Справа №. 11а-262 Головуючий у І інстанції: Карбовнік 1.М.
Категорія: ч.2 ст. 185КК України, Доповідач: Зазуля І.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня 20 дня колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Ревера В.В.;

суддів: Волинця М.М., Зазулі І.Є.;

за участю прокурора: Клісовського Й.Т.;

захисника: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_2 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2009 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, українка, уродженка с. Бориничі Жидачівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлучена, не працююча, без визначеного місця проживання, раніше судима:

18.04.2005 року Жидачівським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч. З, 309 ч. 1, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі,

засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній - взяття під варту.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_2 рахувати з 05.05.2009 року.

Вироком суду ОСОБА_2 визнана винною і засуджена за те, що вона 7 квітня 2009 року близько 15.00 год. в м. Новий Розділ Львівської області, знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, в якій проживає гр. ОСОБА_3, скориставшись її відсутністю, умисно, повторно вчинила таємне викрадення майна гр. ОСОБА_3, а саме: гаманця бувшого в користуванні вартістю 10 грн., грошей в сумі 5740 грн. та 200 доларів США (що з урахуванням офіційного курсу гривні відносно долара США станом на 07.04.2009 року становило 1848 грн.), а всього майна на суму 7398 грн., чим заподіяла останній матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї засуджена ОСОБА_2 просить пом"якшити призначене покарання призначивши покарання нижче від найнижчої межі не пов»язаного з позбавленням волі, покликаючись на те, що судом в повній мірі при визначенні покарання не враховано щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, а також стан її здоров»я. Окрім цього, в поданій заяві ОСОБА_2 просить строк відбуття покарання за даним вироком вираховувати з 02.05.2009 року з часу фактичного затримання, а не з 05.05.2009 року як це зазначено у вироку.

Заслухавши доповідача по справі, виступ захисника ОСОБА_1 в підтримання апеляції, міркування прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та розглянувши наведені доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція засудженої підлягає до часткового задоволення.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_2 в інкримінованому злочині при встановлених у вироку обставинах відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим в судовому засіданні доказам, стверджуються показами ОСОБА_2, показами потерпілої ОСОБА_3, показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, заявою ОСОБА_3, даними протоколу огляду місця події від 08.04.2009 року, явкою з повинною ОСОБА_2 і не оскаржуються.

Дії ОСОБА_2 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, оскільки вона повторно таємно викрала чуже майно.

При визначенні покарання засудженій суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, яка раніше судима, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, пом»якшуючі покарання обставини - щиросердечне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючі покарання обставин - вчинення злочину щодо особи похилого віку та вірно прийшов до висновку про можливість її виправлення та перевиховання в умовах ізоляції від суспільства, обравши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за скоєний злочин.

Призначене судом покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, підстав для його пом"якшення і зміни вироку в процесі апеляційного розгляду не встановлено.

Під час апеляційного розгляду справи колегією суддів шляхом візуального огляду матеріалів справи - протоколу роз»яснення підозрюваній процесуальних прав (а.с. 35), постанови про обрання міри запобіжного заходу (а.с. 36), підписки про невиїзд (а.с. 37) виявлено переправлення дати складення зазначених процесуальних документів на 04.05.2009р.

Окрім цього, зі змісту протоколу роз»яснення підозрюваному його процесуальних прав (а.с. 35) вбачається, що дізнавач СД Миколаївського РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_6 склав даний протокол про те, що 02 травня 2009 року о 23 год.00 хв. підозрюваній ОСОБА_2 були роз»яснені процесуальні права, передбачені ст. 43 - 1 ч. 2 КГІК України - чим стверджуються пояснення засудженої про те, що у зв»язку з розслідуванням даної кримінальної справи вона була затримана 02 травня 2009 року, а не 05 травня 2009 року як це зазначено у вироку.

Також, у відповідності до ст. 365 КПК України слід виключити з мотивувальної частини вироку покликання на повторність як на обтяжуючу покарання обставину, оскільки повторність є кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_2 злочину.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 347, 356, 362, 365, 366, 377 КГІК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_2 задоволити частково, строк відбуття покарання ОСОБА_2 за даним вироком вираховувати з 02 травня 2009 року, а не з 05 травня 2009 року, як це зазначено у вироку.

Виключити з мотивувальної частини вироку покликання на повторність як на обтяжуючу ОСОБА_2 покарання обставину.

В решті частини вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2009 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9