Справа №10-81/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня 1 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.

суддів- Демченка М.О., ОСОБА_2

з участю прокурора - Лобушко І.М.

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за апеляцією прокурора, який брав участь під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_5 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2010 року щодо

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.345 ч.2 КК України, відмовлено в продовженні строків тримання під вартою.,

ВСТАНОВИЛА:

15 березня 2010 року з поданням, погодженим із прокурором Зарічного району м. Суми звернувся слідчий прокуратури Зарічного району м. Суми про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_3 до чотирьох місяців, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України. Вказане подання мотивує тим, що необхідно виконати ряд слідчих дій, зокрема, призначити додаткову судово-медичну експертизу з урахуванням відтворення обстановки і обставин події з потерпілими та обвинуваченими, і досудове слідство по кримінальній справі не може бути закінчене у двомісячний термін, а підстави для заміни запобіжного заходу не має.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2009 року слідчому було відмовлено у задоволенні вказаного подання. Суд своє рішення мотивував тим, що основна частина слідчих дій проведена, крім того, ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, характеризується позитивно.

В поданій апеляції прокурор який брав участь під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_5 вважає постанову суду незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки санкцією ст. 345 ч. 2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, ОСОБА_3 вину свою

не визнає, знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, переховуватись від суду і слідства, вплинути на потерпілих та свідків з метою зміни їх показань на досудовому та судовому слідстві.

Заслухавши доповідь судді, прокурора Лобушко І.М. на підтримку поданої апеляції, обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_6, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Розглядаючи подання слідчого прокуратури Зарічного району м. Суми про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3, суд першої інстанції, врахувавши всі Обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, вірно відмовив в задоволенні цього подання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України, тобто у вчиненні злочину середньої тяжкості.

В той же час, продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли необхідно провести невідкладні слідчі дії, без яких неможливо закінчити досудове слідство по справі, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства і суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність, а сама санкція статті кримінального закону, у вчиненні якого підозрюється або обвинувачується особа не є підставою для продовження строків тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні подання слідчого про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7, суд врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, крім того, основна частина слідчих дій проведена. Таким чином, твердження органу досудового слідства про те, що обвинувачений перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини по справі, є необґрунтованим, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується належними доказами.

Колегія суддів вважає постанову суду законною і підстав для її скасування по наведеним в апеляції мотивам не має

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2010 року про відмову в продовженні строків тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію прокурора, який брав участь під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_5, - без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_1 ОСОБА_2