Справа № 676/433/16-к
Провадження № 1-кп/676/116/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2016 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 21 вересня 2015 року до ЄРДР за № 0002031, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 21 вересня 2015 року до ЄРДР за № 0002031, ОСОБА_5 21 вересня 2015 року близько 8 год. шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_4 , з корисливих мотивів умисно таємно з полиці прилавку магазину Мрія по вул. Князів Коріатовичів, 66 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області викрав мобільний телефон білого кольору марки Samsung S 3, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 3999 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_3 , вартістю 20 грн., чохлом білого кольору вартістю 100 грн. та флеш картою Micro SD, об`ємом 2 Gb, вартістю 80 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 4199 грн.

25 січня 2016 року обвинувачений та потерпілий уклали угоду про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно з вказаною угодою обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Сторонами угоди про примирення визначено узгоджене покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік та досягнуто згоди сторонами угоди на його призначення.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення з наступних мотивів.

Так, можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні передбачена п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України.

Право суду на підготовчому судовому засіданні затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди визначено п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно з ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, на момент укладення угоди повністю відшкодував завдану шкоду в розмірі 4199 грн.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди згідно зі ст. 476 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, що буде застосований у разі затвердження угоди судом, а потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Як з`ясовано судом шляхом опитування сторін угоди та вивчення матеріалів провадження, укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Вирішуючи питання можливості затвердження укладеної угоди, суд також враховує те, що умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема не суперечать вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а вивчені судом документи кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні вказаного діяння і підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, що є злочином середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання компрометуючі дані щодо нього відсутні, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, не працевлаштований, утриманців не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, добровільне відшкодування завданої шкоди та її розмір, особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку, однак вже притягувався до кримінальної відповідальності (не судимий в силу ст. 89 КК України), суд вбачає обґрунтованим узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

На думку суду, саме таке покарання є обґрунтованим та справедливим, оскільки відповідає загальним засадам призначення покарання, особі обвинуваченого, обставинам справи та меті покарання.

Право суду на затвердження вироком угоди з призначенням узгодженої сторонами угоди міри покарання у разі переконання у тому, що угода може бути затверджена, визначено ч. 5 ст. 65 КК України та ч. 1 ст. 475 КПК України.

На підставі викладеного вище, заслухавши думку прокурора та сторін угоди, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення від 25 січня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України,
у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 від 25 січня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 визначені ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, потерпілий має право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_6 -Годлевська