Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-110/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової І.В.

при секретарі - Бондаренко О.П.,

з участю прокурора Рифи Н.В.,

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориспіль Київської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, не працюючої, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та постійно проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до ст.55 КК України 1960 року раніше не судимої, у вченні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2009 року близько 18 години ОСОБА_2 за попередньою змовою особи на прізвище ОСОБА_3, матеріали кримінальної стосовно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_4, засудженою вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2009 року за ч.3 ст.185 КК України, з метою таємного викрадення чужого майна на легковому автомобілі НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, приїхали з м.Києва до с.Вишневе Черняхівського району Житомирської області. В цей же день та час, реалізуючи їх спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою, групою осіб, прибули до будинку №22 на вул. Десантників в с.Вишневе Черняхівського району Житомирської області, де шляхом вільного доступу під надуманим приводом загубленої дитини, проникли до вищевказаного будинку, в якому на той час перебувала господарка будинку ОСОБА_6. Після цього, діючи в межах єдиного злочинного зговору, ОСОБА_2 почала розмовляти з ОСОБА_6, чим відволікала її увагу від дій ОСОБА_4, яка через незачинені двері зайшла до іншої кімнати будинку, в той час як особа на прізвище ОСОБА_3, діючи в межах єдиної злочинної змови заздалегідь розподіленими ролями перебувала на подвірї вказаного будинку і спостерігала за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб, попередити ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Таким чином, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_6, а саме: грошові кошти в сумі 5000 гривень, кофту жіночу вартістю 50 гривень, мереживо білого кольору довжиною 6,2 м шириною 0,085 м вартістю 35 гривень, мереживо білого кольору довжиною 2,8 м шириною 0,125 м, вартістю 35 гривень, хустку шерстяну вартістю 30 гривень, шарф вартістю 40 гривень, хустинки в кількості 8 штук кожна вартістю по 2 гривні, загальною вартістю 16 гривень, а всього на загальну суму 5206 гривень. З викраденими майном вони з місця скоєння злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 02 листопада 2009 року приблизно об 11 годині 45 хвилин ОСОБА_2, знаходячись в приміщенні продуктового магазину ТОВ «Кіолто», розташованого за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Проців, вул.Комсомольська, 20, діючи повторно, звернулась до продавця зазначеного магазину ОСОБА_8 з проханням продати банку червоної ікри, надавши для оплати кошти в сумі 200 гривень однією купюрою, і в той час, коли продавець магазину відчинила касовий апарат, у ОСОБА_2, яка побачила у касовому апараті готівкові грошові кошти, виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_2, скориставшись тим, що продавець ОСОБА_8 перераховувала грошові кошти, в той час, коли касовий апарат був відчинений, перехилилась через прилавок та рукою вихопила з касового апарату грошові кошти в сумі 600 гривень ,з якими з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденими речами на власний розсуд, чим заподіяла ТОВ «Кіото» матеріальну шкоду на вказану суму.

.

Суд визнав доведеним вину підсудної ОСОБА_2 у вчинені вказаних злочинах, оскільки вона знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні..

