Справа № 314/682/15-к
Провадження № 1-кп/314/92/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Вільнянськ 08 липня 2015 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

провівши судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Вільнянськ Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не працює, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.10.2014 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
Наприкінці листопада 2014 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , де, переконавшись у відсутності в домі його жильців, біля металевої бесідки взяв запасний ключ від дверей та проник у зазначений будинок, звідки таємно викрав належні ОСОБА_4 золоті вироби, а саме:

золоті сережки у вигляді кілець, розташованих в два яруси, діаметром 4 см, вартістю 1500 гривень;

золотий ланцюжок, вартістю 1500 гривень;

золотий перстень овальної форми, вартістю 3000 гривень;

золотий кулон у вигляді квадрату із зображенням Божої Матері, вартістю 3000 гривень;

золоту сережку для пірсінгу у вигляді цвяха, вартістю 300 гривень;

золотий ланцюжок із золотим хрестиком, вартістю 2000 гривень;

золотий браслет з кулоном у вигляді символьного зображення долару США, вартістю 7000 гривень;

золотий кулон у вигляді серця, вартістю 500 гривень,

а всього викрав майна ОСОБА_4 загальною вартістю 18600 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України не визнав. Суду обвинувачений пояснив, що ніяких золотих виробів у потерпілої він не викрадав, і, відповідно, не продавав, хто це зробив, не знає; він у 2014 році зустрічався із донькою потерпілої, бував у них вдома, але де був ключ від вхідних дверей, він не знав.

Проте суд вважає, що вина ОСОБА_6 у викраденні майна ОСОБА_4 повністю доведена наданими суду доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що знайома з ОСОБА_6 , він певний час зустрічався з її донькою, приходив до них у гості додому; викрадені золоті вироби зберігалися у шкатулці, вона прийшла додому і побачила, що у ній нічого немає, зникли ланцюжок, браслет та інші вироби, нічого повернуто не було; у вчиненні крадіжки вона підозрює ОСОБА_6 , їй відомо, що він зізнався доньці у вчиненні крадіжки.

Свідок ОСОБА_9 , який проживає з потерпілою ОСОБА_4 однією сім`єю, підтвердив факт зникнення золотих виробів, також пояснив, що у той час донька потерпілої ОСОБА_10 зустрічалася із ОСОБА_6 , який приходив у будинок.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 пояснила суду, що у 2014 році вона певний час зустрічалася з ОСОБА_6 , який приходив до їх у гості, при цьому бачив, де у дворі зберігається ключ від дверей; також він бачив на ній золоті вироби та міг залишатися один у кімнаті, де знаходилася шкатулка з цими золотими виробами. Свідок ОСОБА_11 також пояснила, що про крадіжку вона дізналася від мами, а після цього ОСОБА_6 при зустрічі їй особисто повідомив, що крадіжку вчинив саме він їй "назло", оскільки вона хотіла припинити відносини з ним.

Зі змісту поданого суду протоколу огляду місця події від 29.11.2014 року вбачається, що загальна обстановка у будинку не порушена, ознак безладного пошуку цінностей немає; під час цієї слідчої дії була оглянута шкатулка, де зберігалися золоті вироби, та встановлена їх відсутність.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що знає ОСОБА_6 як мешканця м.Вільнянськ; наприкінці листопада 2014 року він зустрів ОСОБА_6 біля ломбарду, куди він намагався здати золоті сережки, але йому відмовили, тоді він купив ці сережки у ОСОБА_6 . Далі, згідно показань свідка, ОСОБА_6 запропонував йому купити ще золоті вироби, і через деякий час приніс ще браслет, кулони та сережки, частину з яких він купив. Свідок зазначив, що серед золотих виробів, які він придбав у обвинуваченого, був золотий браслет з кулоном у вигляді долару США, та золотий кулон у вигляді серця, тобто речі, опис яких співпадає із золотими виробами, що були викрадені у потерпілої. Зазначені золоті вироби ОСОБА_12 , згідно його свідчень, продав в м.Запоріжжі.

Аналізуючи докази обвинувачення, суд вважає, що вони повністю викривають ОСОБА_6 у причетності до вчиненого злочину.

Так, на цю причетність прямо вказують показання свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_6 знав про місце знаходження ключа від дверей, мав реальну можливість дізнатися про місце знаходження золотих виробів, а також про те, що відразу після крадіжки обвинувачений особисто зізнався їй у вчиненні крадіжки. Показання свідка ОСОБА_11 відповідають свідченням потерпілої і свідка ОСОБА_9 , які підтвердили, що обвинувачений бував вдома у потерпілої, та даним огляду місця події, з якого вбачається, що злочинець був знайомий із обстановкою у будинку та із місцем знаходження золотих виробів, і заволодів ними без зайвих пошуків.

