АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3167/15-к Номер провадження 11-кп/786/83/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категоріяч.1 ст. 165 КК України НТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001181 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 7 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001181від 29 жовтня 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хаєнки Ічнянського р-ну Чернігівської обл., без постійного місця проживання,

обвинуваченого за ч.1 ст. 162 КК України - повернуто прокурору.

Ухвала суду мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у ньому не вказано місце проживання обвинуваченого, запобіжний захід до ОСОБА_8 не обирався, не дивлячись на те, що останній з 16.12.2014 по 6.10.2015 перебував у розшуку. Також в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить достовірно викладених фактичних обставин кримінального провадження та має наперед сумнівне формулювання обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому прокурор зазначає, що суд прийшов до неправильного висновку про невідповідність обвинувального акту п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, так як в обвинувальному акті містяться відомості, що обвинувачений є особою без постійного місця проживання.

Крім того прокурор зазначив, що суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, керуючись детальними поясненнями потерпілого ОСОБА_9 під час підготовчого судового засідання, фактично здійснивши допит потерпілого. Проте, на думку прокурора, надавати оцінку відомостям про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення необхідно у нарадчій кімнаті після дослідження судом доказів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 , який просить апеляційну скаргу задовольнити з підстав у ній наведених, прокурора ОСОБА_6 , який пояснив, що апеляційну скаргу підтримує частково, оскільки судом правильно повернутий обвинувальний акт з підстав того, що у акті не зазначено місце проживання обвинуваченого, а щодо посилання суду, як на підставу повернення обвинувального акту на сумнівність формулювання обвинувачення у зазначеному акті вважає неправильним, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає на таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Висновки суду про наявність порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме те, що обвинувальний акт не містить достовірно викладених фактичних обставин кримінального провадження та має наперед сумнівне формулювання обвинувачення не відповідають дійсності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту указує на те, що при його складанні слідчим було дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у повному обсязі. Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Обвинувальний акт містить і правову кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на частину та статтю Особливої частини КК України інкримінованого діяння, а саме: незаконне проникнення до житла, що передбачено ч. 1 ст. 162 КК України.

Формулювання обвинувачення має відповідати таким вимогам: у ньому мають бути викладені всі факти злочину і надана оцінка ролі кожного з обвинувачених; воно має відповідати висновкам повідомлення про підозру і не виходити за її межі.

Обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, в якому указано на обов`язкові ознаки об`єктивної сторони інкримінованого злочину. За своїм змістом сформульоване обвинувачення є достатньо зрозумілим і конкретним.

Посилання суду на пояснення потерпілого наданих під час підготовчого судового засідання вказує на помилковість і незаконність висновків суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки відповідно до положень ст. 314 КПК України визначено вичерпний перелік дій, які суд має право вчинити під час підготовчого судового засідання.

Завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне проведення судового розгляду, а з`ясування обставин кримінального провадження є прерогативою суду під час судового розгляду.

Через це з мотивувальної частини необхідно виключити посилання суду про сумнівність формулювання обвинувачення як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

У той час відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, зокрема місце його проживання.

Як вбачається з обвинувального акту місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 взагалі не зазначено, а лише вказано місце реєстрації АДРЕСА_1 та останній є особою без постійного місця проживання.

Судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 викликався до суду в підготовче судове засіданні та у зв`язку з його неявкою 20.11.2015 до останнього застосовано привід в судове засідання на 7.12.2015. Проте на вказану дату привід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не виконаний та не надано суду будь-яких відомостей про причини невиконання приводу (а.п.10).

Згідно поштового повідомлення, документи направлені ОСОБА_8 за адресою реєстрації, Апеляційним судом Полтавської області були повернуті за зворотною адресою без вручення адресату.

Інше місце проживання чи перебування ОСОБА_8 суду невідоме.

Тобто при складанні обвинувального акту слідчим не зазначена адреса проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , а за місцем реєстрації останній не проживає. Окрім цього привід обвинуваченого до суду першої інстанції за ухвалою суду від 20.11.2015 правоохоронними органами не виконаний.

Прокурором на вимогу суду першої та апеляційної інстанцій додаткових даних про дійсне місце проживання чи перебування обвинуваченого не надано.

Враховуючи викладене вище, висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, є правильним.

Відсутність обвинуваченого при прийнятті такого рішення судом не порушує права обвинуваченого, місце проживання якого слідчий в обвинувальному акті не вказав.

Тому у підготовчому судовому засіданні суд прийняв обґрунтоване рішення про повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків, яке відповідає приписам ст. 314 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та скасування ухвали.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляцію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 7 грудня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 без зміни.
З мотивувальної частини ухвали виключити посилання суду про сумнівність формулювання обвинувачення зазначеного в обвинувальному акті.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4