справа № 208/7327/13-к
№ провадження 1-кс/208/254/14
УХВАЛА

25 березня 2014 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора прокуратури Заводського району: ОСОБА_3 ,
скаржника: ОСОБА_4 ,
Відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2014 року, ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.09.2013 року було скасовано, а справу повернуто до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська для прийняття рішення у відповідності до вимог ст..304 КПК України.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.02.2014року провадження по справі було відкрито, та розгляд скарги було призначено у чергове судове засідання на 25.03.2014р. в яке скаржника ОСОБА_4 було доставлено та з`явився прокурор прокуратури Заводського району ОСОБА_3 .
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала свою скаргу в межах викладеного в ній та просила її задовольнити, суду пояснила, що вона не згодна з тим, що до неї було застосовано психологічний тиск та фізичний вплив при розслідування кримінального провадження за ст..307ч.1 та ч.2 КК України, який виразився в тому, що її було затримано співробітниками міліції та доставлено у райвідділ міліції не пояснивши причину затримання, крім того під час проведення досудового розслідування особисто ОСОБА_6 вдарив її по обличчю, в наслідок чого вона була вимушена взяти на себе провину про злочин якого вона не скоювала.
В судовому засіданні прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська суду пояснив, що під час проведення досудового розслідування до ОСОБА_4 ніяких недозволених методів слідства застосовано не було, оскільки вина ОСОБА_4 була доведена зібраними доказами, які були долучені до матеріалів кримінального провадження, а саме вилученими грошима у ОСОБА_7 , які були помічені відповідним засобом, який також був на руках підозрюваної, вилученим у неї шприцом з наркотичним засобом, що підтвердили поняті в присутності яких її було затримано, крім того під час проведення розслідування про застосування до ОСОБА_4 недозволених методів слідства, були допитані крім понятих, співробітники міліції, жіночої статі,які при затриманні підозрюваної її оглянули і не виявили жодних ушкоджень на її тілі, та під час її затримання від неї особисто не надходило ніяких скарг, тому в діях начальника сектору БНОН Заводського РВ ДМУ ГУУМВС України в Д/О ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України а винесена постанова про закриття кримінального провадження від 12.01.2013р. законна, обґрунтована та така, що не підлягає скасування, тому просив у задоволенні скарги відмовити.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
13.12.2012 року за постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.12.2012 р. до ЄРДР внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 з боку співробітників правоохоронних органів Заводського РВ ДМУ ГУМВС України.
Відповідно до ч. 1. ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2. вказаної статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до ст. 92 КПК України за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги;
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
З огляду на викладене, з доводами скаржника ОСОБА_4 викладеними в скарзі, погодитись не можна, оскільки вони спростовні матеріалами справи № 0000204 та з урахуванням того, що в ході досудового розслідування будь-яких фактичних даних на підтвердження доводів ОСОБА_4 які б прямо підтвердили існування зазначених у її заяві обставин вчинення кримінального правопорушення і наявність в діях начальника сектору БНОН Заводського РВ ДМУ ГУУМВС України в ДО ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України не отримано, 12.01.2013 слідчим винесено мотивовану постанову про його закриття, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тому скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову від 12.01.2013р. старшого слідчого прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 м. Дніпродзержинська про закриття кримінального провадження № 0000204 від 13.12.2012р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1