Справа № 11-226/12 провадження № 11/2590/226/2012 Головуючий у І інстанції Кузюра В.О.
Категорія - Доповідач Баглай І. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів Козака В.І., Григорєвої В.Ф.,

з участю прокурора Басюка С.В.,

адвоката ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 7 листопада 2011 року.

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Веприк, вул. Шевченка, 10, Бобровицького району, Чернігівської області, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, раніше не судимий, засуджений

за ч. 2 ст. 191 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено обовязки періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому, до вступу вироку в законну силу, залишено підписку про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 6021 грн. 88 коп. судових витрат.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Судом ОСОБА_3 засуджено за те, що він, з 17 грудня 2007 року перебуваючи на посаді голови правління сільськогосподарського виробничого кооперативу 40 років Перемоги в с. Веприк, Бобровицького району Чернігівської області і будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, 17 червня 2008 року перерахував субєкту підприємницької діяльності Стариков, згідно рахунку № 24 від 17.06.2008 року та платіжного доручення № 104 від 17.06.2008 року, 2000 грн. за два металопластикові вікна. Дані вікна до СВК 40 років Перемоги не надходили, належним чином по бухгалтерському обліку не оприбутковані і були привласнені ОСОБА_3, чим заподіяно збитків на загальну суму 2000 грн..

Не погоджуючись з вироком суду, засуджений ОСОБА_3 подав апеляцію в якій просить його скасувати та закрити справу у звязку з відсутністю складу злочину. Вказує, що досудове та судове слідство проведено однобічно та неповно, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні і наявні всі підстави для закриття справи. Зазначає, що виїмка і обшук проводилися хаотично та безсистемно. Також вважає незаконним вилучення оригіналу Статуту СВК 40 років Перемоги, що ні досудовим слідством, ні судом не здобуто жодних доказів отримання будь ким металопластикових вікон та надходження їх до складу СВК 40 років Перемоги. Судом не надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_4. Зазначає, що кримінальна справа відносно нього порушена без проведення інвентаризації. Вбачає грубе порушення органами досудового слідства ч. 2 ст. 130 КПК України і платіжне доручення № 104 від 17.06.2008 року неправомірно визначено речовим доказом, що одержаний законним шляхом.

Заслухавши доповідача, прохання засудженого та його адвоката задовольнити апеляцію, думку прокурора про її необґрунтованість, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою.

Доводи апеляції про однобічність та неповноту досудового та судового слідства слід визнати безпідставними, оскільки це спростовується матеріалами кримінальної справи.

У судовому засіданні першої інстанції засуджений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині не визнав та показав, що СВК «40 років Перемоги» в звязку з ремонтом гуртожитку було замовлено у СПД «Стариков» два металопластикових вікна, перераховано кошти, проте замовлення виконано не було. Замовник в звязку з цим звернувся з претензією до СПД «Стариков» щоб останній виготовив вікна, або повернув сплачені кошти. На дану претензію відповіді отримано не було.

Аналогічні покази були дані свідками ОСОБА_5 та головним бухгалтером ОСОБА_4.

Разом з тим засуджений та свідок ОСОБА_4 раніше давали інші свідчення.

Так ОСОБА_3 пояснював, що ним були замовлені два металопластикові вікна для облаштування гуртожитку у СПД «Стариков», вказані вікна були виготовлені та привезені на зберігання до складу СВК «40 років Перемоги», проте на баланс не поставлені.(а.с.42-43, том ІV)

Свідок ОСОБА_4 також пояснювала, що СВК «40 років Перемоги» у червні 2008 року було замовлено два металопластикові вікна, за що перераховано дві тисячі гривень. Готові вікна зберігалися у приміщенні складу.(а.с.87-89, том ІІІ)

Колегія суддів критично ставиться до пояснень засудженого та свідка ОСОБА_4, що свої перші покази вони давали керуючись порадами адвоката, бо ті їх свідчення узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Покази свідка ОСОБА_6 як попередні так і при розгляді справи у суді першої інстанції не змінювались. Він пояснював, що у 2008 році ним було виготовлено два металопластикові вікна та передані сину засудженого ОСОБА_5. Розрахунок було проведено повністю. Претензія з даного приводу до нього надійшла тільки у 2011 році, але він вважає її безпідставною.

Також критично колегія суддів ставиться і до свідчень ОСОБА_5, бо він є сином засудженого і його намагання допомогти батьку уникнути відповідальності цілком зрозуміле.

Дії засудженого ОСОБА_3 судом правильно кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України.

При обранні виду і міри покарання місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу засудженого.

Таким чином районний суд обґрунтовано призначив покарання із застосуванням ст. 75 КК України, в межах санкції інкримінованого злочину і правильно прийшов до висновку, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Місцевий суд у вироку помилково вказав, що засуджений ОСОБА_3 зобовязаний періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, оскільки, відповідно до змін від 14.04.2009 року внесених в ст. 76 КК України, контроль за засудженими звільненими від відбування покарання з випробуванням здійснюють органи кримінально-виконавчої інспекції. Дана помилка підлягає виправленню відповідно до ст. 409 КПК України.

Порушень закону при розгляді справи місцевим судом, які потягли би за собою зміну чи скасування вироку, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляцію засудженого ОСОБА_3, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 7 листопада 2011 року щодо нього без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_7. ОСОБА_8. Григорєва