печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.12.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0006873, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не судимого

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
07.12.1993 р.н., 20.10.2015 приблизно о 21 год. 45 хв. перебував в 21 секторі разом із невстановленими слідством особами на футбольному матчі між командами «Динамо» Київ «Челсі» Лондон, який проходив на стадіоні Національного спортивного комплексу "Олімпійський", що розташований за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 55. Так, вказаного дня, приблизно о 22 год. 05 хв. ОСОБА_5 разом із невстановленими слідством особами, перебуваючи в 21 секторі на Національного спортивного комплексу "Олімпійський", що розташований за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, буд. 55, почали грубо порушувати громадський порядок, намагаючись нанести глядачам тілесні ушкодження, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, дії яких проявлялись в порушенні нормальних умов життя людей, спокійного відпочинку і дотримання правил поведінки в суспільному житті, супроводжувались демонстративною зневагою щодо норм моральності та призвели до суспільного резонансу, в присутності сторонніх осіб.

11.12.2015 ОСОБА_5 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто у вчиненні хуліганства грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

17.12.2015 між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 міста Києва ОСОБА_3 , якому надані права процесуального керівника у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину в обсязі підозри.

Крім того, підозрюваний зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, яке виділене з матеріалів кримінального провадження №0006873 від 22.10.2015 щодо вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Вищевказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, зазначили, що сторонами остаточно узгоджені істотні обставини, що мають значення для даного кримінального провадження, міра покарання.

Судом роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000232, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, надходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як визначено пунктом 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Абзацем 2 ч. 4 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що він беззаперечно визнає вину у вчиненні злочину, що йому інкримінуються, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст 269 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, та за невстановлення досудовим розслідуванням обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні злочину середньої тяжкості, особи винного, який має постійне місце проживання, є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та злочин вчинив вперше, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину та у скоєному щиро кається, суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання, а тому, з урахуванням узгодження сторонами угоди звільнення від відбування покарання з випробуванням, приймає рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку 1 рік.

Звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням суд вважає доцільним на період іспитового строку на підставі ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 міста Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстави для зміни чи скасування застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 17 грудня 2015 року, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 міста Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

Поташенкова ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1