Справа № 739/1036/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/776/2015
Категорія - ст.125 ч.2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/776/2015 р. за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Новгород -Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Чернігова, громадянка України, з вищою світою, одружена, на утриманні четверо малолітніх дітей, працює вчителем української мови та літератури Бучківської ЗОШ 1-2 ступенів, депутат Бучківської сільської ради шостого скликання, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима,

- визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 7000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що 16 лютого 2015 року о 12 год. 20 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні навчального класу Бучківської ЗОШ 1-2 ступенів по вул. 1 Травня у с. Бучки Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдала ОСОБА_7 один удар долонею правої руки в обличчя, після чого схопивши її руками за волосся та потягнувши на себе, повалила на підлогу, продовжуючи тягати ОСОБА_11 за волосся, вирвала його частину з лівої скронево-тім`яної та потиличної ділянок голови.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 завдала лежачій на підлозі ОСОБА_7 не менше чотирьох ударів ногами по руках, ногах, тулубу та голові, після чого нігтями подряпала їй обличчя. В результаті цих дій ОСОБА_9 спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден на щоці зліва біля носа, на верхньому та нижньому повіках лівого ока, на нижній губі; синців на зовнішній поверхні лівого плеча та лівого передпліччя в середній третині, синців на зовнішній поверхні правого плеча, правого ліктьового суглобу, правого стегна, правої гомілки, лівого стегна, відсутність волосся на голові в лівій скронево тімянній та потиличній ділянках, які згідно висновку судово-медичної експертизи №20 від 10.03.2015 року, є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, справу закрити за відсутності в її діях складу злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, посилаючись на те, що поза увагою суду залишилась поведінка самої потерпілої, без надання правової оцінки якої неможливо правильно кваліфікувати і її дії, бо потерпіла розповсюджувала щодо неї неправдиві чутки, від чого її мати захворіла. Боляче відреагувавши на це, не заперечує, що дала потерпілій ляпаса, про що жалкує; інших тілесних ушкоджень завдавати не збиралася, але потерпіла ударила її кулаком в живіт, а вона /Камка/ в цей час була вагітною. Тому щоб не допустити повторного удару в живіт, схопила потерпілу за волосся, повалила і утримувала її. Вказує, що після цього конфлікту у неї також були чисельні ушкодження у вигляді синців, бо перебуваючи на підлозі, потерпіла активно завдавала їй ударів ногами та руками, але вона їх не фіксувала. Зазначає, що суд не дав належної оцінки тому, що в судовому засіданні потерпіла визнала, що поширювала про неї неправдиві чутки, після отримання ляпаса завдала їй удару у відповідь, перебуваючи на підлозі, намагалась битися. Вважає, що вона діяла в стані необхідної оборони.

Вважає розмір стягнутої з неї моральної шкоди завищеним, що не відповідає обставинам справи, характеру та обсягу моральних страждань потерпілої. Має п`ятеро дітей, четверо з яких неповнолітні, тому потерпіла не заслуговує на збагачення за рахунок її дітей.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_7 вказує, що показання в апеляційній скарзі ОСОБА_9 є неправдивими щодо поширювання нею неправдивих чуток про її сина та спричинення обвинуваченій тілесних ушкоджень. Окрім шкоди здоров`ю, їй завдано і моральну шкоду, тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги .

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор прокуратури Новгород-Сіверського району ОСОБА_12 вказує, що вина обвинуваченої знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, тому просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_9 та захисника, адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили вирок суду скасувати, справу закрити за відсутності в діях обвинуваченої складу злочину, передбаченого ст.125 ч. 2 КК України, пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення, думку прокурора, який заперечує проти апеляційної скарги обвинуваченої, просить залишити вирок суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо засудження ОСОБА_9 в межах апеляційної скарги у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Не заперечувала, що побила потерпілу ОСОБА_7 , але тому, що вона поширювала щодо неї неправдиві чутки. Щиро кається, але цивільний позов не визнає.

