АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1250/15-к Номер провадження 11-кп/786/611/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 187 КК України ОТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000374 за апеляційними скаргами старшого прокурора Прокуратури Полтавського району ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 16 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Римарівка Гадяцького р-ну Полтавської обл., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-24.01.2012 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. 3.04.2014 звільнений умовно-достроково на 6 місяців 9 днів

засуджено за:

- ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за те, що він у вечірній час доби 18.03.2015, маючи не зняту та не погашену судимість за аналогічний злочин, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття шибки вікна проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав ковдру та покривало вартістю по 50 грн., пляшку горілки «Пшенична», об`ємом 0,5 л. та коньяку «Ай-Петрі», об`ємом 0,5 л., вартістю по 50 грн., 1 кг. цукерок «Золота Лілія», «Монблан», «Беліссімо» на загальну суму 100 грн.. Знайшовши в будинку ключі від господарського приміщення, ОСОБА_8 відімкнув сарай та викрав звідти електронасос «Ворскла» вартістю 500 грн. та велосипед «Дорожний» вартістю 1 500 грн., чим завдав потерпілій матеріального збитку на суму 2 300 грн., викраденим розпорядився на власний розсуд.

Переночувавши у зазначеному вище домогосподарстві, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , зранку 19.03.2015 приблизно о 6.30 год., діючи з прямим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, переліз через ворота будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 , та зайшовши в будинок здійснив напад на ОСОБА_11 , яка прибігла на крик свого чоловіка ОСОБА_12 .. При цьому, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 ухопив ОСОБА_11 за кисть правої руки вдарив її двічі кулаком в ліву область обличчя та, вимагаючи гроші, наніс п`ять ударів головою потерпілої об стіну будинку, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми лівої половини обличчя, гематоми правої кисті, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також багато чисельних синців лівої та правої верхніх кінцівок, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження. На що ОСОБА_11 усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_8 сприйняла його дії як погрозу для свого життя та здоров`я та віддала йому 15,00 грн. Користуючись безпорадним станом ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , перебуваючи у кімнаті будинку заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг» вартістю 300 грн. із сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка не має матеріальної цінності для потерпілої, чим завдав потерпілій матеріального збитку на суму 315 грн., після чого покинув будинок та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Після цього ОСОБА_8 попрямував на викраденому в господарстві потерпілої ОСОБА_10 велосипеді із села Лукищіна в село Головач, де приблизно 8.00 год. 19.03.2015, діючи повторно, з прямим умислом на заволодіння чужим майном, шляхом витягування шибки вікна, проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_13 , де із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, що проявилося у двох поштовхах руками в груди ОСОБА_13 , ОСОБА_8 відкрито викрав в останньої грошові кошти у сумі 5 000 грн., завдавши їй матеріального збитку на вказану суму, після чого залишив будинок та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 27.03.2015 приблизно 18.00 год., діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, перестрибнувши через огорожу проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_14 , де із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, що проявилося в триманні рукою за шию та обличчя, а також у поштовсі на диван останньої, ОСОБА_8 відкрито викрав грошові кошти, які знаходились під клейонкою на столі та в альбомі загальною сумою 3 640,00 грн., чим завдав ОСОБА_14 матеріального збитку на вказану суму, після чого втік та розпорядився викраденим на власний розсуд,

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого вважає призначене покарання несправедливим через м`якість і просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити йому покарання за: ч. 3 ст. 187 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі; ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскаціє майна.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд не врахував того, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину повністю не визнав, проте його вина підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні; злочини вчинив не вперше, не працює та наявність обтяжуючих обставин, а саме: рецидив злочину, вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього у зв`язку з його невинуватістю.

