НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
01 жовтня 2015 року Справа № 322/850/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Люцерна Вільнянського району Запорізької області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню спеціальну освіту, не заміжня, має судимість, а саме:

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 24.09.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України,

встановив:
03 липня 2015 року, в денний час, ОСОБА_5 , знаходячись в будинку ОСОБА_4 , який розташований по АДРЕСА_2 , з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що останній спав, з книги, яка знаходилась в кімнаті на шафі, витягнувши таємно, повторно викрала 300,00 грн., заподіявши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 08 липня 2015 року, в денний час, ОСОБА_5 , знаходячись в будинку ОСОБА_4 , який розташований по АДРЕСА_2 , з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що останній спав, з книги, яка знаходилась в кімнаті на шафі, витягнувши таємно, повторно викрала 400,00 грн., заподіявши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, своє вини у вчиненні злочину не визнала.

Разом з цим, під час допиту обвинувачена зазначила, що була найнята потерпілим для виконання різних оплачуваних господарських робіт, зокрема на городі. В зв`язку з тим, що обвинувачена мала борг перед третьою особою в розмірі 300,00 грн., знаючи, де потерпілий зберігає гроші, вона взяла з книги, що знаходилась в кімнаті на шафі в будинку потерпілого, зазначену суму та погасила свій борг. Після цього, обвинувачена, маючи додаткову потребу в грошах, взяла у вказаному місці ще 400,00 грн., основну частину яких витратила на власні потреби та потреби своєї дитини. ОСОБА_5 пояснила, що не питала у потерпілого дозволу взяти зазначені грошові суми та розуміла, що не має права брати гроші, але планувала поговорити з потерпілим з цього приводу пізніше та сподівалася, він зарахує зазначені суми в рахунок оплати за виконані нею в майбутньому роботи по господарству. Втім, розмова щодо грошей у обвинуваченої з потерпілим не відбулася.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий підтвердив показання обвинуваченої стосовно того, що найняв її для виконання робіт, та категорично заперечив те, що надавав їй дозвіл брати у нього гроші без обмежень.

З огляду на викладене, судом встановлено, що обвинувачена протиправно, не маючи дозволу потерпілого, таємно заволоділа належними йому грошовими коштами в сумі 700,00 грн., якими розпорядилася на власний розсуд, що підтверджується показаннями ОСОБА_5 .

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України та правильність кваліфікації її дій під час досудового розслідування як крадіжки, вчиненої повторно.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченої.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.ст. 66, 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченої, яка, згідно з характеристикою від 20.07.2015 № 181, негативно характеризується за місцем проживання, не має постійного місця роботи, зловживає алкогольними напоями та оскільки ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинила новий умисний злочин, суд, виходячи з приписів ст. 78 КК України, дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства та про необхідність призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі, а за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Підстав для зміни обраного обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не вбачає, оскільки відсутні будь-які дані, підтверджені доказами, які б свідчили про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, порівняно з тим, коли обвинуваченій обирався даний запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 78, ч. 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

2. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2014 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 22 липня 2015 року.

3. Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, строком до 09 листопада 2015 року, залишити без змін.

4. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1