Справа №212/9139/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001656 від 17.06.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого: 28.07.2011 року Центрально- Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнився 27.05.2014 року на підставі Закону України « Про амністію» від 08.04.2014 року, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор прокуратури Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , повторно, 25.03.2015 року приблизно о 20-00 годині, перебуваючи на території, яка розташована біля Комунальної установи «Будинок нічного перебування» Криворізької міської ради» за адресою вул. Сеченова буд.50а в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , який 06.07.2015 засуджений Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, побачивши металеві решітки, які знаходяться з зовнішньої сторони вікон першого поверху КУ «Будинок нічного перебування» Криворізької міської ради», реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих спонукань, запропонував ОСОБА_6 на таємне викрадення металевих решіток, на що ОСОБА_6 погодився, таким чином ОСОБА_5 вступив у попередню змову із ОСОБА_6 , спрямовану на таємне викрадення чужого майна.

У той же день, 25.03.2015 року приблизно о 20 годині 25 хвилин ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що їх дії носять таємний характер, діючи із корисних намірів, знаходячись біля будівлі КУ «Будинок нічного перебування» Криворізької міської ради» за допомогою фізичної сили власноруч зірвали з вікон металеві решітки розміром 1,77 * 0,77 см. у кількості 2 шт., вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 175 від 29.04.2015 року складає 230 гривень кожна на загальну суму 460 гривень, таким чином таємно викрали майно, яке перебуває на балансі у Комунальній установі «Будинок нічного перебування» Криворізької міської ради», чим заподіяли вказаному закладу матеріальну шкоду на загальну суму 460 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, обернувши викрадене на свою користь та розпорядились на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив обставини вчинення крадіжки металевих решіток з зовнішньої сторони вікон першого поверху КУ «Будинок нічного перебування» у Жовтневому районі м. Кривого Рогу, провину визнав у повному обсязі , просив суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні зазначених вище дій, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставиною, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим , відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше був судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, суспільною корисною працею не займається.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч..2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, та ст. 75 КК України і звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням. У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Суд вважає необхідним роз`яснити потерпілим право на звернення з цивільним позовом про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді двох років позбавлення волі з випробуванням на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього зобов`язання.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі зобов`язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на кримінально - виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Речові докази : дві металеві решітки розміром 1,77 х0,77 см, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 повернути за належністю власнику КУ «Будинок нічного перебування» Криворізької міської ради».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1