При цьому обвинувачений зазначає, що інкримінованих йому злочинів він не вчиняв, речі, які визнані речовими доказами йому були підкинуті та йому не належать; маються розбіжності в показаннях потерпілої ОСОБА_11 , щодо того, на кого було вчинено напад - на неї чи на її чоловіка, та зазначає, що дана потерпіла його не впізнала 4.04.2015 під час слідчого експерименту, фото впізнання 3.04.2015 з потерпілою ОСОБА_11 проведено з порушеннями та не може братися як доказ; по епізоду грабежу у потерпілої ОСОБА_13 , остання його не впізнала під час слідчого експерименту, що робити і куди показувати на слідчому експерименті йому вказував начальник карного розшуку Полтавського РВ; в будинку ОСОБА_15 відбитків його рук не знайдено; слідчий експеримент проведений поверхово, без будь-яких уточнень, а тому вважає його недопустимим доказом; впізнання по фотознімкам від 3.04.2015 не відповідає вимогам ст. 228 КПК України, потерпілі не вказали особливі прикмети особи, яка пред`явлена для впізнання, а тому воно є сфальсифікованим та не може бути доказом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: обвинуваченого і його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу старшого прокурора Прокуратури Полтавського району ОСОБА_9 та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені у скаргах, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як видно з матеріалів провадження, висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із проникненням в приміщення, у розбійному нападі поєднаному з проникненням в житло та у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з проникненням в житло суд зробив на підставі досліджених у судовому засіданні та детально викладених у вироку доказів у їх сукупності та взаємозв`язку.

Так потерпіла ОСОБА_15 , стверджувала у суді першої інстанції, що приблизно в 16 числах березня точну дату не пам`ятає 2015 року вона виявила, що у її будинку у селі Лукищина розбита шибка вікна, відкриті сараї, відкрита хвіртка у будинку ночувала одна особа, оскільки на столі стояла одна чарка. З домогосподарства було викрадено пляшку горілки «Пшенична», пляшку коньяку, ковдри, цукерки, олія, кава «Форт», електронасос «Ворскла» та велосипед «Дорожний» червоного кольору, який зберігався в сараї. Особа, яка вчинила крадіжку належних їй продуктів та речей, проник до її будинку через вікно, в кухні висіли ключі від сараїв, якими злочинець відкрив двері сараїв, оскільки ключі залишились поряд відкритого сараю.

Потерпіла ОСОБА_11 у суді першої інстанції пояснила, що приблизно 16-18 числах березня 2015 року у вечірній час в с. Лукищина біля її будинку до неї із чоловіком підійшов обвинувачений та запропонував купити мобільний телефон за 150 грн., на що вони відмовилась. Наступного дня вранці приблизно 6 години 15 хвилин вона почула, як її чоловік ОСОБА_12 кричить у хаті, та кинувшись до нього побачила обвинуваченого, який схопив її чоловіка однією рукою за горло, а другою рукою бив кулаком у груди. Коли вона підійшла до них обвинувачений однією рукою тримав її чоловіка, а іншою, почав хапати її за руки та декілька раз вдарив її по голові, у вухо і ліву щоку, бив її в груди та ногами в живіт, вимагаючи надати гроші. На що вона говорила, що грошей не має. Після чого обвинувачений штовхнув її на стільці та ухватив за голову і разів 4-5 вдарив головою об стіну, внаслідок чого в неї з носа пішла кров. Тоді потерпіла побоюючись за своє життя та життя свого чоловіка ледве дійшовши до столика, дістала обвинуваченому з під клейонки 15 грн.. Обвинувачений також забрав телефон який лежав на дивані після чого втік.

Потерпіла ОСОБА_14 у суді першої інстанції пояснила, що в березні 2015 року, дату точно не пам`ятає у вечірній час на подвір`ї її будинку обвинувачений схопив її за обличчя, та коли вона намагалась кричати сказав: «ви всі кричите», заштовхнув її у будинок, та почав вимагати гроші, на що вона відповідала, що в неї грошей не має та показувала гаманець. Після цього він штовхнув її і вона вдарилась головою об стіну почав ритись і на кухонному столі під клейонкою та у кімнаті в альбомі знайшов гроші 3 640 грн. по сотні.

Наведені показання потерпілих об`єктивно стверджуються та узгоджуються з сукупністю інших безпосередньо досліджених у суді першої інстанції доказів.