Вину обвинуваченого у вчиненні злочину також викривають і показання свідка ОСОБА_12 про те, що він саме наприкінці листопада 2014 року купив у ОСОБА_6 золоті вироби, опис яких відповідає тим, що були предметом крадіжки.

Підстав не довіряти зазначеним показам свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, і які свідчили незалежно один від одного, у суду немає. Сам обвинувачений та його захисник не навели переконливих аргументів щодо того, чому ці показання не можуть бути прийняті до уваги, а так само не надали доказів, які б спростовували ці докази обвинувачення.

Заперечуючи проти обвинувачення, захисник вказав суду, що, на його думку, наданими доказами не доведена вартість викрадених виробів, їх склад, вага, а також факт їх належності потерпілій; ніяких документів щодо цього не надано, товарознавча експертиза з цього приводу не проведена.

Суд відхиляє ці заперечення сторони захисту, оскільки у суду немає підстав сумніватися у свідченнях потерпілої щодо наявності у неї золотих виробів та їх вартості. Суд констатує, що проведення товарознавчої експертизи є фізично неможливим, оскільки місце знаходження викрадених речей не встановлено, крім того, сторона захисту протягом судового слідства не заявляла клопотань ані про проведення такої експертизи, ані про встановлення місця знаходження викрадених речей, і у будь-якому разі не висловлювала сумнівів щодо правдивості показань потерпілої.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_4 є доведеним. Суд вважає за необхідне лише виключити з обвинувачення вказівку на те, що злочин був вчинений у конкретний день 27.11.2014 року о 15-й годині, оскільки потерпіла та свідки не змогли точно вказати, коли саме мало місце викрадення, і обмежитись даними про те, що злочин був вчинений наприкінці листопада 2014 року.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме що обвинуваченим вчинений повторний тяжкий корисливий злочин в період іспитового строку, встановленого йому згідно ст.75 КК України. Суд також враховує особу обвинуваченого, який офіційного місця роботи не має, проте має постійне місце проживання, характеризується в цілому задовільно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_6 , суд також не вбачає.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, по якій його притягнуто до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди, яка потерпілою оцінена у розмірі 30700 гривень, суд виходить з того, що наданими доказами доведений факт викрадення ОСОБА_6 майна потерпілої загальною вартістю 18600 гривень; факт спричинення матеріальної шкоди у розмірі, що перевищує цю суму, суду належними доказами не доведений. У зв?язку з цим вимоги про відшкодування матеріальної шкоди задовольняються частково на суму 18600 гривень.

Вирішуючи вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що внаслідок вчинення злочину та втрати майна, яке мало для неї певну цінність та зберігалося у її приватній оселі, потерпіла ОСОБА_4 зазнала певних моральних страждань через перенесений емоційний стрес, порушення нормального ходу її життя, почуття образи та обурення, необхідності докладати додаткових зусиль для відновлення свого матеріального та емоційного стану. Разом з цим, враховуючи обставини справи, характер злочину, глибину моральних страждань позивачки, суд вважає, що заявлена сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 гривень є завеликою, а тому знижує її до 9500 гривень як до такої, що найбільш повно відповідає зазначеним обставинам, а також вимогам розумності та справедливості.

Розподіл процесуальних витрат суд здійснює згідно ст.124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

п р и с у д и в :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, частково приєднати до покарання, призначеного ОСОБА_6 , невідбуте ним покарання згідно вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.10.2014 року, у виді 3-х років позбавлення волі, та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі обчислювати з дня його затримання, тобто з 21.01.2015 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 18600 (вісімнадцять тисяч шістсот) гривень на відшкодування матеріальної шкоди, та 9500 (дев?ять тисяч п?ятсот) гривен на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні у розмірі, що становить 1769 (одна тисяча сімсот шістдесят дев?ять) гривень 04 копійки.

Речові докази: металевий ключ та шкатулку, що зберігаються у Вільнянському РВ ГУМВС України в Запорізькій області повернути потерпілій ОСОБА_4 ; 6 слідів папілярних узорів, що зберігаються у Вільнянському РВ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_6 застосувати у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення засудженому, його захиснику, потерпілій, її представнику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

08.07.2015
08.07.2015