№ провадження 1-кс/646/6106/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2015 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора прокуратури Червонозаводського району м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комунар Харківського району Харківської області, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, притягнутого до кримінальної відповідальності Харківським РВ ГУМВС України в Харківській області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України.,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :
09 грудня 2015 року до Червонозаводського суду надійшло клопотання прокурора прокуратури Червонозаводського району м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0002440 від 14.11.2015р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В клопотанні прокурор зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що 14 листопада 2015 року приблизно о 23 годині ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці біля будинку № 15 по вул. Літаковій в м. Харкові, побачив припаркований автомобіль ВАЗ 21061 бежевого кольору д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 та, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного самостійного збагачення, з наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, підійшов до даного автомобілю та шляхом розбиття скла задніх лівих дверей проник до салону, де побачив автомагнітолу Digital DCA-110 R, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 413 від 09.12.2015 550 грн., та поклав її під свою куртку. В цей час його дії були помічені потерпілим ОСОБА_5 , який почав припиняти протиправні дії ОСОБА_4 , але останній, відкрито заволодівши майном ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину втік, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду.

14 листопада 2015 року матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002440.

Слідчий зазначив, що вина підозрюваного підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_5 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, речовими доказами капюшоном та шапкою, які потерпілий ОСОБА_5 зірвав з ОСОБА_4 під час того, як намагався його затримати.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив про фактичні обставини справи, викладені у клопотанні, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_5 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, речовими доказами капюшоном та шапкою, які потерпілий ОСОБА_5 зірвав з ОСОБА_4 під час того, як намагався його затримати.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, мешкає без реєстрації разом із родичами за адресою: АДРЕСА_1 , працює неофіційно водієм вантажівки.

Підозрюваному ОСОБА_4 ікримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України: домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тому вважаю за доцільне обрати підозрюваному ОСОБА_4 більш м*який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177, 178, 181, 194, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора прокуратури Червонозаводського району м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) Прибувати до слідчого Червонозаводськоо відділення Комінтернівського відділу ГУ Національної поліції в Харківській області, прокурора прокуратури Червонозаводського району в м.Харків чи до Червонозаводського районного суду м. Харкова за першою вимогою;

2) В період часу з 22.00 години до 08.00 години наступного дня не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) Не виїжджати за межі міста Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

4) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали два місяці, тобто до 07 лютого 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Слідчий суддя