В И Р О К
іменем України
Справа № 1-112/11

Провадження № 1/126/10/2015

"06" серпня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в с. Бритавка Чечельницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 162 ч.2, 365 ч.3, 121 ч.2, 366 ч.1 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця в с. Жабокричка Чечельницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 162 ч.2, 365 ч.3, 121 ч.2, 366 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до постанови прокурора, який бере участь в судовому розгляді справи ОСОБА_3 про зміну обвинувачення від 21.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_7 , відповідно до наказу начальника УМВС України у Вінницькій області № 161 о/с від 07 вересня 2010 року працюючи начальником сектору карного розшуку Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області зі спеціальним званням лейтенанта міліції та ОСОБА_8 , відповідно до наказу начальника УМВС України у Вінницькій області № 150 о/с від 31 серпня 2009 року працюючи старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області зі спеціальним званням молодший лейтенант міліції, будучи представниками влади, службовими особами та працівниками правоохоронних органів, 17 грудня 2010 року перебуваючи у с. Бондурівка Чечельницького району Вінницької області грубо порушили Конституцію України та вимоги Закону України Про міліцію, перевищивши владу, порушили недоторканність житла потерпілої ОСОБА_9 , незаконно затримали і застосували фізичне насильство до її сина ОСОБА_10 , заподіявши тяжкі тілесні пошкодження, котрі потяги його смерть та склали завідомо неправдиві документи за наступних обставин.

17 грудня 2010 року підсудний ОСОБА_8 по мобільному телефону отримав інформацію від жительки села Бондурівка потерпілої ОСОБА_11 про вчинені невідомими особами в нічний час постріли в селі та можливу причетність її чоловіка ОСОБА_10 до правопорушення, пов`язаного з незаконним зберіганням та використанням мисливської зброї. Не повідомивши чергового Чечельницького РВ УМВС про проведення перевірки, пов`язаної з незаконним зберіганням та використанням зброї, працівники міліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на службовому автомобілі ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 того ж дня, приїхали в село Бондурівка Чечельницького району до будинку, де з родиною проживав ОСОБА_10 Підсудні, дізнавшись що ОСОБА_10 проживає у будинку своєї матері ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , біля 16.00 год. цього ж дня під`їхали за вказаною адресою. Скориставшись відсутністю власниці домоволодіння потерпілої ОСОБА_9 , яка в цей час пішла до криниці, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , будучи працівниками правоохоронних органів, з метою огляду і відшукання зброї та затримання ОСОБА_10 , за відсутності крайньої необхідності, без мотивованого рішення суду та дозволу власниці житлового будинку ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що не наділені необхідними повноваженнями, діючи узгоджено шляхом вільного доступу, порушуючи недоторканість житла, умисно проникли через вхідні двері до будинку громадянки ОСОБА_9 . Потерпіла ОСОБА_9 , яка зайшла в кімнату будинку, де ОСОБА_8 незаконно застосовував фізичне насильство до ОСОБА_10 , заявила про порушення працівниками міліції недоторканості її житла та стала вимагати негайного залишити будинок і припинити протиправні дії щодо сина.

Тоді ж окрім цього, підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи владні повноваження, вчинили дії, що явно виходять за межі цих повноважень. Знайшовши ОСОБА_10 в будинку матері, застосовуючи фізичне насильство у вигляді нанесення ОСОБА_8 кількох ударів кулаком в груди та утримуючи його на ліжку, незаконно затримали його, вивівши взимку без верхнього одягу з житлового будинку, силоміць посадили в службовий автомобіль та повезли за межі с. Бондурівка Чечельницького району в сторону с.Каташин, де діючи узгоджено та навмисно, зупинивши автомобіль, вивівши ОСОБА_10 з автомобіля, заподіяли йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому грудини, численних переломів ребер та пошкодження внутрішніх органів. Після цього привезли ОСОБА_10 в с.Бондурівка до будинку дружини ОСОБА_11 по АДРЕСА_4 . Дотягнувши чоловіка від службової машини підсудних до веранди хати та зрозумівши, що він не п`яний а мертвий, ОСОБА_11 повідомила про це ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а потім і іншим особам та в міліцію.

Крім цього, тоді ж підсудний ОСОБА_7 разом з підсудним ОСОБА_8 діючи умисно та узгоджено з метою отримання інформації про наявність незареєстрованої мисливської зброї, в будинку матері ОСОБА_10 -потерпілої ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 безпідставно і незаконно наніс першому декілька ударів кулаком в передню поверхню грудей, коли ОСОБА_10 лежав на ліжку та став руками утримувати його. В цей час до хати зайшла потерпіла ОСОБА_9 , котра за одяг стягнула підсудного ОСОБА_8 із сина. Незважаючи на протести потерпілої ОСОБА_9 , підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи узгоджено, застосовуючи фізичну силу вивели ОСОБА_10 без верхнього одягу на вулицю, посадили в службовий автомобіль та вивезли за межі с.Бондурівка. Зупинивши автомобіль на відрізку дороги між населеними пунктами Бондурівка-Каташин, з метою отримати у ОСОБА_10 інформацію про можливу наявність незареєстрованої мисливської зброї, погрожуючи йому затриманням за підозрою вчинення правопорушення, пов`язаного з незаконним зберіганням та використанням мисливської зброї, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 вивели ОСОБА_10 з машини, де діючи умисно та узгоджено нанесли ОСОБА_10 чисельні удари кулаками та ногами в груди та в черевну порожнину, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді сочетаної тупої закритої травми грудей та живота, яка супроводжувалась численними двобічними прямими переломами ребер, прямим переломом грудини, забоєм легенів, розривом печінки, підкапсульними крововиливами в печінку та крововиливами в брижу тонкого кишковика з послідуючими крововиливами в плевральні та черевну порожнини і розвитком на цьому тлі гіповолемічного шоку, від чого настала його смерть.

