Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
16 грудня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

його законного представника ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000214 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Рокитнівського районного суду від 18 вересня 2015 року, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше не судимий, засуджений:

-за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 2 місяці.обмеження волі.

-за ч.3 ст.357 КК України на строк 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з неповною середньою освітою, учень Рокитнівського професійного ліцею, раніше не судимий, засуджений:

-за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в сумі 520 грн.,

-за ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання у виді штрафу в сумі 520 грн.

Вирішено питання стосовно речових доказів у справі.

За вироком суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 28 березня 2015 року, приблизно 0 23 годині, перебуваючи в житловому будинку в АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою в групі осіб, таємно, викрали два бувших у використанні мобільних телефони без акумуляторних батарей марки Нокія та Самсунг, непрацюючого ліхтарика, п`ятнадцять слюсарних ключів, дві металевих сокири, столярний молоток, завдавши потерпілий ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 872 грн.

Крім того, при цьому, обвинувачені незаконно заволоділи паспортом громадянки України, виданий на ім`я ОСОБА_11 .

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі, прокурор не оспорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ч.2 ст.53 КК України розмір покарання у виді штрафу визначається у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян в межах від 30 до 50000. Призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу у твердій грошовій сумі 520 грн., яка не є кратною неоподатковуваному мінімуму доходів громадян (17 грн.) є неправильним застосуванням закону. Просить вирок суду в цій частині скасувати та ухвалити свій вирок за яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 31 неоподатковуваного мінімум доходів громадян, що становить 527 гривень, за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, у виді 31 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 527 грн.

Вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про скасування вироку суду з підстав, наведених у апеляції, пояснення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , його законного представника та захисника на підтримання апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України , підтверджується зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, які учасниками судового розгляду не оспорюються.

Разом з тим, вимоги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_7 , враховано тяжкість вчиненого злочину, який відносяться до категорії невеликої тяжкості та дані про особу обвинуваченого, який судиться вперше, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдані збитки.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 , у виді штрафу, колегія суддів вважає справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів. Крім того, розмір призначеного ОСОБА_7 судом штрафу визначений в межах статті 53 КК України.

Разом з тим, не зазначення кратності розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян при призначенні покарання у виді штрафу є безумовною підставою для скасування вироку суду першої інстанції, оскільки покарання визначається судом не у твердій грошовій сумі, а в ставках неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який встановлений законодавством України на момент постановлення вироку.

Колегія суддів приходить до висновку, що при призначенні обвинуваченому основного покарання у виді штрафу у розмірі, який був визначений судом першої інстанції не у ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який встановлюється законодавством України на момент ухвалення вироку, а у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції не застосував закон, зокрема ст. 53 КК України, який підлягає застосуванню, внаслідок чого помилково визначив розмір штрафу в абсолютних цифрах.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких обставин, у зв`язку із тим, що прокурором ставиться питання про збільшення розміру штрафу який призначений судом першої інстанції обвинуваченому, що погіршує становище ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції ухвалює свій вирок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити.

Вирок Рокитнівського районного суду від 18 вересня 2015 року в частині призначеного покарання ОСОБА_7 - скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 31 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 527 гривень.

- за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 31 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 527 гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Вірно: Доповідач ________________ ОСОБА_1