В апеляційному суді ОСОБА_9 підтвердила свою винуватість у вчиненому. Як сталося побиття, не може зрозуміти, бо намагалася з ОСОБА_7 поговорити, а вона почала сміятися їй в очі. Не заперечувала, що ударила потерпілу долонею по обличчю, била її ногами, але не лежачу. У волосся вчепилися обоє. На час події 16.02.2015 року перебувала у стані вагітності - 6 місяців. Потерпіла теж її побила, але за медичною допомогою не зверталася. Вважає безпідставним та занадто великим стягнення з неї моральної шкоди суд не врахував, що вона має п`ятеро дітей, не працює, знаходиться у декретній відпустці, доходів не має.

Крім визнання своєї вини, виновність ОСОБА_9 також у повному обсязі доводиться:

показаннями потерпілої ОСОБА_7 , даними витягу з кримінального провадження про надходження заяви ОСОБА_7 /а.п.19/, з яких вбачається, що 16 лютого 2015 року о 12 год. 20 хв., в приміщенні навчального класу Бучківської ЗОШ 1-2 ступенів ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин умисно завдала ОСОБА_7 тілесних ушкоджень;

даними слідчих експериментів від 18.02.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_7 /а.п.25-27/, та від 25.05.2015 року за участю підозрюваної ОСОБА_9 /а.п.48-50/, з фототаблицями до них, де потерпіла показала, як і куди ОСОБА_9 наносила їй удари, а ОСОБА_9 показала, яким чином вона наносила удари по обличчю, ногах, руках та тулубу ОСОБА_7 , що в результаті таких дій обвинуваченої ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_7 завдані легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я згідно висновку експерта №20 від 10.03.2015 року /а.п.45-46/.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив докази по справі, дав їм вірну правову оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, характеризуючі дані, що вона є багатодітною матір`ю, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину в стані вагітності, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Доводи обвинуваченої про те, що судом не надано правової оцінки поведінці потерпілої, яка поширювала про неї неправдиві чутки, після отримання ляпаса завдала їй удару у відповідь в живіт, перебуваючи на підлозі, намагалась битися, є сумнівним та не підтверджуються наявними матеріалами кримінального провадження.

Твердження ОСОБА_9 про наявність у неї чисельних ушкоджень у вигляді синців після конфлікту також не знайшли свого підтвердження; обвинувачена не була позбавлена можливості звернутися до правоохоронних органів з приводу побиття її потерпілою.

Доказів того, що обвинувачена ОСОБА_9 діяла в стані необхідної оборони, не виявлено.

Щодо доводів обвинуваченої ОСОБА_9 про стягнення з неї на користь потерпілої ОСОБА_7 компенсації за моральну шкоду у завищеному розмірі, то вони заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого...

Зі змісту даної статті вбачається, що саме потерпіла повинна визначити ступінь моральних страждань, заподіяних їй кримінальним діянням, оцінити їх грошовим еквівалентом та підтвердити їх відповідними доказами /довідками, висновками спеціаліста, експертизи, тощо/.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково або відмовляє в ньому.

Суд же при визначення розміру відшкодування, повинен враховувати вимоги розумності і справедливості.

В апеляційному суді обвинувачена заявила, що має на утриманні п`ятьох дітей, з них чотирьох малолітніх, одного студента, одна дитина хвора, зарплати у сільській місцевості малі, знаходиться у декретній відпустці, не працює, доходів не має, злочин вчинила, коли перебувала на 6 місяці вагітності, що істотно впливає на вирішення майнового /морального/ позову.

З матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 23 Цивільного Кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої визначив без врахування характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, ступеня вини обвинуваченої, а також інших обставин, які мають істотне значення, на які посилається обвинувачений та її захисник в апеляційній скарзі, тому рішення щодо моральної шкоди є передчасним, не вмотивованим, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 404 - 405, 418 - 419, 128-129, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 в частині стягнення моральної шкоди скасувати, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині цей же вирок щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

На судове рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4