Крім цього тоді ж 17.12.2010 року підсудний ОСОБА_7 та підсудний ОСОБА_8 , являючись службовими особами працівниками Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області, діючи умисно та узгоджено всупереч інтересам служби, з метою укриття раніше скоєних ними злочинів та завідомо незаконного притягнення ОСОБА_10 до відповідальності, умисно внесли до офіційних документів - заяви та пояснення від імені ОСОБА_11 , завідомо неправдиві відомості та надали їх до Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області для реєстрації в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються.

Підсудний ОСОБА_7 вину в інкримінованих складх злочину визнав повністю та показав, що 17.12.2010 року о 08-00 год. ранку прийшов на роботу до Чечельницького РВ УМВС, де працював начальником сектору карного розшуку. У черговій частині до нього підійшов його підлеглий ОСОБА_8 та сказав, що йому вже двічі дзвонила ОСОБА_11 із с. Бондурівки та повідомила, що вночі хтось стріляв із рушниці та просив поїхати разом з ним, щоб розібратися. Тому він пішов у кабінет начальника РВ ОСОБА_12 та повідомив про подію, отримав бензин і поїхав в с. Бондурівка із ОСОБА_8 .. Приїхавши до будинку ОСОБА_13 він написав від її імені заяву про використання зброї, а ОСОБА_8 написав пояснення. Обидва документи надали ОСОБА_14 для ознайомлення та підпису. Потім вони поїхали до сільського голови та повідомили про факт використання зброї без санкціонованого дозволу. Останній відмовився з ними проїхати, тому вони самостійно поїхали до будинку ОСОБА_15 , де в той час перебував ОСОБА_16 . Під`їхавши до хвіртки, вони гукнули і з вікна літньої кухні побачили, що ОСОБА_17 махає їм, щоб проходили. Вони увійшли до будинку та ознайомили ОСОБА_16 зі змістом заяви та поясненнями ОСОБА_14 . Останній повідомив, що рушниці у нього немає та відмовився проїхати з ними до відділу міліції. Він був у нетверезому стані та почав штовхатися, тому ОСОБА_7 був змушений застосувати фізичну силу та посадити його силоміць у службовий автомобіль. Так як був сильний сніг, до смт. Чечельник вирішили їхати через с.Каташин. За с. Бундурівка ОСОБА_10 відчинив задні двері та так, як на задньому сидіння сидів сам, вскочив із авто. Вони одразу загальмували та побігли за ним, так як думали, що той намагається втекти. На цьому ґрунті у них виникла суперечка та бійка, під час якої ОСОБА_16 сказав, щоб вони верталися та він віддасть їм рушницю Тому вони розвернули автомобіль та поїхали назад. Під`їхали до будинку ОСОБА_18 , то ОСОБА_16 на його думку вже був без свідомості, дружина дотягла його до веранди, а звідти вони допомогли віднести ОСОБА_10 на ліжко.

Після цього вони поїхали до сільського голови. Про те, що за ОСОБА_19 не було зареєстровано зброї знав, так як мав списки усіх осіб, які володіють зброєю по Чечельницькому району.

Після даних подій він перебував у шоці, так як почав розуміти що сталося. Про смерть ОСОБА_20 дізнався того ж дня.

За час роботи доган чи попереджень не мав та вказав що дійсно повинен був спочатку зареєструвати повідомлення, а потім виїжджати на місце.

Крім того просив суворо не карати, так як щиро розкаюється у скоєному.

Підсудний ОСОБА_8 вину інкримінованих йому злочинах визнав повністю та суду показав, що він тривалий час працював дільничним інспектором в с. Бондурівка Чечельницького району та знав ОСОБА_11 . В грудні 2010 року він працював оперуповноваженим сектору карного розшуку, коли остання зателефонувала йому 17 числа вранці та повідомила про те, що вночі на вулиці стріляли зі зброї та просила розібратися. Потім вона знову подзвонила, тому він підійшов до свого керівника ОСОБА_7 , з яким вони поїхали до неї додому. Там він написав її пояснення, а ОСОБА_7 заяву від її імені. Потім поїхали до ОСОБА_15 , в якої проживав її син ОСОБА_16 - чоловік ОСОБА_13 , який міг бути причасним до нічних пострілів. По дорозі заїхали до сільської ради, де їм сільський голова надав заяву ОСОБА_9 про те, що її вдарила невістка ОСОБА_14 , однак проїхати з ними відмовився.