Зокрема, даними, які містяться у протоколі огляду місця події із фототаблицями, відповідно до яких 19.03.2015 з 9 год. 00 хв. до 9 год. 30 хв., в селі Лукищина було оглянуто домогосподарство ОСОБА_10 із господарським приміщенням за адресою АДРЕСА_2 -он, де виявлено розбиту шибку вікна, стіл з недоїденими продуктами та однією чаркою наповненою рідиною (т.1 а.п.123-126).

Відповідно до даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 19.03.2015 із фототаблицями в селі Лукищина з 10 год. 30 хв. до 10 год. 50 хв. було проведено огляд житлового будинку ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_2 , де оглянуто кімнату в якій знаходились грошові кошти на столі під клейонкою. Згідно із цим же протоколом поряд з даним будинком знаходиться будинок АДРЕСА_5 за яким виявлено ковдру та пакет з пляшкою горілки 0,5 л, пляшкою 0,5 л з речовиною схожою на олію, пачкою кави «Форт» та цукерки «Беліссімо», «Монблан» (т. 1 а.п.82-84).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 3.04.2014, та довідкою до протоколу підтверджено те, що ОСОБА_11 на фото № 4 по характерним ознакам, а саме широкий лоб, прямий ніс, великі вуха, темні очі впізнала ОСОБА_8 як особу, яка вчинила щодо неї 19.03.2015 розбійний напад (т.1 а.п.92). Вказана слідча дія проведена відповідно до приписів ст. 228 КПК України і місцевий суд правильно послався на протокол пред`явлення особи для впізнання від 3.04.2014 з участю потерпілої ОСОБА_11 , як на доказ винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину щодо останньої. Крім того під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_11 підтвердила, що саме обвинувачений ОСОБА_8 вчинив щодо неї злочин. У зв`язку з цим колегія суддів вважає непереконливими доводи обвинуваченого щодо недопустимості, як доказу протоколу пред`явлення особи для впізнання від 3.04.2014 з участю потерпілої ОСОБА_11 .. Суперечності у показаннях потерпілої ОСОБА_11 відсутні.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 3.04.2014, та довідкою до протоколу підтверджено те, що ОСОБА_12 за характерними ознаками: великі вуха, темні очі, прямий ніс, широкий лоб, впізнав на фото № 2 ОСОБА_8 який 19.03.2015 вчинив розбійний напад (т. 1 а.п. 94).

З висновку судово-медичної експертизи № 382 від 23.03.2015 вбачається, що 19.03.2015 потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми лівої половини обличчя, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, гематоми правої кисті, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, багаточисельних синців лівої та правої верхніх кінцівок, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 90-91).

Протоколом огляду місця події з фототаблицями від 19.03.2015, з 13 год. 00 хв. до 13 год. 30 хв., в селі Головач, згідно якого оглянуто домогосподарство ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_3 -он, де зокрема оглянуто вікно з витягнутою шибкою, спереду будинку, зліва від вхідних дверей, скло, за зовнішніми ознаками витягнуте з шибки під вікном будинку, металеву шафу з лівого боку від входу в кімнату з якої зі слів ОСОБА_13 було викрадено гроші (т. 1 а.п.149-153).

Протоколом огляду місця події від 27.03.2015 з фототаблицями, з 21 год. 20 хв. до 22 год. 00 хв., в селі Копили, згідно якого оглянуто господарство ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_4 , під час якого виявлено сім слідів рук із різних поверхонь. В кімнаті розкидані на підлозі одяг та фотоальбоми (т. 1 а.п.96-98).

Висновком експерта від 30.03.2015 № 19 згідно якого на дослідження надійшли сім відрізків липкої стрічки з від копійованими на них слідами рук, вилучені 27.03.2015 при огляді будинку в АДРЕСА_4 (належного ОСОБА_14 ), поряд з якими виконані надписи «1-3 з фотоальбому, 4-6 з коробки з під цукерок, 7 - з кришки мобільного телефону». Сліди папілярних узорів рук в розмірі 21Х15 мм, 23Х17 мм, 25Х24 мм, 18Х17 мм, 34Х19 мм та 28Х16 мм, для ідентифікації особи придатні (т.1 а.п. 100-104).

