Провадження № - 1кп/201/430/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003183 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
24.07.2015року приблизно о 13 годин 50 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у торгівельному залі магазину «Продукти-25» ТОВ «АТБ - маркет» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Севастопольська, буд.2 , кв.1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, визначив предметом свого злочинного посягання товари магазину. Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони е таємними для оточуючих, умисно взяв зі стелажів, що розташовані у торгівельному залі магазину «Продукти- 25» ТОВ «АТБ - маркет» сир твердий «Едам» 45 %, марки «Весела Ферма», вагою 225 г, вартістю 22 гривень 75 копійок; балик с/к «Дарницький» марки «Добров», вагою 0,223 кг, вартістю 45 гривень 71 котика; ковбасу с/к «Святкова» марки «Добров», вагою 0,244 кг, вартістю 40 гривень 26 копійок; ікру лососеву зернисту марки «Рибний день», вагою 130 г, вартістю 97 гривень 95 копійок; вершки згущені з цукром марки «Ічня», вагою 300 г, вартістю 14 гривень 65 копійок, тобто товари на загальну суму 221 гривня 32 копійки, які поклав у поліетиленовий пакет чорного кольору та, доводячи свій злочинний умисел до кінця, направився до лінії касового контролю магазину «Продукти-25» ТОВ «АТБ-маркет», однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_3 був зупинений працівниками охорони магазину. Таким чином, ОСОБА_3 виконав вci дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, посередньо характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1