Справа № 393/240/15-к
пров. 1-кп/393/34/15

07 серпня 2015 року смт. Новгородка
Новгородківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
малолітньої ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
у справах дітей ОСОБА_7
В діях малолітньої ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в 2014 році (точної дати не встановлено), малолітня ОСОБА_3 , знаходячись у своєї подруги ОСОБА_9 , яка проживає в АДРЕСА_2 , побачила на полиці однієї з шаф в спальній кімнаті пакет з грошовими коштами. На початку червня 2014 року (точної дати не встановлено), близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаючи, що у будинку потерпілої нікого не буде, так як всі знаходитимуться на тирлі біля корів, пройшла на подвір`я, під вазоном біля вхідних дверей до будинку знайшла ключ і проникла в житло. Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, з шафи в спальній кімнаті таємно викрала 3000 грн. З місця події ОСОБА_3 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 3000 грн.
Крім того, в середині червня 2014 року (точної дати не встановлено), близько 12 год. 00 хв. малолітня ОСОБА_3 , знаючи, що у будинку потерпілої ОСОБА_10 за вищевказаною адресою нікого не буде, так як всі перебувають на тирлі біля корів, пройшла на подвір`я, під вазоном біля вхідних дверей до будинку знайшла ключ і проникла в житло. Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, з шафи в спальній кімнаті повторно таємно викрала 2000 грн. З місця події ОСОБА_3 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2000 грн.
Крім того, в середині червня 2014 року (точної дати не встановлено), близько 12 год. 00 хв. малолітня ОСОБА_3 , знаючи, що у будинку потерпілої ОСОБА_10 нікого не буде, так як всі перебувають на тирлі біля корів, пройшла на подвір`я, під вазоном біля вхідних дверей до будинку знайшла ключ і проникла в житло. Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, з шафи в спальній кімнаті повторно таємно викрала 3000 грн. З місця події ОСОБА_3 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 3000 грн.
Крім того, в кінці червня 2014 року (точної дати не встановлено), близько 12 год. 00 хв. малолітня ОСОБА_3 , знаючи, що у будинку потерпілої ОСОБА_10 нікого не буде, так як всі перебувають на тирлі біля корів, пройшла на подвір`я, під вазоном біля вхідних дверей до будинку знайшла ключ і проникла в житло. Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, з шафи в спальній кімнаті повторно таємно викрала 2000 грн. З місця події ОСОБА_3 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2000 грн.
В судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялася, але давати суду покази відмовилась на підставі ст. 63 Конституції України.
Вина малолітньої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується показами потерпілої, свідків та матеріалами кримінального провадження.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка законний представник малолітньої ОСОБА_3 (її мати) ОСОБА_11 суду показала, що в червні 2014 року її донька ОСОБА_12 ходила в шкільний табір і проживала в бабусі в АДРЕСА_3 , а на вихідні приходила додому. ОСОБА_3 приходила з грішми, пояснючи, що їх дала бабуся. Свідок зателефонувавши до бабусі дізналася, що ОСОБА_3 останній говорила про те, що гроші брала у чоловіка її матері. Прийшовши в черговий раз додому, ОСОБА_12 взяла сестру і вони разом пішли на майданчик до школи. В цей час сестра свідка повідомила, що бачила ОСОБА_12 , яка несла з магазину пакет з продуктами харчування. Після цього, свідок з сестрою також пішли до школи. Прийшовши до шкільного майданчика, побачили, у ОСОБА_12 гроші 1000 грн. чи 1500 грн., які остання сказала, що взяла у потерпілої. Також ОСОБА_12 розповіла де знаходяться решта коштів та те, що у будинок потерпілої за грішми вона ходила чотири рази. ОСОБА_13 пішла до будинку бабусі та принесла ще 1000 грн. чи 1500 грн., які також належали потерпілій. Потім свідок пішла до потерпілої та повернула 4500 грн., а згодом принесла решту грошей, яку взяла ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_13 відмовилась давати суду покази на підставі ст. 63 Конституції України.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, що ОСОБА_3 її онучка. В червні 2014 року ОСОБА_3 ходила до табору та мешкала в неї дома. Про те, що ОСОБА_12 брала гроші в будинку потерпілої вона нічого не знала поки не прийшла до неї ОСОБА_11 разом з грішми. Вона разом з ОСОБА_11 ходила до ОСОБА_14 відносити частину грошей, а решту вони повернули згодом. Вказала, що ОСОБА_12 є не дуже слухняною дитиною.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 в присутності її матері ОСОБА_17 суду показала, що ОСОБА_3 її двоюрідна сестра. В червні 2014 року вона та ОСОБА_3 були в шкільному таборі. Зайшовши до магазину, ОСОБА_3 купувала продукти, приблизно на 60 грн., які потім раздавала дітям. ОСОБА_3 говорила, що гроші вона назбирала.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 в присутності її матері ОСОБА_10 суду показала, що вона знає ОСОБА_12 , так як разом грали і ходили в шкільний табір. Граючи вдома разом з ОСОБА_3 вони знайшли знімки, а також гроші, які положили на місце. Вказала, що грошей було багато.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що в червні 2014 року до неї в магазин кілька разів приходила ОСОБА_3 , купувала різні солодощі, сік, чіпси та розраховувалась копюрами по 500 грн.
Свідок ОСОБА_19 відмовився давати суду покази на підставі ст. 63 Конституції України.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду показав, що ОСОБА_21 його онучка. Після скоєння крадіжки ОСОБА_3 пішла жити до матері, а до скоєння крадіжки мешкала у нас. Свідок не бачив, що його онучка приносила додому кошти.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітньої ОСОБА_3 , яка не досягла віку кримінальної відповідальності, але в її діях вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Представник служби у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації та представник кримінальної міліції Новгородківського РВ УМВС України у справах дітей надали суду усні пояснення відносно особи малолітньої.
Як вбачається з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 у віці 12 років вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у відповідності до ст. 22 КК України, вона не досягла віку з якого можлива кримінальна відповідальність. Згідно ст. 12 КК України скоєнні ОСОБА_3 кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких. Свою вину малолітня визнала повністю, щиро розкаялась, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання.
Отже, суд приходить до висновку, що клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі малолітньої під нагляд матері ОСОБА_5 терміном на один рік підлягає задоволенню.
Цивільніий позов не заявлений, речові докази та судові витрати - відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 371-372, 498, 500, 501 КПК України суд
Застосувати до малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тарасівка Новгородківського району, мешканки АДРЕСА_1 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі малолітньої ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_5 терміном на один рік.
Копію ухвали вручити (направити) учасникам кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.
Головуючий суддя ОСОБА_1