Біля домогосподарства ОСОБА_9 вони крикнули та з вікна літньої кухні побачили ОСОБА_16 , який махнув, щоб заходили. Вони ознайомили його із заявою та запропонували проїхати до відділу міліції. Так як той опирався, то до нього була застосована фізична сила. Зайшла мати ОСОБА_16 та почала кричати, а вони посадили його на заднє сидіння службового авто та поїхали до смт. Чечельник через с.Каташин, де була краща дорога, а на вулиці ішов сніг. По дорозі ОСОБА_16 вискочив і з автомобіля, однак вони зупинились, наздогнали його та застосувавши силу посадили назад і повернулись назад у село, так як ОСОБА_10 погодився віддати рушницю.

Коли приїхали до його домогосподарства, вийшла дружина та почала кричати. В цей час до ОСОБА_8 подзвонили і він відійшов, а повернувшись побачив, що ОСОБА_10 лежить на веранді, а його дружина кричить. Він хотів записати крик на телефон, але виявилось, що записав відео. Після цього вони поїхали.

Фізичну силу застосували до ОСОБА_10 так як він чинив опір, у зв`язку із щирим каяттям просить суворо не карати.

Окрім повного визнання вини, вина підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується показами потерпілих та свідків.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи допитаною в судовому засіданні, суду показала, що її син ОСОБА_10 з 10.12.2012 р. проживав разом з нею, оскільки посварився з дружиною. 17.12.2010 року біля 16 год. вона пішла до криниці, її син в цей час відпочивав. Повертаючись, побачила біля воріт автомобіль темно-синього кольору. Коли зайшла в хату, там було два міліціонери: ОСОБА_8 , якого добре знала та ОСОБА_7 . ОСОБА_8 лежав зверху на синові. Побачивши це, підбігла до ОСОБА_8 та стягнула його із сина та почала кричати щоб припинили бійку. ОСОБА_10 сказав, що його болить в грудях та запитав в ОСОБА_8 , за що він його б`є. ОСОБА_8 сказав, що забере ОСОБА_10 з собою. ОСОБА_10 без верхнього одягу йшов до машини, а ОСОБА_7 насильно запхнув його в автомобіль. Вона побігла до сільського голови, щоб сказати що міліціонери б`ють її сина. Разом із сільським головою ОСОБА_21 вона поїхала в сільську раду. Він дзвонив до ОСОБА_8 , але той не відповідав, почав дзвонити до міліції. Через деякий час приїхали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і сказали, щоб голова сільської ради сів до них в машину. Коли запитала їх, де її син, сказали, що його не пускає дружина. Потім сільський голова відвіз її додому, а через деякий час приїхав ОСОБА_22 та сказав, що її син ОСОБА_16 помер. Приїхавши до невістки додому, побачила, що син ОСОБА_16 лежить мертвий.

Потерпіла ОСОБА_11 суду показала, що 17.12.2010 року вона зателефонувала колишньому їхньому дільничному інспектору ОСОБА_8 і сказала, що вночі хтось стріляв з рушниці, можливо це її чоловік ОСОБА_10 . ОСОБА_7 і ОСОБА_8 приїхали під обід і вона ще раз їм все розповіла, але нічого не писала та не підписувала. Сказала, що вона зараз із чоловіком посварилася і він живе у матері. Вони поїхали до матері. Ввечері ОСОБА_8 привіз ОСОБА_16 та сказав йому просити вибачення, але він не рухався. Вона подумала, що він п`яний та потягла його до хати. Коли у веранді намагалася привести його до тями, то відчула, що він холодний, пульсу нема і очі в нього були відкриті. Вона сказала ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , навіщо вони привезли їй мертвого чоловіка. ОСОБА_8 йшов позаду та все знімав на телефон. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допомогли положити чоловіка на ліжко та вийшли з будинку. Секретарю сільської ради вона сказала, щоб та зателефонувала сільському голові ОСОБА_21 та повідомила, що її чоловіка привезли додому мертвого.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні не допитувався, що пов`язано з неможливістю прибуття до суду у зв`язку з проходженням служби у ЗСУ в зоні АТО.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що у зв`язку зі спливом часу точних обставин справи він не пам`ятає, але 20.12.2010 року він вийшов з відпустки на роботу та розписував заяви, так як будучи заступником начальника Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області, за відсутності керівництва виконував обов`язки начальника. Серед інших заяв була заява ОСОБА_11 про те, що її чоловік чинив насильство в сім`ї та може мати відношення до незаконного використання зброї. Кому саме він доручив виконання заяви не пам`ятає, однак за територіальністю це міг бути ОСОБА_8 або ОСОБА_26 . Заява була написана рукописним текстом. За практикою, яка мала місце на той час, резолюції на заявах проставлялись не тоді коли їх читав особисто, а тим числом, яким зареєстровано у журналі реєстрації вхідної кореспонденції, тому заяв ОСОБА_11 була розписана не 20.12.2010, а тим числом, яке стояло на штампі реєстрації. Точної дати він не пам`ятає як минуло багато часу.

Того ж дня він разом із заступником начальника Чечельницького РВ УМВС ОСОБА_27 їздив на автомобілі останнього в м. Бершадь до СМЕ, де від експерта ОСОБА_28 дізнався про чисельність та характер травм ОСОБА_10 , які стоять у причинному зв`язку із його смертю.