Інформацією про співпадіння слідів рук від 02.04.2015 вих. 16/5-225 підтверджено, що при перевірці слідів рук, вилучених 27.03.2015 за фактом крадіжки майна у ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_4 за допомогою АДІС «Дакто-2000» встановлено співпадання двох слідів пальців рук з відбитками великого та вказівного пальців правої руки в дактилокарті на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Римарівка Гадяцького р-ну (т.1 а.п. 105).

Висновком експерта № 22 від 03.04.2015 з якого вбачається, що сліди папілярних узорів пальців рук, що вилучені в ході огляду місця події 27.03.2015 з поверхні фотоальбому в селі Копили вул. Харківська, 48 - розміром 21Х15 мм та 23Х17 мм, перекопійовані на липкі прозорі стрічки розміром сторін 47х45 мм та 67х45 мм залишені великим та вказівним пальцями правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 (т.1 а.п. 107-112).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.04.2014, та довідкою до протоколу підтверджено, що ОСОБА_14 по носу, очах та вухах впізнала на фото №3 ОСОБА_8 як особу, яка пограбувала її 27.03.2015 року (т.1 а.п. 113).

Даними мобільного оператору «Київстар» Компакт із компакт диску, дослідженому в електронному вигляді в судовому засіданні, стосовно номеру мобільних терміналів ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 .

Протоколом слідчого експерименту від 4.04.2015 із доданим до нього відеозаписом, де відображено, як ОСОБА_8 продемонстрував механізм та обставини вчинення злочинів, а cаме:

- 19.03.2015 - розбійного нападу на ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 ;

- 27.03.2015 - відкритого заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 із застосуванням насильства в с. Копили.

У цьому ж протоколі також зазначено, що під час слідчого експерименту, проїжджаючи по АДРЕСА_3 ОСОБА_8 , попрохав зупинити автомобіль та вказав, на домоволодіння АДРЕСА_3 , куди він, проїжджаючи у ранковий час на велосипеді того ж числа, коли вчиняв і інші злочини в селі Лукищина, проник з метою відшукання цінностей. ОСОБА_8 , продемонстрував як він зайшов через хвіртку, витягнув шибку вікна, проник всередину будинку, і там ухопив ОСОБА_13 , двічі штовхнув її, після чого вона йому видала із сейфу, приблизно 6000 грн.

В подальшому ОСОБА_8 вказав на будинок в АДРЕСА_2 (який належить ОСОБА_10 ) у який він ввечері проник через вікно, викрав продукти харчування, переночував, а вранці викрав з господарського приміщення насос і велосипед та поїхав на ньому (т.1 а.п.115-117).

Переглянутим в судовому засіданні суду першої інстанції відеозапису слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 було встановлено, що дану слідчу дію було проведено із дотриманням вимог чинного КПК України, та за участю захисника обвинуваченого. Під час слідчого експерименту обвинувачений вільно орієнтувався на місцевості, показував на обставини та механізм вчинення злочинів. З його поведінки не вбачалось, що останній перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. На відеозапису всупереч твердженням обвинуваченого не зафіксовано примусу щодо останнього з боку інших осіб до самовикриття або підказок з боку працівників міліції. Протокол слідчого експерименту підписаний обвинуваченим без зауважень у присутності захисника.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були понятими під час проведення слідчого експерименту у суді першої інстанції підтвердили, що обвинувачений під час проведення даної слідчої дії показував як він вчиняв вказані вище злочини по селах, тиск на останнього не здійснювався, ознак алкогольного сп`яніння він не виявляв та їхав у автомобілі разом із своїм захисником. Скарг від обвинуваченого під час проведення слідчого експерименту не надходило.

Підстав не довіряти показанням свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 які є послідовними, стабільними, узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються показаннями потерпілих, протоколами оглядів та даними, які містяться у протоколі слідчого експерименту з відеозаписом до нього, колегія суддів не вбачає. Отже доводи обвинуваченого про неправдивість показань вказаних свідків є неспроможними.

