У Х В А Л А
іменем України
Справа № 149/3343/15-к
Провадження №1-кс/149/511/15
01.12.2015 року м.Хмільник
Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
скаржника - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник на підставі довіреності
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник підтримали скаргу, з наведених в ній підстав.
Прокурор у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування , в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотань про застосування технічних засобів фіксування, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити дану скаргу, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як встановлено із змісту оскаржуваної постанови, в ході перевірки заяви ОСОБА_3 було допитано ОСОБА_6 та встановлено, що ОСОБА_6 здійснювала продаж земельної ділянки через нотаріуса, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 184 КПК України, слідчою прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до прийняття оскаржуваної постанови, а саме 29.09.2015 року слідчою було винесена постанова про проведення процесуальних дій на іншій території, а саме доручено працівникам Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області допитати в якості свідка ОСОБА_3 . При цьому, вже 30.09.2015 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження, в той час як постанову слідчої від 29.09.2015 року було виконано лише 03.11.2015 року.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчою не доведено обставин що стали підставою для закриття кримінального провадження. Вказаний висновок слідчої не ґрунтується на належних та допустимих доказах, зібраних нею під час досудового розслідування кримінального правопорушення, оскаржувана постанова була обгрунтована лише з посиланням на показання свідка ОСОБА_6 , інших обставин слідчою не було встановлено та досліджено, отже постанова від 30.09.2015 року є передчасною, прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття даного рішення, не відповідає вимогам ст. ст. 9, 110 КПК України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 9, 92, 93, 110, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1