Ввечері того ж дня від чергового райвідділу йому стало відомо, що працівники відділу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають у прокуратурі району. Знаючи що у ОСОБА_8 при собі є табельна зброя, він під`їхав до приміщення прокуратури, де в кабінеті прокурора відібрав у ОСОБА_8 та передав її черговому РВ УМВС. Тоді ж йому стало відомо, що працівників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затримано за підозрою у причетності до смерті ОСОБА_10 .

Обох підсудних, як осіб, які раніше працювали у Чечельницькому РВ УМВС може характеризувати з позитивної сторони, як таких, що успішно виконували свої службові обов`язки.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що працює на посаді дільничного інспектора Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області. 20.12.2010 року він вийшов з відпустки на роботу і 20 чи 21 числа отримав в черговій частині розписані на нього заяву від імені ОСОБА_11 . Точної дати він не пам`ятає у зв`язку з спливом часу. Розглядом даної заяви не займався та її змісту не пам`ятає, так як її було вилучено органами прокуратури. Сім`ю ОСОБА_18 знає так як є дільничним інспектором в с. Бондурівка, однак сварок у цій сім`ї чи притягнення їх до адміністративної відповідальності не пам`ятає. Чи надходили 17-18 грудня 2010 року заяви від імені сільського голови с. Бондурівка про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 її невісткою не пам`ятає

Допитаний в якості свідка ОСОБА_29 показав, що точної дати не пам`ятає, однак у грудні 2010 року він ніс добове чергування в Чечельницькому РВ УМВС. Того дня, здається у першій половині дня, по телефону в чергову частину Чечельницького РВ УМВС поступило повідомлення від ОСОБА_30 про те, що в с. Бондурівка виявлено труп його брата ОСОБА_10 . Також до ЧЧ дзвонив Бондурівський сільський голова та просив, щоб до нього передзвонили ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 , так як він не може з ними зв`язатись по телефону.

Цього ж дня ввечері від начальника карного розшуку ОСОБА_7 була прийнята заява ОСОБА_11 з приводу незаконного використання зброї, яку він зареєстрував та передав для накладення резолюції керівництву . Підсудні того дня не були включені до складу слідчо оперативної групи, а тому не повідомляли йому про те, куди виїжджають.

ОСОБА_31 будучи допитаним в якості свідка, суду показав, що в грудні 2010 року він працював заступником начальника Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області, так як перший заступник був у відпустці та планувались кадрові зміни, тому він виконував обов`язки начальника райвідділу. У зв`язку з тим, що з того дня минула багато часу він не пам`ятає чи розписував оперативні зведення по трупу виявленому в с. Бондурівка та заяву ОСОБА_11 про незаконне поводження зі зброєю. 20.12.2010 року під час телефонної розмови, від начальника Чечельницького РВ УМВС ОСОБА_32 дізнався, що працівники Чечельницького РВ можуть бути причетні до побиття чоловіка, внаслідок чого він помер. Чи направляв він того дня підсудних із завданням в с. Бондурівка він не пам`ятає, як і те чи був на робочому місці начальник відділу.

Свідок ОСОБА_22 показав, що 17.12.2010 року близько 19-00 чи 20-00 год. до нього зателефонував ОСОБА_10 і попросив дізнатися у його матері, що сталося з його братом ОСОБА_16 , так як дзвонила ОСОБА_33 і сказала, що брат помер. Він одразу побіг до ОСОБА_9 туди ж прийшла ОСОБА_14 та сказала, що ОСОБА_16 мертвого привезли працівники міліції. Він почав дзвонити до ОСОБА_8 на мобільний телефон, так як добре його знає, однак останній не відповідав Згодом ОСОБА_10 викликав міліцію.

Того дня він бачив ОСОБА_16 , так як працює в магазині в центрі села, а той заходив до нього з приводу ремонту електроплитки. Про сварку з дружиною нічого не розповідав, хоча близько тижня жив у своєї матері, мав нормальний вигляд. Покійний був порядною спокійною людиною. Рушниці у нього не було, так як він сам ходив на полювання і точно це знає.

ОСОБА_21 будучи допитаним в якості свідка суду показав, що у 2010 році він був сільським головою с. Бондурівка. 17.12.2010 року після обіду у сільську раду приїхали працівники міліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і сказали, що їм повідомили,що у ОСОБА_20 є незареєстрована рушниця і треба перевірити цей факт. Надворі уже темніло, тому він запропонував їм приїхати взавтра вдень і перевірити. Після цього він пішов додому, так як вже закінчився робочий день.

Через деякий час до нього прибігла ОСОБА_9 , яка кричала, що її сина вбивають працівники міліції. Вони пішли до неї додому, однак там нікого не було. На телефонні дзвінки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідали, тому він пішов до сільської ради, подзвонив у ЧЧ райвідділу і попросив, щоб останні з ним зв`язались. Згодом до сільської ради приїхали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які сказали, що ОСОБА_10 у своєї дружини і він мертвий. Потім він разом з фельдшером поїхав до ОСОБА_11 та був присутній, коли оглядали тіло ОСОБА_10 . На обличчі останнього видимих тілесних ушкоджень не було.

