пр. № 1-кп/759/696/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005200 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, освіта середня-спеціальна, одружений, працює водієм у ФОП « ОСОБА_8 », зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 27.05.2015 року, приблизно о 22-00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, бажаючи зробити подарунок своїй дружині, а саме подарувати їй квіти, проте не маючи грошових коштів при собі, вирішив вчинити напад із метою заволодіння чужим майном із використанням заздалегідь заготовленого ножа.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 прослідував до кіоску з продажу квітів, розташованого по АДРЕСА_2 , в якому в цей час знаходилась продавець ОСОБА_7 , та зайшов до приміщення кіоску.

Знаходячись в приміщення зазначеного кіоску, утримуючи в руці заздалегідь заготовлений ніж, ОСОБА_6 висловив словесну погрозу застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, подолавши таким чином її волю на опір, вчинив напад на продавця кіоску ОСОБА_7 з метою заволодіння букетом квітів, а саме чотирма трояндами білого кольору, вартістю 115 грн. Заволодівши букетом квітів, ОСОБА_6 намагався з місця вчинення злочину втекти, проте був затриманий потерпілою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, та пояснив, що 27.05.2015 року ввечері він посварився з дружиною та вийшов на вулицю. Він вирішив купити дружині букет квітів. Приблизно о 22.00-23.00 год. він зайшов у кіоск з квітами. Продавця там не було, він взяв квіти та почав шукати в сумці, з якою ходить на роботу, гроші. Діставав з сумки різні речі, в тому числі ніж, який завжди носить із собою. Проте, грошей в сумці не виявилось та він вирішив піти не розрахувавшись. В цей час до кіоску зайшла продавець ОСОБА_7 , у них виник конфлікт. Продавець побачила у нього в руці ніж, він не пам`ятає, що їй казав. Потерпіла вигнала його з кіоску та забрала рози.

Обвинувачений наполягав на тому, що він не погрожував потерпілій ножем та не мав умислу на заволодіння чужим майном.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини та захисну версію подій, його вина у вчиненні за викладених вище обставин розбою підтверджується крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 27.05.2015 року вона знаходилась біля кіоску з продажу квітів по АДРЕСА_2 , в якому працювала продавцем та розмовляла із знайомим. В цей час до кіоску зайшов раніше не знайомий їй обвинувачений, який відштовхнув її. Вона зайшла за ним всередину кіоску. Обвинувачений однією рукою взяв квіти, в іншій руці він тримав ніж. Він направив на неї ніж та сказав, щоб вона стояла тихо, а він піде. Вона сприйняла його погрозу як реальну, вони були вдвох у кіоску, був нічний час. Потім він розвернувся до неї спиною, щоб вийти, вона його штовхнула та відібрала квіти.

Потерпіла наполягала на тому, що обвинувачений не випадково дістав ніж, а вже зайшов до кіоску, тримаючи ніж у руці. Крім того, він був у стані алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з рота).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, в травні 2015 року, точну дату вона не пам`ятає, вона ввечері прийшла на роботу до своєї подруги ОСОБА_7 , яка працювала продавцем квітів у кіоску. Вона сиділа на вулиці, спиною до входу у кіоск, та розмовляла з ОСОБА_7 . В кіоск зайшов покупець та ОСОБА_7 відразу зайшла за ним. Потім вона почула крики з кіоску, зайшла всередину та побачила, що ОСОБА_6 тримає в одній руці стеблі квітів, а в другій ніж, яким він розмахував та погрожував потерпілій. Потім викликали міліцію.

Зазначені покази свідка повністю узгоджуються з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.05.2015 року, проведеного за її участі (а.с. 64-67)

Згідно даних протоколу огляду місця події від 27.05.2015 року під час огляду кіоску «Квіти» по вул. Тулузи, 2/58 в м. Києві було виявлено та вилучено предмет схожий на ніж та 2 сліди папілярних узорів на лезі зазначеного предмета (а.с. 72-80).

Відповідно до висновку експерта №696 від 29.05.2015 року ніж вилучений по вул. Тулузи, 2/58 в м. Києві не є холодною зброєю, а відноситься до метальних ножів розважально-тренувального призначення та виготовлений саморобним способом (а.с. 46-48).

Згідно висновку експерта №695 від 02.06.2015 року 2 сліди пальців рук на відрізках липкої стрічки «скотч» №1 та №2, вилучені в ході огляду ножа, виявленого 27.05.2015 року по АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації та залишені, відповідно, безіменним пальцем та середнім пальцем правої руки ОСОБА_6 (а.с. 49-57).

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 28.05.2015 року під час додаткового огляду кіоску «Квіти» по вул. Тулузи, 2/58 в м. Києві було виявлено та вилучено чотири стеблі роз (а.с. 81-83).

Згідно висновку спеціаліста дійсна (ринкова) вартість поданих на дослідження чотирьох троянд білого кольору, довжиною стебла приблизно 60 см, станом на 28.05.2015 року становила 115,00 грн. (а.с. 61).

Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали встановлені висновком експертиз та спеціаліста фактичні обставини справи.

Оцінюючи вказані вище показання обвинуваченого, потерпілої та свідка на предмет їх достовірності, суд виходить з наступного.

Показання потерпілої та свідка повністю узгоджуються між собою та мають взаємодоповнюючий логічний послідовний характер, крім того підтверджуються іншими доказами, які наведені вище (дані проколів слідчих дій, висновки експертів та спеціаліста).

За таких обставин, суд визнає показання потерпілої, свідка, дані, які містять протоколи слідчих дій, висновки експерта та спеціаліста, показання обвинуваченого в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу обвинуваченого на розбій, критично оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 в іншій частині як його намагання пом`якшити відповідальність за скоєне.

У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких мали значення для правильного вирішення справи, досліджено всі зібрані під час досудового та судового слідства докази, всім їм дана оцінка.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Потерпіла ОСОБА_7 заявила позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, на суму 10 000 грн.

Потерпіла наполягала на задоволенні свого позову в повному обсязі.

Обвинувачений визнав підстави та розмір вказаного позову в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд на підставі ст. ст. 23 та 1167 ЦК України, вважає за необхідне задовольнити позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди, враховуючи при цьому характер протиправних дій відповідача, глибину моральних страждань потерпілої, тяжкість вимушених змін у її житті.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, згідно з ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином (ст. 12 КК України), дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження. Крім того, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_6 розбою, який полягає у посяганні не лише на право власності, а й на життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а тому таке посягання оцінює як особливо небезпечне. Свідоме скоєння обвинуваченим умисного злочину проти власності, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, з використанням ножа, свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та нехтування загальновизнаними суспільними цінностями.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги позицію потерпілої щодо призначення покарання пов`язаного із позбавлення волі, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого та відсутність клопотань прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), та відсутні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його фактичного затримання та тримання під вартою у зв`язку з даною справою з 28.05.2015 року по 29.05.2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 10 000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

-шльопанець чорного кольору на праву ногу, сумку чорного кольору, які належать на праві власності ОСОБА_6 , передані на зберігання до камери схову Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, квитанції №1021, 1031 повернути за належністю ОСОБА_6

-ніж, чотири стебла від троянд, передані на зберігання до камери схову Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, квитанція №1023, 1025 знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави вартість проведеної трасологічної експертизи № 695 від 02.06.2015 року у розмірі 491,04 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1