08.12.2015 Справа №607/8519/15-к
Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду провадження стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України,-
ОСОБА_4 заявив клопотання змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 14 грудня 2015 року.
Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.
Прокурор, в порядку Глави 18 КПК України, письмового клопотання не заявив. Однак, пояснив, що продовжують існувати ризики, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому необхідно продовжити строк його тримання під вартою на шістдесят днів.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Прокурор не довів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України і не надав доказів цього.
Згідно з ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 листопада 2008 року в справі «Єлоєв проти України» після спливу певного проміжку часу судового розгляду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання обвинуваченого під вартою.
Отже, наявність лише переліку законодавчих стандартних підстав для продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, без встановлення їх наявності та обґрунтованості до нього та ризиків наведених у ст.177 КПК України, не можуть бути єдиними і достатніми мотивами, тому що це буде порушенням вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що вказав Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2011 року в справі «Харченко проти України».
Прокурором, в порушення вимог ст.23, 327 КПК України, тривалий час не забезпечується присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит. Це унеможливило розгляд провадження в короткі строки. Отже, з причин, що не залежать від суду закінчити розгляд провадження неможливо.
Суд вважає, що з метою запобігання спробам вчиненню обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, переховування від суду і для запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід. Однак, недоцільно продовжувати дію строку тримання під вартою обвинуваченого, тому необхідно змінити раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт цілодобово. Також, суд вважає за доцільне покласти на нього відповідні обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Отже, ОСОБА_4 необхідно доставити до місця його проживання, де встановити електронний засіб контролю і звільнити з-під варти.
Керуючись Розділом ІІ, ст.331 КПК України, суд,-
Клопотання задовольнити.
Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт цілодобово за адресою с.Новосілка Бучацького району Тернопільської області на строк два місяці до 5 лютого 2016 року.
ОСОБА_4 негайно доставити до місця його проживання в с.Новосілка Бучацького району Тернопільської області, де встановити йому електронний засіб контролю і звільнити з-під варти.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до Тернопільського міськрайонного суду за викликом; повідомляти суду про зміну свого місця проживання; здати на зберігання в Теребовлянський відділ ГУНП в Тернопільській області паспорт для виїзду за кордон та інші наявні у нього документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Ухвалу передати для виконання до Теребовлянського відділу ГУНП в Тернопільській області, якому негайно поставити на облік Мотуза Богдана Богдановича, про що повідомити Тернопільському міськрайонному суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити ОСОБА_6 у і прокурору та направити до СІЗО №26 м.Чорткова Тернопільської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1