Сім`я ОСОБА_18 вела нормальний спосіб життя, виховували дитину, скарг та зауважень в сільську раду не поступало, однак мати покійного ОСОБА_9 дійсно зверталась до сільської ради з приводу того, що її невістка ОСОБА_14 намагалась її побити. Одразу до міліції з даного питання не звертався, так як вважав, що це сімейні спори не відносяться до відання сільської ради. Рушниці у покійного ОСОБА_16 не було. У той день він бачив його на вулиці, останній вів себе нормально та мав нормальний вигляд.

Свідок ОСОБА_34 суду показала, що в 2010 році і на даний час вона працює секретарем сільської ради с. Бондурівка Чечельницького району. 17.12.2010 року біля 16 год. до сільської ради приїхав ОСОБА_8 , поговорив про щось з сільським головою. Вона в цей час віддала сільському голові документи і пішла додому, так як закінчився робочий день. Того ж дня близько 17-00 год. до неї додому прибігла ОСОБА_11 , кричала, що помер її чоловік, тому вона подзвонила до сільського голови. На дзвінок відповіла його дружина і сказала, що того не має дома, кудись поїхав з ОСОБА_9 . ОСОБА_34 залишилась вдома, так як не могла залишити вдома хворого батька. Сім`я ОСОБА_18 вела нормальний образ життя, покійний Всиль був спокійною врівноваженою людиною. Того дня вона його не бачила.

ОСОБА_35 будучи допитана в судовому засіданні в якості свідка суду показала, що вона у 2010 році працювала завідуючою ФАП с. Бондурівка. 17.12.2010 року ввечері до неї приїхав сільський голова с. Бондурівка та попросив проїхати з ним, щоб зафіксувати факт смерті ОСОБА_10 . Коли приїхали до будинку ОСОБА_11 , там вже була слідчо оперативна група. Разом із слідчим описувала труп ОСОБА_10 , який був у синіх штанах та темному светрі, грудна клітка була відкрита, труп піднятий у напівсидячи позу. На тілі грудній клітці були видні синці, саднини, та гематома, кисті рук були побиті. Які саме тілесні ушкодження були на трупі та їх характер вона сказати не може. Одяг його, на її думку, був сухим, однак даний факт вона не перевіряла.

За життя ОСОБА_16 був спокійною людиною, зі скаргами на здоров`я в останній час не звертався.

Свідок ОСОБА_36 суду показав, що 17.12.2010 року до нього прийшов ОСОБА_16 та запросив до своєї матері, яка хотіла відсвяткувати День Варвари. Він пішов до будинку ОСОБА_37 разом з ОСОБА_38 , де випивали спиртні напої. ОСОБА_16 з ними не святкував, а лежав на ліжанці у цій же кімнаті. На здоров`я він не жалівся, настрій був нормальним, тілесних ушкоджень видно не було. Вживати спиртні напої він категорично відмовився.

Свідок ОСОБА_39 суду показав, що проживає по сусідству із ОСОБА_40 . 17.12.2010 року біля 17 год. він проїжджав недалеко від с. Каташина по дорозі із с. Жабокрич та бачив автомобіль ВАЗ-2107 ч ВАЗ 2105 синього кольору, але не бачив, хто був в автомобілі, так як ішов сніг і були ввімкнені фари. Лісосмуги поряд по дорозі не було до неї ще треба було проїхати. Схожий автомобіль був у одного із жителів їх села, однак чи це був він так само як і вказати номерні знаки він не може. Про смерть ОСОБА_20 дізнався ввечері того ж дня від дружини.

Свідок ОСОБА_41 будучи допитаною в присутності матері, на задані питання суду показала, що є дочкою ОСОБА_42 та ОСОБА_14 . 17.12.2010 року зранку її мати ОСОБА_11 подзвонила до ОСОБА_8 , щоб сказати, що вночі хтось стріляв з рушниці. Після обіду вона була у бабусі десь о 15-00 год. до неї зателефонувала мати та сказала, що помер батько. Коли прибігла додому, побачила, що ОСОБА_7 сидить на журнальному столику, а ОСОБА_8 знімає все на відео на мобільному телефоні та сказав, щоб розтерли горілкою її батька. У батька на руках були саднини, а в роті і носі кров. Вищевказані особи, які були працівниками міліції сказали, що підібрали батька в такому стані біля магазину в центрі села. В той час батько деякий час проживав у своєї матері, так як був посварений з матір`ю. За життя він був спокійною людиною і зброї у нього ніколи не було.

Допитаний в режимі відеоконференцзв`язку з Жмеринським міськрайонним судом свідок ОСОБА_43 суду проказав, що у 2010 році обіймав посаду начальника Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області, однак у час вчинення вказаного злочину його не було на робочому місці, так як він був змушений їхати в м. Жмеринку, де оперували його сина. Хтось із заступників зателефонував йому на мобільний та повідомив, що підсудні, які були його підлеглими, можуть бути причетними до вбивства. Точної дати цих подій, у зв`язку з тим, що минуло багато часу, він не пам`ятає. Дійсно ОСОБА_7 перед його від`їздом заходив до кабінету та казав про необхідність виїзду для перевірки інформації, однак він відповів, що всі питання буде вирішувати ОСОБА_44 , який залишається виконувати його обов`язки.

Обидвох підсудних може охарактеризувати з позитивної сторони, за час їх спільної робот и скарг та заяв на них не надходило.

Окрім показів свідків, вина підсудних також доведена дослідженими доказами:

- заявою ОСОБА_9 , згідно з якою 20.12.2010 року вона звернулася до прокуратури про притягнення працівників міліції до кримінальної відповідальності, які вивезли сина в невідомому напрямку і привезли мертвим (а.с. 11 т.1);

- протоколом огляду трупа від 17.12.2010 року, із якого вбачається, що при огляді трупа ОСОБА_10 встановлено численні тілесні ушкодження (а.с. 14-20 т.1);

- довідками Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області, якими підтверджується, що 17 грудня 2010 року ОСОБА_10 до приміщення Чечельницького РВ УМВС не доставлявся, в його користуванні будьяка зброя відсутня (а.с. 24-25 т.1) ;

- протоколом огляду від 20.12.2010 року, яким підтверджується, що в журналі реєстрації заяв, повідомлень про злочини Чечельницького РВ УМВС під № 1157 від 17.12.2010 року зареєстровано повідомлення ОСОБА_10 про те, що в АДРЕСА_4 виявлено труп ОСОБА_10 ; під № 1158 від 17.12.2010 року зареєстровано заяву ОСОБА_11 про те, що у вечірній час її чоловік ОСОБА_10 погрожував їй фізичною розправою, стріляв з рушниці (а.с. 67-70 т.1), тобто заява про смерть ОСОБА_10 зареєстрована в цьому журналі раніше, ніж повідомлення про скоєння ним провопорушення;

- висновком судово-медичної експертизи трупа № 114, яким підтверджується, що при дослідженні трупа ОСОБА_10 встановлена наявність тілесних ушкоджень у вигляді: сочетаної закритої травми грудей та живота, яка супроводжувалася численними двобічними прямими переломами ребер, прямим переломом грудини, забоєм легенів, розривом печінки, підкапсульними крововиливами в печінку та крововиливом в брижу тонкого кишковика з послідуючими крововиливами в плевральні та черевну порожнини і розвитком на цьому тлі гіповолемічного шоку, що утворилися незадовго до настання смерті, внаслідок багаторазової дії тупих твердих предметів, якими могли бути як взуті ноги людини, так і кисті рук людини зажаті в кулаки, що діяли зі значною силою. Вказані тілесні ушкодження відповідають у живих осіб тяжким тілесним ушкодженням і перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Всі вищезазначені ушкодження, виходячи із характеру та локалізації, спричинилися у відносно короткий проміжок часу. Можливість утворення сочетаної травми та розриву печінки внаслідок одного, двох чи трьохразового падіння із положення стоячи - виключається. Синці на розгинальній поверхні передпліч та на тильній поверхні кисть рук ОСОБА_10 є характерні для самооборони за локалізацією. Тілесних ушкоджень, які б могли утворитися внаслідок волочіння тіла ОСОБА_10 по будьякій поверхні не встановлено (а.с. 87-91 т.1);

- протоколами огляду речових доказів, якими вбачається, що були оглянуті речові докази: заява від імені ОСОБА_11 з наступним текстом Начальнику Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області майору міліції ОСОБА_45 . ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродження та жительки АДРЕСА_4 , не судима, одружена, не працююча, освіта середня . Заява. Прошу Вас прийняти міри до мого чоловіка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 жителя АДРЕСА_3 , який 16.12.2010 року погрожував мені фізичною розправою. Та стріляв з рушниці. По ст. 383 КК України попереджена. 17.12.2010 р. ОСОБА_11 ; пояснення від імені ОСОБА_11 відібране о/у СКР Чечельницького РВ УМВС ОСОБА_8 , з наступним текстом 17.12. с. Бондурівка ОСОБА_46 ІНФОРМАЦІЯ_3 с. Бондурівка укр. Укр. середня не працює особа відома АДРЕСА_4 . дійсно проживаю за вище вказаною адресою. 16.12.2010 мій чоловік ОСОБА_10 , 1961 р-н стріляв з мисливської рушниці по мені та нашому господарстві мій чоловік був п`яний так як 16.12.2010 р. цілий день пропив в кафе в центрі села Бондурівка. Рушниця в нього є знаходиться в його матері я тільки не знаю де він її ховає. Мій чоловік виходить на охоту, так як має рушницю. Записано вірно. 17.12.2010 року. (а.с. 41-42 т.2 ) ;

- висновком судово-почеркознавчої експертизи № 26 від 20.01.2011 року, яким підтверджується, що:

рукописні записи в заяві «Начальнику Чечельницького РВ УМВС України у Вінницькій області майору міліції ОСОБА_47 гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 уродження та жительки АДРЕСА_4 . не судима, одружена, не працююча, освіта середня. Заява. Прошу Вас прийняти міри до мого чоловіка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 жителя АДРЕСА_3 , який 16.12.2010 року погрожував мені фізичною розправою. Та стріляв з рушниці. По ст. 383 КК України попереджена. 17.12.2010 р. ОСОБА_11 » - виконанані не ОСОБА_11 ;

