Провадження № 1-кс/344/4414/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2015 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання прокурора відділу прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 . Клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, вручено підозрюваному завчасно, про що є відповідна відмітка.

З матеріалів клопотання вбачається, що 03.12.2015року ОСОБА_5 , попередньо вступивши у злочинну змову із невстановленою особою, проникли у приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали грошові кошти у розмірі 2 400 доларів США, 1200 грн, фотоапарат марки Нікон та кухонний ніж, які належали ОСОБА_6 , чим спричинили останньому майнової шкоди.

04.12.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 186 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Прокурор в засіданні ствердив, що відносно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки злочин, в якому він підозрюється, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства, усвідомлюючи неминучість покарання, та після скоєння злочину намагався скритися, а також незаконнно впливати на потерпілих та свідків, знаючи їх місце проживання, тобто наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні скористався правом наданим ст. 63 Конституції України.

Захисник суду вказав, що в сторони обвинувачення окрім припущень немає жодного обґрунтованого доказу, який б вказував на існування ризику переховування від слідства його підзахисного, а також інших даних, які б вказували на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Просить врахувати, що у підозрюваного є постійне місце проживання, він працює неофіційно, на утриманні вагітна дружина та мати-інвалід 3 групи; до кримінальної відповідальності він притягується вперше. Також просить врахувати той факт, що особи, які визнані в даному кримінальному провадженні потерпілими нанесли підозрюваному тілесні ушкодження, в тому числі і ножові порізи. Просить не обирати відносно ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколами допиту потерпілих, протоколами пред`явлення для впізнання та іншими.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи наведене, також те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження вказаний прокурором ризик про можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, і що він має бути забезпечений саме таким запобіжним заходом, як тримання під вартою, а тому клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до задоволення не підлягає.

Разом із тим, слідча суддя при визначенні запобіжного заходу враховує вагомість наявних достатніх даних про причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме впливати на потерпілих та свідків, репутацію підозрюваного, те, що він притягується вперше до кримінальної відповідальності, на утриманні вагітна дружина та мати-інвалід, його соціальний стан, інші обставини та приходить до переконання, що до нього слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган внутрішній справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як домашній арешт, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176,-179, 181, 183-184, 309, 459-467 КПК України слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його цілодобово не покидати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 02.02.2016року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурор, суду на першу вимогу;

- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та іншими учасниками даного кримінального провадження;

- носити електронний засіб контролю за його наявності.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1