АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/309/16 Справа № 192/2062/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_7 , який народився у 1981 році в січні 11 числа, уродженця с. Шульгівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000774 від 11 листопада 2015 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам ст. 291 ч. 2 КПК України, оскільки він має усі зазначені даною нормою відомості, вказані судом недоліки обвинувального акта, а саме те, що не встановлено місце фактичного перебування або мешкання ОСОБА_7 , не є істотним порушенням вимог ст. 291 КПК України та не може бути перешкодою для подальшого судового розгляду кримінального провадження і підставою для повернення обвинувального акта прокурору з цього приводу.

Зазначає, що суд першої інстанції вийшов за рамки тих питань, які вирішуються судом при підготовчому судовому засіданні, оскільки єдиним та першочерговим завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду, який має відбутися в розумні строки, однак судом прийнято рішення, яке не сприяє розгляду кримінального провадження в розумні строки, а напроти призводить до необґрунтованого затягування судового розгляду кримінального провадження.

Крім того вказує, що оскільки обвинувачений ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, суд повинен призначити нову дату підготовчого судового засідання. Як вбачається з рапорту інспектора Солонянського відділення поліції, якому доручено здійснити привід обвинуваченого до суду, доставити ОСОБА_7 до суду неможливо, оскільки останній, згідно пояснень ОСОБА_9 за адресою свого мешкання відсутній вже більше місяця. Як передбачено вимогами ст. 335 КПК України, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про оголошення обвинуваченого у розшук, однак у задоволенні даного клопотання судом було відмовлено. Зазначає, що згідно листа ВССУ від 03 жовтня 2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідного до Кримінального процесуального кодексу України», суд вправі зупинити підготовче провадження, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, до його розшуку або видужання.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про оголошення розшуку ОСОБА_7 , обвинувальний акт кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, які суд вбачає в тому, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не має відомостей про достовірне місцезнаходження обвинуваченого. Про призначення судом підготовчого судового засідання обвинуваченого ОСОБА_7 було повідомлено повісткою на адресу його проживання, зазначену в обвинувальному акті, однак через його неявку судове засідання було відкладено та судом винесено ухвалу про привід ОСОБА_7 в судове засідання, яка належним чином стороною обвинувачення виконана не була, судове засідання повторно було відкладене, лист з вимогою виконати ухвалу суду про привід обвинуваченого завчасно направлено відділенню поліції, але обвинувачений до зали суду не доставлений. Враховуючи, що ОСОБА_7 у підготовче судове засідання втретє не з`явився, а ухвала суду про привід обвинуваченого вдруге не виконана, з наданих матеріалів по виконанню приводу обвинуваченого, а саме рапортів оперуповноважених поліції не вбачається, що стороною обвинувачення виконані усі можливі та необхідні і достатні дії для виконання ухвали суду та процесуального обов`язку сторони обвинувачення по забезпеченню явки обвинуваченого до зали суду, суд прийшов до висновку про неможливість призначення справи до судового розгляду. Також судом не знайдено підстав для задоволення клопотання прокурора про оголошення розшуку ОСОБА_7 , оскільки воно не ґрунтується на законі та такі дії суду не передбачені ст. 314 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 та просила скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, вивчивши надані апеляційному суду матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

По даному кримінальному провадженню суд першої інстанції прийняв законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурору для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до вимог ст. 291 ч. 1 п. 2 КПК України в обвинувальному акті повинні міститися в тому числі і відомості про місце проживання обвинуваченого.

Як убачається з обвинувального акта, в ньому зазначено місце реєстрації обвинуваченого: с. Шульгівка Солонянського району Дніпропетровської області, та місце його проживання: АДРЕСА_2 . За місцем проживання ОСОБА_7 судом було направлено повістку про виклик його до суду. Оскільки в підготовче судове засідання, яке було призначено на 31 грудня 2015 року ОСОБА_7 не з`явився, судове засідання було відкладено та винесено ухвалу про привід обвинуваченого на 05 січня 2016 року.