підпис в кінці цієї заяви - виконаний не ОСОБА_11 ;

рукописні записи у поясненні «17.12 с. Бондурівка ОСОБА_46 ІНФОРМАЦІЯ_3 с. Бондурівка укр. Укр. середня не працює особа відома АДРЕСА_4 . дійсно проживаю за вище вказаною адресою. 16.12.2010 мій чоловік ОСОБА_10 , 1961 р-н стріляв з мисливської рушниці по мені та нашому господарстві мій чоловік був п`яний так як 16.12.10р. цілий день пропив в кафе в центрі села Бондурівка. Рушниця в нього є знаходиться в його матері я тільки не знаю де він її ховає. Мій чоловік виходить на охоту, так як має рушницю. Записано вірно. 17.12.2010 року» - виконані не ОСОБА_11 ;

підпис в кінці цього пояснення - виконаний не ОСОБА_11 (т.2а.с. 165-170);

- висновком № 158 додаткової судово-почеркознавчої експертизи від 13.02.2011 року, із якого вбачається, що рукописні записи в заяві від імені ОСОБА_11 виконанні ОСОБА_7 ; рукописні записи в поясненнях ОСОБА_11 виконанні ОСОБА_8 ;

- висновком комп`ютерно-технічної експертизи № 114 к від 21.01.2011 року, яким підтверджується, що на карті пам`яті, якою оснащений мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_8 20.12.2010 року, виявлено три знищених відеофайла, які створені в період часу з 16.00 до 18.00 год 17.12.2010 року. Дані файли були відновлені та записані із картки пам`яті на диск для лазерних систем зчитування, тобто те, як ОСОБА_11 тягла свого чоловіка до хати знімав на мобільний телефон ОСОБА_8 ;

- висновком судово-цитологічних експертиз №№ 389, 390 від 27.12.2010 року, відповідно до яких походження епітеліальних клітин в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_10 можуть бути від будь-яких кількох осіб з групою крові А(ІІ) та 0(1), в тому числі, як від самого потерпілого, так і від ОСОБА_8 (за рахунок антигену Н). а також від ОСОБА_7 (за рахунок антигену А); походження епітеліальних клітин в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_7 можуть бути від будь-яких кількох осіб з групою крові А(ІІ) та 0 (І), в тому числі від самого потерпілого ОСОБА_10 , так і від ОСОБА_8 ( за рахунок антигену Н), а також від ОСОБА_7 (за рахунок антигену А), що, враховуючи обставини вчинених злочинів, при яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили потерпілому ОСОБА_10 удари по різних частинах тіла, а той захищався, ці епітеліальні тканини в піднігтевому вмісті обох рук ОСОБА_10 належать підсудним, а епітеліальні клітини, виявлені в піднігтевому вмісті лівої руки ОСОБА_7 , належать ОСОБА_48 ;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю понятих та потерпілої ОСОБА_11 , згідно з яким вона детально розповіла та показала на місцевості як 17.12.2010 року біля 17 години працівники міліції привезли її чоловіка додому з тілесним ушкодженнями без ознак життя. Коли вона підійшла ближче, то побачила, задні пасажирські двері автомобіля були відкриті, біля автомобіля лежав її чоловік ОСОБА_16 . Вона спочатку подумала, що він п`яний, спочатку сварилась. Одяг на чоловікові був весь у снігу. Коли вона розтирала руки та обличчя, то вони були холодні, очі постійно відкриті, Просила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допомогти занести чоловіка до хати, але вони не допомогли, стояли та дивились. Тоді вона за светр потягла його до хати. Працівники міліції йшли ззаду, ОСОБА_49 все знімав на мобільний телефон. Коли вона затягла чоловіка у веранду, де було світло, то побачила, що в нього в роті та в носі засохла кров. Коли попробувала пульс на руці а потім на шиї, то пульсу не було. Вона почала кричати на працівників міліції, що вони зробили, навіщо привезли мертвого чоловіка. ОСОБА_50 поміг занести чоловіка в хату на ліжко, а ОСОБА_49 все тим часом знімав на мобільний телефон. (а.с. 156, 157 т.3);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю понятих і потерпілої ОСОБА_9 , згідно з яким вона детально розповіла та показала на місцевості як 17.12.2010 року біля 16 години вона пішла до криниці по воду. Син ОСОБА_10 залишився у хаті на ліжку, ніяких тілесних пошкоджень на ньому не було, на стан здоров`я не скаржився. Коли повернулася, то побачила в хаті двох міліціонерів, які зайшли в хату без її дозволу. ОСОБА_49 , котрий раніше був у них дільничим, лежав на Василеві. Побачивши це, вона стягнула його за комір із сина. В цей час син піднявся і сказав ОСОБА_24 , за що той його б`є і пожалівся на біль у грудях. Вона стала сваритися на працівників міліції, а вони обізвали її нецензурно. Вони сказали, що заберуть сина. Коли вона не пускала їх до нього, вони відштовхнули її. Вона накинула пальто і побігла до сільського голови. Відбігши метрів 200-300, вона почула, як ОСОБА_16 крикнув мамо і вона побачила, як працівники міліції примусово садили його на заднє сидіння машини. Син був без верхнього одягу, працівники міліції разом із сином поїхали у невідомому напрямку і після цього вона вже сина живого не бачила.(а.с.150-151 т.3).

