ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
10 грудня 2015 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційною скаргою захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу судді-доповідача Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною ухвалою захисникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернуто заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Київської області від 30.07.2004, яким ОСОБА_6 засуджено за п.п. «а», «г», «ж», «з», «і» ст. 93, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 143 КК України 1960 року, ч. 3 ст. 357, ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України 2001 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, та ухвали Верховного Суду України від 01.12.2005, якою вказаний вирок змінено та звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 143 КК України 1960 року, ч. 3 ст. 357, ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України 2001 року у зв`язку із закінченням строків давності; перекваліфіковано його дії з ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року на ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року та постановлено вважати засудженим за сукупністю цього злочину та злочину, передбаченого п.п. «а», «г», «ж», «з», «і» ст. 93 України 1960 року, до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Підставою для повернення вищезазначеної заяви стало недотримання захисниками вимог щодо її змісту, передбачених пп. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України (не зазначення обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; не зазначення обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду).
В касаційній скарзі захисники, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просять скасувати ухвалу судді-доповідача апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
У відповідності до положень ст. 424 КПК України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Згідно ч. 4 ст. 429 КПК України, у поєднанні з положеннями ч. 3 ст. 464 КПК України, повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому главою 34 КПК України.
Зважаючи на вказані положення, вищезазначена ухвала не може бути оскаржена у касаційному порядку, оскільки вона не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.
Отже, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу судді-доповідача Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_7 ОСОБА_8