Дата документу Справа № 336/3677/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/3677/15-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/2032/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 125 ч. 2 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого- адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, раніше не судимий, визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 449,06 грн., 5 000 грн. в якості відшкодування моральної та 4800 грн. витрати на правову допомогу, разом стягнуто 10 249,06 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_9 в скоєні кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, вважає, що вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність з постановленням нового вироку, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 150 годин громадських робіт;

- потерпілий ОСОБА_8 вказує на неправильне застосування судом кримінального закону, невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого і тяжкості кримінального правопорушення, а також неправильне вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, на підставі чого просить вирок скасувати, та постановити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді 6 місяців арешту та стягнути з обвинуваченого 50 000 гривень відшкодування моральної шкоди;

-обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши його, змінити вирок в частині вирішення цивільного позову, зменшити суму моральної шкоди до 400 грн., витрати на правову допомогу до 100 грн., а також виключити в частині вироку з анкетних даними вказівку, що він є приватним підприємцем. При цьому, зазначаючи, що він не оспорює обвинувачення, вказує, що суд не дав належної оцінки доводам обвинуваченого, які підтверджується показаннями в суді свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , а також показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що потерпілий першим наніс удари ОСОБА_9 , а отже обвинувачений повинний був захищатися. Також вважає, що потерпілим пропущений строк на подачу позовної заяви, оскільки остання подана після підготовчого судового засідання.

Встановлені вироком районного суду обставини:

29 березня 2015 року приблизно о 14-00 годині ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту, наніс ОСОБА_8 кулаком правої руки три удари в область носу, губ та лівого ока, чим спричинив потерпілому струс головного мозку, закритий перелом кісток носу, синець в навколоочній області зліва, в області верхньої та нижньої губ зліва, що у сукупності кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, яка, на його погляд, є необґрунтованою та наполягав на ухвалі нового вироку у частині призначення покарання; пояснення потерпілого та його представника в підтримку своєї апеляційної скарги; обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення апеляційних скарг прокурора і потерпілого; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, апеляційна скарга потерпілого підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені та детально викладені у вироку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, які містяться в наступних джерелах доказів:

- показаннях потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив суду, що конфлікт між ним та обвинуваченим виник ще в трамваї. Після цього потерпілий зателефонував своєму сусіду ОСОБА_13 , попросив його вийти на вулицю, щоб обговорити конфлікт, який відбувся у нього з ОСОБА_9 . Під час спілкування з ОСОБА_13 до них підійшов обвинувачений. Між ними продовжився словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений продовжив висловлювати претензії на його адресу та лаявся. В якийсь момент ОСОБА_14 наніс ОСОБА_15 один удар кулаком в область лівої частини обличчя. Потім потерпілий дістав мобільний телефон, ці дії викликали у обвинуваченого ще більшу агресію, і він наніс потерпілому ще декілька ударів та штовхнув його в груди, від чого потерпілий впав. В цей час з будинку АДРЕСА_3 вийшов ОСОБА_16 і обвинуваченого відтягнули від нього. Потерпілий стверджував, що він ударів обвинуваченому не наносив.

Показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , крім зазначених показань свідків вина ОСОБА_9 підтверджується письмовими доказами:

- висновком експерта № 1199 від 27 04.2015 р. (експертиза розпочата 03.04.2015 р.), згідно результатів якої, струс головного мозку, закритий перелом кісток носу, синець в навколоочній області зліва, в області верхньої та нижньої губ зліва у ОСОБА_8 у сукупності кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження утворились від дії тупого (тупих) предмета. Давність утворення ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи (а.с.78-79);

-висновком експерта № 1201 Д від 27.04.2015 р., яким встановлено, що ОСОБА_8 було нанесено не менш, ніж 3 травмуючих впливів, виходячи з локалізації встановлених тілесних ушкоджень (а.с.80-81);

-протоколом слідчого експерименту від 05.05.2015р., в ході якого потерпілий ОСОБА_8 пояснив за яких обставин йому були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_13 детально пояснював обставини конфлікту, що виник між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- висновком експерта ОСОБА_18 № 1600 Д від 07.05.2015 р., згідно якого не виключається можливість у творення тілесних ушкоджень, встановлених у ОСОБА_8 за умов та обставин, вказаних в протоколі слідчою експерименту з його участю від 05.05.2015р. (а.с.82-83).

