Справа № 194/1841/15-к
Провадження № 1-кп/194/16/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 вересня 2015 року за № 0000530 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, росіянина, громадянина України, освіта середня, працюючого в філії «Павлоградського управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання» МГВМ гірничомонтажної дільниці № 2, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 31 серпня 2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ззаду один одночасний удар долонями рук по вухах малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свою чергу, ОСОБА_5 , злякавшись удару, почав тікати від ОСОБА_3 , проте останній наздогнавши ОСОБА_5 , схопив його правою рукою за воріт футболки, яка була одягнута на ньому, внаслідок чого ОСОБА_5 не втримався на ногах та впав на спину і перевернувся на ліве коліно.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, спричинив малолітньому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді саден в завушній області зліва, задній поверхні шиї в нижній третині і на лівому колінному суглобі передньо - зовнішньої поверхні, які згідно висновку експерта № 266 від 01.09.2015 року відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що 31 серпня 2015 року він вийшов з дому зустріти дружину з роботи. Потім він побачив, що йому на зустріч йде його донька та плаче. Вона розповіла йому, що коли вона каталась на гойдалці, якийсь хлопець забрав у неї телефон. Його донька разом з товаришем вказала йому потерпілого як на цього хлопця. Він до нього підійшов та без попередження вдарив його один раз. Хлопець почав тікати, тому він подумав, що у нього справді телефон. Після того, як він хлопця наздогнав, то почав на нього кричати та запитувати де телефон. Потім до нього підійшли дві жінки похилого віку та почали казати йому, щоб він перестав кричати. Після чого, до нього підійшла його донька і сказала, що це не той хлопець. також згодом донька зізналася, що телефон вона загубила. На даний час завдану шкоду він не відшкодував, так як не мав можливості зустрітися з матір`ю потерпілого, бо не знає їхню адресу. Щодо цивільного позову просив врахувати, що він не зможе сплатити таку суму, так як є одним працюючим у сім"ї та має на утриманні ще двох осіб. Тиску з боку працівників міліції на нього не було. Інших злочинів він не вчиняв та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

Допитаний в судовому засіданні в якості неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 показав, що 31 серпня 2015 року, близько 19 години він разом зі своїм товаришем катався на велосипеді. Коли він встав з велосипеда, до нього підбіг обвинувачений та вдарив його по вухам двома руками. Він злякався та почав тікати, але чоловік його наздогнав, схватив за воріт. Він упав, перекотився на спину та на коліно, а чоловік тим часом кричав на нього та запитував де телефон. Потім до нього підійшла його донька та сказала, що він не той хлопець, який взяв у неї телефон, та вони разом пішли, нічого йому не сказавши. Коли прийшла його мати, він знаходився на тому ж місці, де впав. Внаслідок того, що його вдарив чоловік, у нього декілька днів боліла голова. По ночам він не плакав взагалі. Обвинувачений після цього перед ним не вибачався.

Допитана в судовому засіданні в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 показала, що 31 серпня 2015 року вона була вдома, її син в цей час гуляв на вулиці зі своїм товаришем. Потім до неї прибіг ОСОБА_7 , який плакав та сказав, що ОСОБА_8 б`є якийсь чоловік. Коли вона прибігла до сина, то він плакав, обличчя було червоне. Він пояснив їй, що до нього підбіг невідомий йому раніше чоловік, вдарив його та почав кричати, запитуючи де телефон, а також показав їй в який бік вулиці цей чоловік пішов. Вона взяла сина та вони разом побігли наздоганяти того чоловіка. Коли вона до нього підійшла та запитала, чому він побив її сина, чоловік сказав, що він взяв телефон його доньки та почав кричати і розмахувати руками. Коли вона повідомила йому, що викличе поліцію, чоловік відповів, що йому все одно. Через деякий час приїхали працівники поліції та вони разом з сином поїхали у відділок, де дали свідчення, а потім поїхали до лікарні, де її сина оглянули. Наступного дня вони поїхали до м. Павлоград для проведення експертизи. На даний час обвинувачений ні перед нею, ні перед її сином не вибачився, завдану шкоду не відшкодував, тому вона просить заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі, так як її син зазнав фізичних та душевних страждань. Після цього випадку він неодноразово плакав в ночі, а також деякий час боявся виходити на вулицю. Чому син говорить інше з приводу наслідків злочину, вона пояснити не може.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- висновком експерта № 266 від 01.09.2015 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_5 були спричинені механічні тілесні ушкодженння у вигляді саден в завушній області зліва, задній поверхні шиї в нижній третині і на лівому колінному суглобі передньо-зовнішній поверхні. Час спричинення пошкоджень може відповідати строку, вуказанному в постанові, тобто 31.08.2015 року;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 11.11.2015 року, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 показав, як саме йому був нанесений удар та як він впав, а також фототаблицею до нього;

- додатковим висновком судово-медичної експертизи № 361 від 17.11.2015 року, згідно якого встановлено, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_5 могли утворитися при обставинах викладених під час проведення слідчого експеременту від 17.11.2015 року.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - вчинення злочину щодо малолітнього.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також зважаючи на те, що на даний час обвинувачений працює, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді виправних робіт на строк один рік з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку в доход держави.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення та тяжкість наслідків для потерпілого, та пов`язану з цим глибину фізичних та душевних страждань.

Таким чином, при визначені розміру грошового відшкодування судом враховуються ті обставини, що потерпілим є неповнолітній, який внаслідок вчиненого злочину зазнав фізичних страждань, а саме йому було заподіяне легке тілесне ушкодження, тому, з врахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, моральних переживань неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , матеріального становища обвинуваченого, який пояснив, що є одним працюючим у сім"ї та має на утриманні двох осіб, а також судової практики, висловленої, зокрема, в ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2013 року по справі № 11кп/774/76/13, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та визначає розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди в сумі 3000 грн.

Також відповідно до вимог ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", підлягає до підлягає до стягнення з обвинуваченого на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Питання щодо стягнення інших видів судових витрат по кримінальному провадженню суд не вирішує у зв"язку з їх відсутністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року виправних робіт з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків його заробітку.

Цивільний позов ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_6 , (ІПН НОМЕР_2 ), на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, грошові кошти в сумі 3000 (три тис.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь УДКСУ у м. Тернівка Дніпропетровської області судовий збір у сумі 551 (п"ятсот п"ятдесят одна) грн. 20 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: - футболку, здану на зберігання до камери схову Тернівського ВП (квитанція № 154319 від 23 листопада 2015 року), після набрання вироком законної сили, - повернути законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1