Так, підсудна ОСОБА_2 свою вину в предявленому обвинуваченні визнала повністю, суду пояснила наступне. Вона посварилась з чоловіком, тому забрала свою молодшу доньку Джульєтту, ІНФОРМАЦІЯ_5, та поїхала в с.Іванків Київської області, де в неї живуть родичі матері. В м.Києві на вокзалі вона зустріла двох раніше їй не знайомих циганок на прізвище ОСОБА_4 і ОСОБА_3, які запропонували їй допомогу, щоб заробити гроші: знайти речі для перепродажу. Вона залишила дочку в родички в с.Іванків Бориспільського району та поїхала з циганками в Житомирську область. Їздили вони на таксі, на якому заїхали до с.Вишневе. Вони ходили по дворах під приводом, що шукають циган, а самі дивились, що можна вкрасти. Вони зайшли у двір до бабусі, а потім до будинку. Вона розмовляла з потерпілою, яка думала, що вони шукають дитину, а ОСОБА_4 в той час зі шафи забрала гроші та речі. Потім вони сіли до машини і поїхали, але по дорозі їх затримали працівники міліції, привезли до відділу, що обшукали та вилучили викрадене. Отім вона повернулась до с.Іванків та хотіла заробляти, щоб покупати речі дешевше і дорожче продавати. Вона поїхала по селах, подивитись, де що можна купити і продати. Заїхала в магазин в с.Проців, щоб купити банку ікри для вагітної дочки, яка до неї приїхала. Вона дала гроші продавцю, побачивши в касі гроші, попросила продавця дати здачі крупними грошима. І в той час, як продавець рахувала гроші, забрала назад свої гроші та вихопила з касового апарату ще шість купюр по 100 гривень, після чого відразу пішла. Продавець говорила їй повернути гроші, але вона сіда до машини, на якій приїхала та поїхала з села, але по дорозі їх також було зупинено працівниками міліції, які вилучили в неї викрадені гроші. Вона кається, що скоїла злочини, більше такого не повторить. Вона просить не позбавляти її волі, хоче шукати роботу, отримати дітям свідоцтва про народження та віддати їх до школи.

В зв`язку з повним визнанням підсудною своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі в повному обсязі та обмежився в дослідженні доказів допитом підсудної ОСОБА_2 та дослідженням письмових матеріалів справи стосовно її особи, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового розгляду та що фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Судом зясовано, що підсудна правильно розуміє зміст викладених в обвинувальному висновку обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а також розяснено, що учасники процесу будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд вважає правильною кваліфікацію дій підсудної ОСОБА_2, які виразились у в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, та відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України.

Дослідженням даних про особу підсудної встановлено, що вона відповідно до ст.55 КК України 1960 року визнається такою, що не має судимості, негативно характеризується за останнім місцем проживання, має на утриманні трьох малолітніх, 1999, 2001 та ІНФОРМАЦІЯ_5, двоє старших з яких в установленому законом порядку зареєстровані не були, не працює /т. 1 а.с.-118-120, 124, т.2 а.с.-205-206/.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної, відповідно до ст.67КК України судом не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання підсудної, суд відповідно до ст.66 КК України визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обговорюючи питання про призначення виду та міри покарання, суд враховує особу підсудної, а також характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних нею тяжких злочинів, та виходить з того, що підсудній має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ту обставину, що підсудна ОСОБА_2 вчинила повторно викрадення чужого майна, перебуваючи в розшуку за вчинений нею злочин проти власності, суд прийшов до висновку, що підсудній необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі та що підстав для застосовування звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням не має.

Проте, враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання підсудної та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, враховуючи що на утриманні підсудної є неповнолітні діти, суд прийшов до переконання про можливість призначення покарання нижче від найнижчої межи, визначеної санкцією статті 186 ч.2 КК України.

В строк відбування покарання слід зарахувати строк перебування під вартою з 05.11.2009року по даний час /т.1 а.с.-81/.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати по справі не значаться.

Речові докази: викрадені грошові кошти в сумі 600 гривень, що передані на зберігання власнику ОСОБА_9, а також вилучені у ОСОБА_2 її власні кошти, повернуті їй на зберігання, - слід залишити власникам.

Доля речових доказів по епізоду викрадення майна в потерпілої ОСОБА_6 вирішена вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2009 року /т.2 а.с.-171-172/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-338 КПК України, суд -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною та призначити покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України - 3 ( три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 3 ( три) роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

В строк відбування покарання зарахувати строк перебування під вартою з 05.11.2009 року по даний час. Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з 05.11.2009року.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити тримання під вартою в СІЗО №13 м.Києва Державного департаменту з виконання покарань.

Речові докази: викрадені грошові кошти в сумі 600 гривень, що передані на зберігання власнику ОСОБА_9, а також вилучені у ОСОБА_2 її власні кошти, повернуті їй на зберігання, - залишити власникам.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 15 діб, починаючи з наступного дня після його проголошення, для засудженої ОСОБА_2 з моменту вручення копії вироку.

Суддя І.В.Муранова