Судом першої інстанції надана об`єктивна оцінка показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з огляду на те, що їх покази щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . ОСОБА_8 не підтверджуються іншими доказами, а покази зазначених свідків щодо кількості ударів, завданих обвинуваченим ОСОБА_15 не узгоджується з висновком експерта № 1201 Д. Крім того, показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , оскільки свідки захисту стверджували, що під час конфлікту інших осіб поблизу не помітили.

У відповідності до положень ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки суд, зокрема, розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Оскільки під час підготовчого судового засідання стороною захисту не заявлялося клопотання про допит свідка ОСОБА_19 , то суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні такого клопотання в ході судового розгляду.

Твердження обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження потерпілому він завдав в результаті самозахисту від неправомірних дій ОСОБА_8 , не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду і спростовуються послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_13 , які в порядку ст. 353, ст. 352 КПК України були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, і показання яких узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз.

При цьому аргументи обвинуваченого були перевірені судом першої інстанції та аргументовано спростовані.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України відповідає фактичним обставинам справи.

Цивільний позов потерпілим був поданий після підготовчого судового засідання, однак, до початку судового розгляду, відтак доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є необґрунтованими.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлені позовні вимоги щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 1335,54 грн., моральної шкоди в розмірі 50 000 грн, які суд задовольнив частково, а також витрати на правову допомогу в розмірі 4800 гривень.

Колегія суддів вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 449, 06 грн. вирішено судом першої інстанції обґрунтовано, вмотивовано, згідно з вимогами цивільного та кримінального процесуального законодавства та підтверджений відповідними доказами наявними у матеріалах справи, ( а.с 35, 37).

Суд врахував, що позови випливають з обвинувачення, визнаного доведеним, та розглянув питання цивільного позову в частині моральної шкоди з дотриманням вимог ст. 1167 ЦК України, а матеріального позову ст. 1195 ЦК України.

В апеляційній скарзі потерпілий ставиться питання щодо перегляду розміру моральної шкоди, стягнутої судом першої інстанції, яка не відповідає спричиненим стражданням.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд не в повній мірі врахував наявність такої шкоди внаслідок злочинних дій, винність особи в її спричиненні, обсяг моральних страждань, настання негативних змін в здоров`ї потерпілого, та враховуючи засади розумності і справедливості, вважає за необхідне збільшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з винної особи до 10 000 грн.

Місцевий суд правильно стягнув з ОСОБА_9 на користь потерпілого витрати на правову допомогу, оскільки відповідно до змісту ст.ст. 118, 120, 124 КПК України витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого та цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

З матеріалів справи вбачається, що адвокату, з яким потерпілий уклав договір про надання правової допомоги, він сплатив 4800 грн., за надані послуги які, складаються з юридичних послуг наданих, як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час судового розгляду. (а.с. 43),

За таких обставин, доводи апеляційної скарги обвинуваченого з цього приводу не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать ст.ст. 120, 124 КПК України.

Призначаючи вид покарання суд обґрунтовано врахував, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, та прийняв до уваги вимоги ч.3 ст. 56 КК України, щодо відсутності перешкод для призначення такого виду покарання.

Однак, суд невірно призначив покарання нижче від мінімальної межі покарання у виді громадських робіт, встановленої ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим, вирок підлягає скасуванню та апеляційна скарга прокурора задоволенню в повному обсязі, а потерпілого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України,колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити в повному обсязі, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково, апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2015 року в частині призначеного покарання та стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду, завдану злочином в сумі 10 000грн., разом стягнути 15 249,06 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: 1 2 3