосовується з метою запобігти спробам ухилитися від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних дій.

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, якій віднесений до категорії середньої тяжкості, під час досудового слідства останній уникав слідства, на що постановою слідчого було оголошений у розшук, є громадянином іншої країни, а тому на думку колегії суддів місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що при іншому запобіжному заході не буде забезпечена належна процесуальна поведінка обвинуваченого.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає правильним застосування до ОСОБА_2 найбільш суворого запобіжного заходу.

Підстав, які б свідчили про порушення кримінально-процесуального законодавства при обранні міри запобіжного заходу встановлено не було.

Керуючись ст.ст. 148, 165-2, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 березня 2011 року щодо ОСОБА_2 про обрання йому запобіжного заходу - взяття під варту - без змін.

СУДДІ:

М.М. ОСОБА_7 ОСОБА_8 Щербаков