Відсутність допиту потерпілої ОСОБА_13 не впливає на правильність оскаржуваного судового рішення, оскільки винуватість обвинуваченого по епізоду вчинення злочину щодо останньої підтверджується даними, які містяться у: протоколі огляду місця події з фототаблицями від 19.03.2015; протоколі слідчого експерименту від 4.04.2015 відповідно до яких Шаповал під час вказаної слідчої дії, проїжджаючи по вул. Жовтневій с. Головач ОСОБА_8 , попрохав зупинити автомобіль та вказав, на домоволодіння АДРЕСА_3 , куди він, проїжджаючи у ранковий час на велосипеді того ж числа, коли вчиняв і інші злочини в селі Лукищина, проник з метою відшукання цінностей. ОСОБА_8 , продемонстрував як він зайшов через хвіртку, витягнув шибку вікна, проник всередину будинку, і там ухопив ОСОБА_13 , двічі штовхнув її, після чого вона йому видала із сейфу, приблизно 6000 грн..

Факт вчинення ОСОБА_8 злочинів також підтверджується дослідженими судом першої інстанції - болонєвою курткою чорного кольору з надписом «Кара» , штаньми чорного кольору з трьома синіми смугами з надписом «Адідас», які обвинувачений видав під час його затримання, що підтверджується протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 4.04.2015 за участю захисника ОСОБА_7 , оскільки потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 стверджували, що обвинувачений під час вчинення злочинів був одягнутий у чорну балоневу куртку та чорні спортивні штани (т.1 а.п. 118-119). Більше того ОСОБА_8 у судовому засіданні суду першої інстанції при огляді зазначених речей визнав їх належність саме йому.
Алібі обвинуваченого з приводу того, що він не вчиняв злочинів відносно потерпілих, бо в той час його взагалі не було на території Полтавського району, а він перебував у місті Полтава та Кременчуці і лише один раз в двадцятих числах березня декілька годин відпочивав із друзями в кафе у селі Терешки, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується показаннями потерпілих, які , безпосередньо у судовому засіданні вказували на нього як на особу, що вчинила кримінальне правопорушення, та даними оператору мобільного зв`язку «Київстар».

Враховуючи викладене вище, доводи обвинуваченого про непричетність до злочинів за які його засуджено колегія суддів розцінює як позицію його захисту та намагання будь-яким чином уникнути відповідальності за вчинене.

Твердження обвинуваченого про вчинення відносно нього неправомірних дій з боку працівників міліції є предметом розгляду окремого кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження процесуальних порушень у збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України не встановлено. Висновки суду ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Твердження апеляційної скарги прокурора про те, що судом при призначенні покарання не враховано невизнання винуватості обвинуваченим у вчиненні інкримінованих йому злочинах, особу обвинуваченого, який раніше судимий та обставини, що обтяжують покарання: рецидив злочинів, вчинення злочину щодо осіб похилого віку і це потягнуло призначення м`якого покарання обвинуваченому, є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення винної особи та попередження нових злочинів.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому в повній мірі врахував вимоги зазначеної норми Закону, а саме те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкі злочини та особливо тяжкий злочин, за останнім місцем відбуття покарання ОСОБА_8 характеризуються добре, одружений, має зареєстроване місце проживання проте фактично там не проживає, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, злочини вчиняв через незначний проміжок часу після звільнення, інкриміновані злочини вчинив, перебуваючи в розшуку, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та його підвищену суспільну небезпеку.

Також суд врахував ставлення обвинуваченого до вчинених злочинів та думку потерпілих про призначення суворого покарання і те на що вказує прокурор у апеляційній скарзі, а саме те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, обставини, які обтяжують покарання рецидив злочину, вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Разом з цим суд зважив на відсутність обставин, які пом`якшують покарання.

Підстав вважати, що покарання, призначене ОСОБА_8 не в мінімальних межах санкцій кримінального закону є явно несправедливим внаслідок м`якості, за доводами скарги прокурора, колегія суддів не вбачає.

Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Безумовних підстав, передбачених ст.409 КПК України, для скасування чи зміни постановленого по провадженню судового рішення щодо ОСОБА_8 , як про це ставиться питання в апеляційних скаргах обвинуваченим та прокурором, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги старшого прокурора Прокуратури Полтавського району ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 16 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4