Справа № 635/2469/54-к
Провадження № 1-кп/635/454/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі прокурора - ОСОБА_2

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 від 04 березня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 наприкінці лютого 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, в денний час, перебуваючи в с. Високий Харківського району Харківської області, в ході збору металобрухту, знайшла предмет, схожий на ручну осколкову гранату Ф1, та достовірно знаючи, що в ньому знаходиться заряд вибухової речовини тротилу, забрала його з собою, тим самим придбала вибуховий пристрій, після чого перенесла за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де стала зберігати з метою реалізації. В той же день ввечері ОСОБА_3 разом з іншим металобрухтом спробувала продати знайдений предмет, схожий на ручну осколкову гранату Ф1, ОСОБА_6 , але остання відмовилася придбати вказані предмети. Після чого, ОСОБА_3 знову принесла предмет, схожий на ручну осколкову гранату Ф1, за місцем мешкання, де продовжила зберігати з метою подальшої реалізації.

04 березня 2015 року о 16-30 годині, співробітниками міліції в ході огляду житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на ручну осколкову гранату Ф1, який експертом вибухотехніком знешкоджено. Згідно висновку вибухотехнічної експертизи № 64 від 07 березня 2015 року, залишки вказаного предмету являються фрагментами корпусу ручної осколкової гранати Ф1 та важеля підривача до даного типу гранат, що містять сліди бризантової вибухової речовини тротил.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України незаконно придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У даному кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваною укладено угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнала обвинувачення в повному обсязі. Угода містить відомості щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.

Сторонами, між якими укладено угоду про визнання винуватості, узгоджено покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням, відповідно до ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.

Згідно до ч.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Скоєний ОСОБА_3 злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, потерпілі у провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 474 КПК України, судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, а саме, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права:

-мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

-мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

-допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також обвинувачена розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано у обвинуваченої ОСОБА_3 , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди.

Судом встановлено, що узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання відповідає нормам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, покарання визначено ОСОБА_3 з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання /щире каяття, активне сприяття розкриттю злочину/, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_3 , яка раніше не судима, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, заміжня.

Обвинувачена ОСОБА_3 погодилася на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні визнала обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав про затвердження угоди про визнання винуватості.

Крім того, з засудженого підлягають стягненню процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 468 476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 24 березня 2015 року по кримінальному провадженню № 30000772, укладену між підозрюваною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю адвоката ОСОБА_7 , та прокурором Харківської міжрайонного прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання останньої.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової вибухотехнічної експертизи № 64 від 07 березня 2015 року в розмірі 1843 (одна тисяча вісімсот сорок три) гривні 20 копійок стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Речові докази фрагменти корпусу ручної осколкової гранати Ф1, що містять сліди вибухової речовини - тротилу, що перебувають в камері схову Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1