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що скоєне ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 162 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) як порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла, вчинене службовою особою; по ст. 365 ч.3 КК України ( в редакції Закону України №746-VII від 21.02.2014) як перевищення влади, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством та спричинило тяжкі наслідки; по ст. 121 ч.2 КК України ( в редакції Закону України №1707-VI від 05.11.2009 ) як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння, вчинене способом, що має характер мучення, групою осіб, що спричинило смерть потерпілого; по ст. 366 ч.1 КК України ( в редакції до набрання чинності Закону України №3207- VI від 07.04.2011) як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача офіційних документів.

Скоєне ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 162 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) як порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла, вчинене службовою особою; по ст. 365 ч.3 КК України ( в редакції Закону України №746-VII від 21.02.2014) як перевищення влади, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством та спричинило тяжкі наслідки; по ст. 121 ч.2 КК України ( в редакції Закону України №1707-VI від 05.11.2009 ) як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння, вчинене способом, що має характер мучення, групою осіб, що спричинило смерть потерпілого; по ст. 366 ч.1 КК України ( в редакції до набрання чинності Закону України №3207- VI від 07.04.2011) як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача офіційних документів.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, що він вчинив два тяжких злочини, що має на утриманні одну неповнолітню дитину та дружину-інваліда, позитивну характеристику з місця роботи суд не приймає до уваги, оскільки обставини скоєних ним злочинів свідчать про інше.

Добровільне відшкодування завданої потерпілим майнової шкоди та щире каяття у відповідності до ст. 66 КК України судом визнаються як обставини, що пом`якшують покарання підсудному ОСОБА_7 .

Обставин, що обтяжували б йому покарання у відповідності зі ст.67 КК України, судом по справі не встановлено.

З урахуванням вищенаведених обставин вчинення ОСОБА_7 злочинів та його особи суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів буде обрання до нього покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що на час винесення вироку минули строки давності, передбачені ст. 49 КК України у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, котрими є злочини, передбачені ст. 162 ч.2 КК України та ст. 366 ч.2 КК України, на підставі ст. 74 КК України ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання за їх вчинення.

Оскільки ОСОБА_7 скоїв тяжкі злочини, має спеціальне звання лейтенанта міліції, є всі підстави для застосування до нього ст. 54 КК України та позбавлення його цього спеціального звання.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, що він вчинив два тяжких злочини, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику з місця роботи суд не приймає до уваги, оскільки обставини скоєних ним злочинів свідчать про інше.

Добровільне відшкодування завданої потерпілим майнової шкоди та щире каяття у відповідності до ст. 66 КК України судом визнаються як обставини, що пом`якшують покарання підсудному ОСОБА_8 .

Обставин, що обтяжували б йому покарання у відповідності зі ст.67 КК України, судом по справі не встановлено.

З урахуванням вищенаведених обставин вчинення ОСОБА_8 злочинів та його особи суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів буде обрання до нього покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що на час винесення вироку минули строки давності, передбачені ст. 49 КК України у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, котрими є злочини, передбачені ст. 162 ч.2 КК України та ст. 366 ч.2 КК України, на підставі ст. 74 КК України ОСОБА_8 підлягає звільненню від відбування покарання за їх вчинення.

Оскільки ОСОБА_8 скоїв тяжкі злочини, має спеціальне звання молодшого лейтенанта міліції, є всі підстави для застосування до нього ст.54 КК України та позбавлення його цього спеціального звання.

По справі наявні судові витрати, котрі складаються із витрат на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи в сумі 1032 грн. та на проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 3397 грн. 20 коп. з врахуванням майнового стану та ступеня вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ці витрати повинні бути стягнуті з них порівну на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 49, 54, 72 ч.1, 74, 93 ч.2 КК України, ст.ст. 323, 324 КПК України 1960 р., суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 162 ч.2, 365 ч.3, 121 ч.2, 366 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

-за ст. 162 ч.2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ст. 365 ч.3 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки;

- за ст. 121 ч.2 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі;

-за ст. 366 ч.1 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 49, 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі за ст. 162 ч.2 КК України та у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки за ст. 366 ч.1 КК України в зв`язку із минуванням строків виконання обвинувального вироку.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання лейтенант міліції.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 162 ч.2, 365 ч.3, 121 ч.2, 366 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

-за ст. 162 ч.2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ст. 365 ч.3 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки;

- за ст. 121 ч.2 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі;

-за ст. 366 ч.1 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 49, 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі за ст. 162 ч.2 КК України та у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки за ст. 366 ч.1 КК України в зв`язку із минуванням строків виконання обвинувального вироку.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_8 спеціального звання молодший лейтенант міліції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити попередню утримання під вартою .

Зарахувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в строк відбування покарання утримання їх під вартою з 20 грудня 2010 року і з вказаної дати рахувати їм строк відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частинах на користь держави за проведення комп`ютерно технічної експертизи - 1032 грн. судових витрат та за проведення судово-почеркознавчої експертизи - 3397,20 грн. судових витрат.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1