Зазначена ухвалу суду про привід належним чином виконана не була, на виконання приводу було надано повідомлення начальника Солонянського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 05 січня 2016 року, в якому зазначено, що привід обвинуваченого ОСОБА_7 не виконано в зв`язку з тим, що останній за місцем свого мешкання на час виконання приводу був відсутній та місце його знаходження встановлено не було, а також надано рапорт працівника поліції та пояснення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 05 січня 2016 року.

05 січня 2016 року підготовче судове засідання повторно було відкладено на 11 січня 2016 року, лист з вимогою виконати ухвалу суду про привід обвинуваченого в судове засідання завчасно направлено територіальному відділенню поліції, але обвинувачений до зали суду доставлений не був.

На виконання ухвали суду було надано повідомлення заступника начальника Солонянського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 11 січня 2016 року, в якому зазначено, що привід обвинуваченого ОСОБА_7 не виконано в зв`язку з тим, що останній за місцем свого мешкання на час виконання приводу був відсутній та місце його знаходження встановлено не було, також надано пояснення ОСОБА_9 та рапорт старшого інспектора СПП Солонянського ВП від 11 січня 2016 року.

Доводи прокурора про те, що відсутність в обвинувальному акті відомостей про місце фактичного перебування або мешкання ОСОБА_7 не є істотним порушенням вимог ст. 291 КПК України та не може бути перешкодою для подальшого судового розгляду кримінального провадження - необґрунтовані, оскільки чинним законодавством передбачено обов`язок органів досудового розслідування зазначати в обвинувальному акті місце реєстрації обвинуваченого та місце фактичного його мешкання, якщо воно не збігається з місцем реєстрації.

Місце фактичного перебування або мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 на час направлення до суду обвинувального акта органом досудового розслідування не встановлено, оскільки як убачається з пояснень ОСОБА_9 від 11 січня 2016 року (арк. 36), ОСОБА_7 в с. Новопокровка не перебував протягом останнього місяця.

Не проживання ОСОБА_7 за вказаною стороною обвинувачення адресою унеможливлює його виклик до суду та порушує право підозрюваного на захист.

Рішення суду про відмову в задоволенні заявленого прокурором в підготовчому судовому засіданні клопотання про зупинення судового провадження та оголошення розшуку ОСОБА_7 було прийнято законно, оскільки положеннями ст. 314 ч. 3 КПК України такі дії суду в підготовчому судовому засіданні не передбачені.

Що стосується посилання прокурора в апеляційній скарзі на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 жовтня 2012 року № 223-1430/0/4/12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», то вказаний лист не відноситься до законів чи підзаконних актів, а лише є інформаційним листом про порядок здійснення підготовчого судового провадження та не підлягає застосуванню як нормативний документ.

Крім того, ст. 335 КПК України підлягає застосуванню у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, а в даному випадку встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 на час надходження обвинувального акта до суду першої інстанції вже не проживав за зазначеною стороною обвинувачення адресою, виходячи з чого суд і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що органом досудового розслідування не встановлено та не зазначено в обвинувальному акті, як того вимагає ст. 291 ч. 1 п. 2 КПК України місце проживання ОСОБА_7 .

Не ґрунтується на чинному кримінальному процесуальному законі і твердження сторони обвинувачення в апеляційній скарзі про те, що направленням обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурору, суд першої інстанції порушив приписи ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінальних проваджень, оскільки відповідно до цієї норми закону основним завданням кримінального провадження є захист прав особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінальних поводжень.

Виходячи з припису зазначеної норми закону, суд першої інстанції не допустив порушення принципу розгляду кримінального провадження в розумні строки, а повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 з метою належного встановлення стороною обвинувачення місця проживання ОСОБА_7 , що в подальшому буде забезпеченням виконання положень ст. 2 КПК України.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає необґрунтованими, а його апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404 ч. 1, 405, 407 ч. 1 п. 1, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: