Справа № 711/5674/15-к
Провадження № 1-кп/711/305/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0001966 за звинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, судимого вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2015 р. за ч. 2 ст. 186 із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, працюючого без оформлення трудового договору, мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 186 КК України, суд
встановив:

Обвинувачений ОСОБА_7 відкрито незаконно заволодів чужим майном потерпілої ОСОБА_6 за наступних обставин.

Близько 11 години 20 хвилин 22 квітня 2015 року ОСОБА_7 перебував поблизу кінотеатру «Мир», розташованого по вул. В.Чорновола в м. Черкаси між будинками № 83 і 85, та з метою відкритого викрадення чужого майна підбіг до потерпілої ОСОБА_6 , 1949 року народження, і відкрито, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, рукою зірвав з її лівого вуха золоту сережку 583 проби вагою 0,92 г вартістю 1500 грн., заподіявши фізичний біль потерпілій ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом.

Своїми діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України (грабіж).

Вина обвинуваченого у скоєнні зазначеного злочину доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме - показаннями обвинуваченого та потерпілої, довідкою ломбарду, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду, що помітив раніше незнайому йому потерпілу, в якої на вухах були сережки, тому вирішив її пограбувати. Він підійшов до неї, поклав на плече руку, щоб вона не бачила його обличчя, і зірвав з її вуха сережку, але насильства до неї не застосовував і фізичного болю потерпіла не могла відчути від його дій, тому вину свою визнав частково.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що між 11 та 12 год. в 20-х числах квітня 2015 року гуляла із внуком і звернула увагу на раніше незнайомого їй підсудного, який ретельно оглянув її, проходячи мимо. Потім позад себе почула крик: «стояти», хтось здавив їй рукою плече, вона побачила, що це був саме підсудний ОСОБА_10 , який рукою зірвав з її вуха сережку і втік. При зриванні сережки вона відчула фізичний біль і з пошкодженого вуха текла кров.

Під час досудового розслідування потерпіла впізнала ОСОБА_10 по фотознімках, що зафіксовано в протоколі від 16.06.2015 р., а в судовому засіданні впевнено вказала на нього як на особу, котра вчинила злочин.

Підсудний ОСОБА_10 пояснив, що він дійсно зірвав із вуха потерпілої сережку таким чином, що замок-застібка розігнувся, після чого в цей же день здав її до ломбарду.

Суду надано довідку ПТ «Ломбард «Форум», з якої встановлено, що ОСОБА_7 22.04.2015 р. закладав до відділення ломбарду сережку із золота 583 проби вагою 0,92 г, що об`єктивно підтверджує покази підсудного про спосіб розпорядження викраденим.

Незважаючи на те, що потерпіла не піддавалась судово-медичному огляду, з її показань про те, що підсудний заподіяв їй фізичний біль, і показань самого ОСОБА_10 про те, що він зірвав із вуха потерпілої сережку із зусиллям, суд вважає встановленим, що обвинувачений відкрито викрав чуже майно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

До суду обвинувальний акт надійшов з формулюванням обвинувачення за ч.1 ст. 186 КК України і підсудний в судовому засіданні визнавав, що застосував до потерпілої насильство і від його дій потерпіла відчула фізичний біль. Після зміни прокурором обвинувачення ОСОБА_10 у цій частині змінив показання, нічим їх не мотивувавши, що суд розцінює як спосіб захисту і намаганням уникнути покарання за фактично вчинене кримінальне правопорушення.

Його первинні показання в судовому засіданні повністю узгоджуються з показаннями потерпілої та фактичними об`єктивними обставинами, а саме з тим, що без завдання фізичного болю потерпілій неможливо зірвати сережку, застібка якої вставлялась через отвір в мочці вуха.

Доводи сторони захисту про те, що потерпіла під час досудового розслідування в протоколі її допиту зазначила, нібито не відчула від дій підозрюваного ніякого болю, а до правоохоронних органів звернулась із заявою тільки в червні 2015 року, судом не беруться до уваги з наступних підстав.

Виходячи з одного із принципів кримінального судочинства, закріпленого в ст. 23 КПК України, показання учасників кримінального провадження, яким є також потерпілий, суд отримує усно.

Крім того, потерпіла є особою похилого віку і пояснила суду, що при читанні користується окулярами, а допитувалась вона під час досудового розслідування на лавочці біля будинку, коли гуляла із внуком, тому не мала можливості ознайомитись із текстом протоколу.

Потерпіла також пояснила, що до міліції звернулась в день вчинення відносно неї злочину, але допитувалась значно пізніше. Із пояснень прокурора судом встановлено, що повідомлення потерпілої працівниками міліції спочатку розглядалось в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». Таким чином, судом встановлено факт приховування працівниками міліції злочину, який на час звернення потерпілої не був розкритим.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 винен в відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (грабіж), і його вина в цьому доведена перед судом.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є давання правдивих пояснень про обставини скоєння злочину та повне відшкодування завданої потерпілій шкоди. Разом з тим, в даний час він відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення аналогічного злочину. Обтяжує його покарання скоєння злочину проти особи похилого віку потерпілої ОСОБА_6 , 1949 року народження.

Підсудний посилається на те, що злочин він вчинив із-за скрутного матеріального становища, але суд не визнає цю обставину такою, що пом`якшує його покарання, тому що він не повинен був вирішувати свої матеріальні проблеми шляхом викрадення майна потерпілої.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин є тяжким згідно з положеннями ст. 12 КК України, особу винного, який до цього не судимий, працював без оформлення трудового договору, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому з урахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання потрібно призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, тому що після постановлення вироку Соснівським районним судом м. Черкаси від 22.06.2015 року встановлено, що ОСОБА_10 винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до попереднього вироку, про що не було відомо суду і його дії не кваліфікувались за ознакою повторності.

Наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання підсудного, не дають суду підстав для застосування ст. 69 КК України, тому що його покарання обтяжує вчинення злочину щодо особи похилого віку. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений вчинив інший аналогічний злочин. Викладене і обставини вчинення злочину по цьому кримінальному провадженні, а саме те, що ОСОБА_10 скоїв грабіж потерпілої ОСОБА_6 в присутності її малолітнього внука, свідчить про його небезпечність для суспільства.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід обвинуваченому по цьому кримінальному провадженні не обраний, але він відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, початок строку якого обчислюється з 24.04.2015 року. У зв`язку з цим суд обирає підсудному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ході судового розгляду потерпілій відшкодована матеріальна шкода, тому вона відмовилась від цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

У відповідності з положеннями ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Обрати підсудному ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Черкаському слідчому ізоляторі, взявши під варту в залі суду.

Строк покарання обчислювати з 09 листопада 2015 року.

Зарахувати в строк покарання, яке остаточно призначене цим вироком, покарання у вигляді позбавлення волі, відбуте частково з 24 квітня 2015 року по 09 листопада 2015 року за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2015 року.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Головуючий: ОСОБА_1