АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1685/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги начальника відділу прокуратури м. Києва, старшого радника юстиції ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві, майора міліції ОСОБА_13 , погоджене начальником відділу прокуратури м. Києва, старшим радником юстиції ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю у 60 днів, починаючи з 18.06.2015 року, із визначенням застави у розмірі 4105 мінімальних заробітних плат, що становить 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок, відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або до довічного позбавлення волі. Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення інкримінованих злочинів, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; здійснювати вплив на свідків, інших учасників кримінального провадження; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 . Разом з тим, слідчий суддя прийняв за необхідне визначити підозрюваному заставу, яка, на його думку, здатна забезпечити виконання ОСОБА_10 покладені на нього обов`язки і становить 4105 мінімальних заробітних плат - 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, начальник відділу прокуратури м. Києва прокурор ОСОБА_11 та захисники ОСОБА_10 адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2015 року скасувати.

Прокурор просить винести нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави. Обгрунтовує це наступним. Оскаржуване рішення не відповідає встановленим досудовим розслідуванням обставинам кримінального правопорушення в частині визначення застави. Враховуючи наявність високого ризику ухилення підозрюваного від слідства та суду, а також тяжкість інкримінованого правопорушення, яке спричинило загибель людини, суд повинен не визначати заставу ОСОБА_10 .

Захисники ОСОБА_10 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , просять винести нову ухвалу про відмову в застосуванні до ОСОБА_10 запобіжного заходу. В обґрунтування апеляційних вимог зазначають, що слідчим суддею залишено поза увагою положення ст. 177 КПК України, оскільки на даний час взагалі відсутні будь-які дані, які б вказували на можливість підозрюваного вчиняти дії, передбачені вказаною статтею. Вказують, що пред`явлена підозра є безпідставною, абсолютно незрозумілою та необгрутнованою, оскільки підстави підозри ОСОБА_10 є такими, що жодним чином не доводять його вину, в навпаки спростовують її. Вказують, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про наявність у ОСОБА_10 та ОСОБА_14 вогнепальної зброї, а протокол огляду місця події свідчить лише про повну непричетність ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_15 . Зазначають, що покази свідка ОСОБА_16 та матеріали слідства не співпадають між собою, з приводу марки автомобіля, який використовував підозрюваний, проте слідчим суддею ці дані не взяті до уваги. Крім того вказують, що в матеріалах кримінального провадження взагалі відсутні дані про наявність у ОСОБА_10 та ОСОБА_14 вогнепальної зброї та, відповідно, стає незрозумілим, яким чином вони могли здійснювати постріли з вогнепальної зброї в ОСОБА_15 . Апелянти зазначають, що покази свідків в матеріалах кримінального провадження, жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_10 до інкримінованого правопорушення. Вказують також, що в матеріалах клопотання слідчого відсутні докази неявки підозрюваного на неодноразові виклики слідчого, натомість такі заяви ґрунтуються виключно на вигаданих фактах. Зазначають, що в порушення ст. 3 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підозрюваний увесь час, протягом розгляду клопотання, перебував у металевій клітці, що є неприпустимим і грубим порушенням його прав.

Захисник ОСОБА_17 просить постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує, що з матеріалів клопотання не встановлено мотив вчинення зазначеного злочину та беззаперечних доказів участі ОСОБА_10 в інкримінованому злочині.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників підозрюваного, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційні скарги захисників підозрюваного задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004393 від 16.04.2015 р., відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в березні 2015 року у ОСОБА_10 та ОСОБА_14 виник умисел на позбавлення життя українського письменника та журналіста ОСОБА_15 . В подальшому, приблизно о 13 год. 00 хв., 16.04.2015 р. ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , помітили, як ОСОБА_15 вийшов із під`їзду № 3 вищевказаного будинку та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , одягнувши заздалегідь заготовлені кепки та медичні маски, вийшли із автомобіля та направилися до ОСОБА_15 , який проходив подвір`ям. Після цього ОСОБА_14 , діючи із ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб, дістав заздалегідь придбану короткоствольну вогнепальну зброю та провів 5-ть пострілів у ОСОБА_15 , від яких останній помер на місці вчинення злочину. В цей час, ОСОБА_10 , з метою подолання можливого супротиву потерпілого, чи спроб затримання свідками злочину або працівниками правоохоронних органів, спостерігав за навколишньою обстановкою. Після вчинення вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 зникли з місця вчинення злочину.

16.06.2015 р. складено та погоджено в прокуратурі м. Києва письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке того ж дня було направлене ОСОБА_10 з повідомленням про необхідність прибути до СУ ГУ МВС України в м. Києві для проведення слідчих та процесуальних дій.

17.06.2015 р. старший слідчий в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 , за погодженням із начальником відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_10 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі та яке має значний ступінь суспільної небезпеки, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить систематичне ігнорування викликів до органу досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може залишити територію України, незаконно впливати на свідків, потерпілих, спілкуватися з іншими співучасниками вчиненого кримінального правопорушення для узгодження позиції поведінки, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_10 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу.

Одночасно старший слідчий в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 , за погодженням із начальником відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_10 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17.06.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого задоволено та надано дозвіл на затримання ОСОБА_10 , з метою приводу його до суду для участі у розгляді клопотання про застосування відносного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під варто.

18.06.2015 р. ОСОБА_10 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2015 р., того ж дня останньому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині за попередньою змовою групою осіб.

18.06.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обраховувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 18.06.2015 р. та визначено заставу у розмірі 4105 мінімальних заробітних плат, що становить 5000000 (п`ять мільйонів) грн., з покладенням на ОСОБА_10 обов`язків, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується та вважає, що воно підлягає скасуванню.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції в повному обсязі не дотримані.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував особу ОСОБА_10 та дійшов правильного висновку про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, Європейської конвенції з прав людини та практики Європейського суду з прав людини та застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, який, з урахуванням конкретних обставин справи та даних, щодо особи ОСОБА_10 , його способу життя, як вважає колегія суддів, не зможе в повній мірі гарантувати виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Розглядаючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_10 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить систематичне ігнорування викликів до органу досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може залишити територію України, незаконно впливати на свідків, потерпілих, спілкуватися з іншими співучасниками вчиненого кримінального правопорушення для узгодження позиції поведінки, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до статті 178 КПК України, колегія суддів враховує наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, можливість призначення покарання за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічного позбавлення волі, його вік, стан здоров`я, який не унеможливлює перебування підозрюваного під вартою, сімейний та матеріальний стан ОСОБА_10 .

Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_10 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_10 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне заподіяння смерті ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб, а тому колегія суддів вважає за необхідне не визначити розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи, щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 без визначення розміру застави.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Дані, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах захисники, та які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_10 під вартою, матеріали судової справи та кримінального провадження не містять.

Керуючись ст. ст. 176 178, 194, 182, 183, 196, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу начальника відділу прокуратури м. Києва, старшого радника юстиції ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2015 року задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві, майора міліції ОСОБА_13 , погоджене начальником відділу прокуратури м. Києва, старшим радником юстиції ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю у 60 днів, починаючи з 18.06.2015 року, із визначенням застави у розмірі 4105 мінімальних заробітних плат, що становить 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві, майора міліції ОСОБА_13 , погоджене начальником відділу прокуратури м. Києва, старшим радником юстиції ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою ОСОБА_10 рахувати з моменту затримання, тобто з 18.06.2015 року.

Копію ухвали Апеляційного суду м. Києва вручити ОСОБА_10 негайно після оголошення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 .
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4