Справа № 540/959/15-к
Номер провадження 1-кп/540/83/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року. Машівський районний суд Полтавської області у складі одноособово головуючого: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Машівського району ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Машівського районного суду клопотання старшого слідчого СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 СВ про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні особи, яка не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , учня 6 класу Микільського навчально-реабілітаційного центру.

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, затвердженим прокурором, про закриття кримінальної справи у відношенні ОСОБА_7 , який не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, та застосування до нього примусових заходів виховного характеру в порядку п. 2,3 ч.2 ст. 105 КК України, вказуючи, що органами досудового слідства малолітній ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за наступних обставин.

На початку липня 2015 року, точна дата слідством не встановлена, будучи втягнутим громадянином ОСОБА_8 у злочинну діяльність шляхом надання останнім обіцянки у отриманні винагороди (подарунка), за вчинені дії, разом зайшли на територію господарства за адресою : АДРЕСА_2 , власником якого являється громадянин ОСОБА_9 , де ОСОБА_8 спільно з малолітнім ОСОБА_7 шляхом розбиття вікна проникли до приміщення житлового будинку, звідки вчинили таємне викрадення джгутів мідних проводів б/у вартістю 3 гривні за комплект, ТДКС трансформатора б/у вартістю 150 гривнів, регуляторів в кількості 3штуки б/у вартістю 15 гривень, шнура живлення б/у вартістю 20 гривень, які були вилучені шляхом розукомплектування телевізора «Фотон», а також джгутів мідних проводів б/у вартістю 3 гривні за комплект, шнура живлення б/у вартістю 20 гривень та перетворювач напруги радянського виробництва б/у вартістю 350 гривень, які були вилучені шляхом розукомплектування телевізора «Юність ЦЧЧОД». Окрім цього з приміщення сараю вказаного господарства було викрадено велосипед марки «Аіст» б/у вартістю 250 гривень, який в послідуючому ОСОБА_8 було передано малолітньому ОСОБА_7 як винагорода за спільне вчинення з ним суспільно-небезпечного діяння.

У діях малолітнього ОСОБА_7 вбачаються ознаки суспільно небезпечно діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Дані суспільно небезпечні діяння, вчинила особа, яка не досягла віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності, - ОСОБА_7 .

Дії малолітнього ОСОБА_7 державним обвинуваченням кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та розповів, що він разом зі ОСОБА_8 , який був ініціатором крадіжки і якому було достовірно відомо про його малолітній вік скоїли вищевказане кримінальне правопорушення.

Законний представник малолітнього ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що її син дійсно вчинив вказані дії, неодноразово розмовляла з ним з цього приводу, згодна на застосування до сина заходів виховного характеру та бере його під свій нагляд.

Прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування примусових заходів виховного характеру щодо малолітнього ОСОБА_7 , який скоїв суспільно небезпечне діяння та не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, та просив застосувати до малолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Захисник ОСОБА_4 , малолітній ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_5 незаперечували проти застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно ОСОБА_7 , суд враховує особу, який характеризуються посередньо, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. В зв`язку з цим до ОСОБА_7 , можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, у вигляді

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з вісімнадцяти років що свідчить про те, що малолітній ОСОБА_7 , не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність.

Вирішуючи питання щодо застосування до малолітнього ОСОБА_7 , конкретного виду заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 384 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітніх має здійснюватися в порядку, що найменше порушує звичайний уклад неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.

Відповідно до змісту п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_7 , в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються по місцю проживання та навчання посередньо, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, а також згоду законного представника матері ОСОБА_5 , яка бажає взяти на поруки свого сина. У зв`язку з цим до неповнолітнього ОСОБА_7 , можуть бути застосовані примусові міри виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Згідно ч. 2 п.1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру У вигляді застереження, передбачені ч. 2 п. 1 ст. 105 КК України, задовольнивши клопотання прокурора, а саме застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження з передачею під нагляд матері ОСОБА_5 .

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши: прокурора, який підтримав клопотання, захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_5 , враховуючи, що ОСОБА_7 вину свою визнав повністю, у вчиненому розкаявся, що на час вчинення ним суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст.185 КК України він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 п. 1 ст. 105 КК України, задовольнивши клопотання прокурора, а саме застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.

Керуючись ст. ст.22, 97, 105 КК України , ст.ст. 284, 292, 301, 498-501, 392-395 КПК України , суд -

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 СВ про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні ОСОБА_7 , який не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_7 , учня 6 класу Микільської навчально-реабілітаційного центру та жителя с. Козельщина Машівського району Полтавської області - примусові заходи виховного характеру відповідно п.1 ч.2 ст. 105 КК України у вигляді застереження. Характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_7 долучити до клопотання з подальшим зберіганням його з клопотанням за № 540/959/15-к.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Машівський районний суд Полтавської області .

Суддя :