АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2057/15 Справа № 204/5803/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015р., у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0002127 від 18.08.2015 року,яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лісниче Бершадського району Вінницької області, громадянин України, не зареєстрований, без постійного місця проживання,
визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Лебедінське Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянин України, не зареєстрований, без постійного місця проживання,
визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

В апеляційних скаргах:
- прокурор вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_9 . Зазначає, що суд не надав належної оцінки тяжкості вчиненого ОСОБА_9 умисного кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, не прийнявши до уваги, що фактично виконавцем основних дій по заволодінню чужим майном був ОСОБА_9 , поведінку до вчинення злочину, а саме безвідповідальне ставлення до навчання, що для суспільства ОСОБА_9 не приносив жодної користі, та необґрунтовано призначив йому надто м`яку міру покарання.

Просить вирок суду скасувати частково, призначивши покарання ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі.

-обвинувачений ОСОБА_9 не згоден з вироком суду, просить його змінити, застосувавши до нього ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки він повністю визнав свою вину, співпрацював зі слідством, раніше не судимий та є учнем Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти.

-обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що вирок суду підлягає зміні через невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. Вказує на наявність пом`якшуючих обставин, які не були враховані судом, а саме, щире каяття та визнання своєї вини і вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин. Просить вирок суду змінити, призначивши йому менш суворе покарання або звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Згідно вироку суду обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , 31.07.2015 року приблизно о 21 годині, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись поблизу магазину в с. Пашена Балка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вступили у попередню злочинну змову з метою вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_9 спільно з співучасником злочину ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, 01.08.2015 року приблизно о 07 годині, прибули на зупинку громадського транспорту, розташовану на перехресті вул. Леваневського та вул. Бабушкіна в м. Дніпропетровську, де того ж дня, приблизно о 07 годині 45 хвилин, побачили у особистому користуванні раніше їм незнайомої ОСОБА_11 , яка рухалася у їхньому напрямку, на шиї ланцюг з кулоном, які визначили як об`єкт свого злочинного посягання та почали рухатися їй на зустріч.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, біля будинку № 8/12 розташованого по вул. Бабушкіна в м. Дніпропетровську, наблизившись до потерпілої ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 , шляхом конклюдентних дій, а саме переглянувшись, погодили свої дії. Після чого, ОСОБА_9 , відкрито шляхом ривка зірвав, тим самим відкрито викрав чуже майно з шиї ОСОБА_11 , а саме: ланцюг 583 проби, вагою 6,3 грам, вартість якого становить 3 780 гривень з кулоном у вигляді метелика з камінням 583 проби, вагою 1,4 грам, вартість якого становить 840 гривень, а всього на загальну суму 4 620 гривень

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду про сутність судового рішення та доводів апеляційної скарги, пояснення засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні скарги про пом`якшення міри покарання, пояснення адвоката ОСОБА_8 , яка також підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 та просила, крім того, скасувати вирок суду першої інстанції, так як судом першої інстанції було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки його клопотання про призначення йому державного захисника судом взагалі вирішено не було, міркування прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції про скасування вироку в частині призначеного покарання відносно ОСОБА_9 та постановлення свого вироку, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обставини, встановлені колегією суддів під час перевірки доводів апеляційних скарг, вказують на необхідність перегляду вироку, не тільки в межах апеляційної скарги, а також поза її межами.

Відповідно до норм, закріплених у ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, наведеним у зазначеній статті закону, у тому числі такій, як забезпечення права на захист /ст.20 КПК України/.

Нормами закону закріплено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий або засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені кримінальним процесуальним законом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, забов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Дані та інформація, які містяться в матеріалах судового провадження, у тому числі в Журналах та на технічних носіях судових засідань, свідчать про невідповідність кримінального провадження вимогам по забезпеченню обвинуваченому ОСОБА_7 права на захист, про що зазначено в апеляційній скарзі і що заслуговує на увагу.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції про ненадання йому захисника в ході судового слідства не позбавлені сумнівів, оскільки останній в підтвердження своїх доводів послався на відповідну заяву, надіслану Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська зі слідчого ізолятора.

Колегія суддів, перевіряючи вказані доводи засудженого ОСОБА_7 , встановила дійсно наявність такого клопотання, зафіксованого в його заяві, яка була направлена на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, але не була розглянута в суді при розгляді вказаного кримінального провадження(т.2 а.к.п.32). Більш того, як видно зі змісту апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_13 є сиротою, виховувався в Магдалинівській школі-інтернаті для дітей з вадами розумового розвитку.

Вказане свідчить про те, що судом першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключали можливість постановлення вироку.

Отже, при вказаних обставинах не можна визнати вирок суду законним і обґрунтованим, а тому рішення суду підлягає скасуванню у відповідності до ст. 415 КК України з призначенням нового судового розгляду, під час якого суду першої інстанції необхідно усунути вище вказані недоліки і перевірити доводи учасників процесу викладені в апеляціях. В тому числі перевірити наявність у обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 попередньої змови на скоєння вказаного кримінального порушення.

Що стосується апеляційної скарги прокурора, то якщо при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції вказане обвинувачення підтвердиться в повному обсязі, то призначене покарання ОСОБА_9 не слід вважати м`яким.

Судом при ухваленні вироку обвинуваченим був залишений запобіжний у вигляді тримання під вартою, виходячи з того, що обвинуваченим призначено реальне остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Під час розгляду апеляційної скарги клопотань про скасування або зміну запобіжного заходу не надходило, у тому числі від обвинувачених.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні злочину, за який передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі.

Вирок підлягає скасуванню у зв`язку з допущенням судом першої інстанції суттєвих порушень вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою з дати ухвалення рішення, тобто з 08.12.2015 року по 05.01.2016 року.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги старшого прокурора прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002127 від 18.08.2015 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження повернути до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд у порядку, передбаченому ст.ст.415, 416 КПК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - утримання під вартою продовжити до 05 січня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: