Справа № 629/45/16-к
Номер провадження 1-м/629/1/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Близнюки Лозівського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 28 березня 2013 року Белгородським районним судом Белгородської області за вчинення злочинів, передбачених п. «б» ч.2 ст.131, п. «б» ч.2 ст.132, ч.2 ст.162 КК Російської Федерації до 12 років позбавлення волі,-

в с т а н о в и в:

06.01.2016 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з Міністерства Юстиції України надійшло клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України та відповідно до ч.1 ст.610 КПК України. Дане клопотання вмотивоване тим,що 08 грудня 2015 року наказом №2522/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст..606 КПК України,ст..3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 02.09.2015 року за № 06-102169/15.

Клопотання просять розглянути без участі представника Міністерства юстиції України.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності представника Міністерства юстиції України,який належним чином повідомлений про час і місце його розгляду.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та прохав його задовольнити, суд вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно отриманих матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 засуджено 28.03.2013 року Белгородським районним судом Белгородської області за вчинення злочинів, передбачених п. «б» ч.2 ст.131(зґвалтування), п. «б» ч.2 ст.132 (2 епізоди) (насильницькі дії сексуального характеру), ч.2 ст.162(4 епізоди) (розбій) КК Російської Федерації до 12 років позбавлення волі. Також, відповідно до вироку ОСОБА_4 повинен відшкодовувати моральну шкоду,завдану злочином, потерпілим ОСОБА_5 в сумі 200000руб., ОСОБА_6 -10000руб., ОСОБА_7 -75000руб.,а також матеріальні збитки 2 308 руб, та на користь держави процесуальні витрати в розмірі 12740руб. (а.с.6-21).

Із довідки ФКУ «Виправна колонія №6 УФСВП Росії у Белгородській області» від 28.04.2014 року вбачається,що ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №6 УФСВП Росії у Белгородській області», кінець відбуття строку покарання-19.11.2019р.(а.с.37).

Із листа Державної міграційної служби України вбачається,що за інформацією ГУ ДМС України в Донецькій області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до законодавства України про громадянство України ОСОБА_4 є громадянином України (а.с.47).

ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується письмовою заявою(а.с.35).

Згідно довідки бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія №6 УФСВП у Белгородській області» вбачається,що в установі перебувають на виконанні виконавчі листи № 1-31/2013 від 28.03.2013року про стягнення з ОСОБА_4 на користь: держави процесуальних витрат в розмірі 12740руб; потерпілої ОСОБА_6 -10 000руб; потерпілої ОСОБА_7 -77308руб; потерпілої ОСОБА_5 .-200000руб.. Утримання по даним виконавчим листам не проводяться, оскільки засуджений ОСОБА_4 не працевлаштований(а.с.41).Однак зобов`язався відшкодувати шкоду,завдану злочином(а.с.42).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч.1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

У відповідності ч.6 ст. 610 КПК України, при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК України, відмічає, що чинним на території України є Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за яке засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вироком Белгородського районного суду Белгородської області від 28 березня 2013 року за п. «б» ч.2 ст.131 КК РФ, як згвалтування. За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 152 КК України, а саме, зґвалтування. Санкція даної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 5 років. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за п. «б» ч.2 ст.132 КК РФ ( за епізодом від 20 серпня 2012 року) за п. «б» ч.2 ст.132 КК РФ ( за епізодом від 16 вересня 2012 року), як насильницькі дії сексуального характеру. За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 153 КК України, а саме, задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або використання безпорадного стану потерпілої особи. Санкція даної статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі до 5 років. Крім цього, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.162 КК РФ ( за епізодом від 20 серпня 2012 року), за ч.2 ст.162 КК РФ ( за епізодом від 16 вересня 2012 року), за ч.2 ст.162 КК РФ ( за епізодом від 18 вересня 2012 року),за ч.2 ст.162 КК РФ( за епізодом від 19 вересня 2012 року), а саме, розбій. За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 187 КК України, а саме, розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою,яка раніше вчинила розбій або бандитизм. Санкція даної статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі від 7 до 10 років із конфіскацією майна, тобто за санкцією ст..187 ч.2 КК України, згідно якої, при проведені вказаного вироку РФ у відповідність із законодавством України, ОСОБА_4 буде вважатись засудженим за більш суворим покарання, ніж покарання призначене Белгородським районним судом Белгородської області від 28.03.2013 року, тому суд при приведенні вироку РФ у відповідність із законодавством України дотримується покарання, яке визначене вироком Белгородського районного суду Белгородської області від 28.02.2013 року.

Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши (покарання основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визнає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Крім того, відповідно до вироку Белгородського районного суду Белгородської області від 28.03.2013 року засуджений ОСОБА_4 повинен відшкодувати потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 2 308 рублів та моральну шкоду у розмірі 75000рублів; потерпілій ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 200000рублів; потерпілій ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 10000рублів; в дохід федерального бюджету -судові витрати у розмірі12 740 рублів.

Статтею 1166 ч.1 ЦК України передбачено, що майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно зі ст..1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла,за наявності її вини.

Отже, чинне законодавство України, передбачає відшкодування на користь потерпілої ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 2308 рублів та матеріальної шкоди у розмірі 75 000рублів, що з урахуванням курсу національної валюти України та курсу гривні щодо російського рубля, який згідно курсу НБУ станом на 06.01.2016 року( на день надходження подання до суду) складає 10 рублів = 3,26 гривень, тобто 25 202,40 грн; на користь потерпілої ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 200000 рублів, що з урахуванням курсу національної валюти України та курсу гривні щодо російського рубля, який згідно курсу НБУ станом на 06.01.2016 року складає 10 рублів = 3,26 гривень, тобто 65200 грн; на користь потерпілої ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 10000 рублів, що з урахуванням курсу національної валюти України та курсу гривні щодо російського рубля, який згідно курсу НБУ станом на 06.01.2016 року складає 10 рублів = 3,26 гривень, тобто 3260 грн; на користь федерального бюджету судові витрати в розмірі 12740 рублів, що з урахуванням курсу національної валюти України та курсу гривні щодо російського рубля, який згідно курсу НБУ станом на 06.01.2016 року складає 10 рублів = 3,26 гривень, тобто 4153,24 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

На підставі вищевикладеного суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Белгородського районного суду Белгородської області від 28.03.2013 року щодо ОСОБА_4 , та вважати засудженим ОСОБА_4 за ст..ст.152 ч.1,153 ч.1,187 ч.2 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 20.09.2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9 Конституції України,ст.ст.9-11 Конвенції «Про передачу засуджених осіб 1983 року», ст..ст. 606-610 КПК України

у х в а л и в:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Белгородського районного суду Белгородської області від 28.03.2013 року у відповідність із законодавством України, відносно ОСОБА_9 - задовольнити.

Привести вирок Белгородського районного суду Белгородської області від 28.03.2013 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за п. «б» ч.2 ст.131,п. «б» ч.2 ст.132, п. «б» ч.2 ст.132, ч.2 ст.162,ч.2 ст.162,ч.2 ст.162,ч.2 ст.162 Кримінального Кодексу Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за :

-ч.1 ст.152 КК України на 5 років позбавлення волі;

-ч.1 ст.153 КК України( за епізодом від 20 серпня 2012 року) на 5 років позбавлення волі;

-ч.1 ст. 153 КК України ( за епізодом від 16 вересня 2012 року) на 5 років позбавлення волі;

-ч.2 ст.187 КК України ( за епізодом від 20 серпня 2012 року) на 5 років позбавлення волі;

-ч.2 ст.187 КК України ( за епізодом від 16 вересня 2012 року) на 4 роки позбавлення волі;

-ч.2 ст.187 КК України ( за епізодом від 18 вересня 2012 року) на 4 роки позбавлення волі;

-ч.2 ст.187 КК України ( за епізодом від 19 вересня 2012 року) на 4 роки позбавлення волі;

На підставі ст.. 70 ч.1 КК України за сукупністю скоєних злочинів,шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у вигляді 12(дванадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 відповідно до вироку Белгородського районного суду Белгородської області від 28.03.2013 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 20.09.2012 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.

Вважати, що з ОСОБА_4 стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну та моральну шкоду у розмірі 25202,40грн; потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 65200грн; потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 3260грн; на користь федерального бюджету Російської Федерації процесуальні витрати на послуги захисника у розмірі 4153,24 грн.

Ухвала може бути оскаржена органом,що подав клопотання, особою,щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя: ОСОБА_1