Справа № 755/8942/15-к
В И Р О К
іменем України
"26" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за № 0003030 від 02 березня 2015 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з повною вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 через оголошення на сайті «OLX» протягом лютого 2015 року неодноразово купував у ОСОБА_6 комп`ютерні системні блоки з метою їх подальшого перепродажу.

Так, ОСОБА_4 домовившись по мобільному телефону з ОСОБА_6 про купівлю 8 комп`ютерних системних блоків 01 березня 2015 року близько 19 години 10 хвилин на автомобілі марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності його тестю ОСОБА_7 , приїхав до гаражного кооперативу ГСК «Дніпро», розташованого по вул. П. Усенка, буд. 7Б/9 в м. Києві.

В подальшому ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , з гаражного приміщення (гаража) № НОМЕР_2 гаражного кооперативу ГСК «Дніпро», яким користується останній, завантажив до автомобіля марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , комп`ютерні системні блоки в кількості 8 штук, загальною вартістю 3200 грн.

Після завантаження комп`ютерних системних блоків до автомобіля марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме комп`ютерних системних блоків в кількості 8 штук, що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , з метою відволікти увагу ОСОБА_6 , в розмові сказав, що можна закривати гаражне приміщення.

Скориставшись тим, що ОСОБА_6 направився закривати гаражне приміщення, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії очевидні, відразу сів до автомобіля «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , завівши двигун автомобіля зник з місця вчинення кримінального правопорушення з комп`ютерними системними блоками, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3200 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення та показав, що, дійсно, 01 березня 2015 року близько 19 години 10 хвилин він на автомобілі марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав до гаражного кооперативу ГСК «Дніпро», розташованого по вул. П.Усенка, буд. 7Б/9 в м. Києві, та за домовленістю з ОСОБА_6 завантажив до автомобіля комп`ютерні системні блоки в кількості 8 штук, після чого сказав ОСОБА_6 закривати гаражне приміщення, таким чином відволікши увагу останнього, сів до автомобіля та поїхав, не розрахувавшись за вказані комп`ютерні системні блоки.

ОСОБА_4 щиро розкаюється у скоєному, жалкує про свої дії. Запевняє суд, що зробив для себе висновки на майбутнє. Також просить суд при призначенні покарання врахувати те, що він має на утриманні малолітню дитину, збитки потерпілому відшкодовані та просив суворо його не карати.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), і тому знаходить правильною кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 186 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному, визнання своєї вини за ст. 186 ч. 1 КК України та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_6 .

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 186 КК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Речові докази у кримінальному проваджені - комп`ютерний системний блок «BRAVO», вилучений під час огляду місця події від 01 березня 2015 року з гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого по АДРЕСА_3 , та комп`ютерний системний блок, вилучений під час огляду місця події від 04 березня 2015 року у ОСОБА_4 в службовому кабінеті №6 по АДРЕСА_4 , які належать ОСОБА_6 - залищити у володінні ОСОБА_6 .

Речові докази у кримінальному провадженні чоловічі штани темного кольору, светр світлого кольору та сорочка темного кольору, що належать ОСОБА_4 та були вилучені 03 березня 2015 року під час проведення огляду місця події в кв. АДРЕСА_5 залишити у володінні ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, залишити без змін, у вигляді домашнього арешту.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: