Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-792 2010р. Головуючий в 1-й інстанції Панкєєв В.М.
Категорія:ч1 ст. 119 КК України Доповідач - Грушицький А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року липня місяця 13 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Годуна В.А.,

суддів Ковальової Н.М., Грушицького А.,

з участю прокурора Литвиненко О.О.,

засудженого ОСОБА_2,

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_5, захисника засудженого адвоката ОСОБА_6, прокурора, який брав участь у розгляді справи, на вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 8 квітня 2010 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2, 27 листопада 1971

року народження, громадянина України, раніше не судимого

засуджено за ч.1 ст. 119 КК України до обмеження волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.

На підставі ст. 76 КК України, його зобов'язано: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь: ОСОБА_3 - 26724 грн. 99 коп. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що він 21 травня 2009 року, близько 11 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в кімнаті власного будинку № 107 по вулиці Петровського в с.м.т. Нижні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, під час сварки з ОСОБА_7, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, і в подальшому переросла в бійку, сильним поштовхом обох рук в плечі відштовхнув її від себе. ОСОБА_7, не втримавшись від поштовху, впала спиною на підлогу, під час падіння вдарилась потиличною частиною голови об дерев'яну кришку столу, який стояв позаду неї, отримавши внаслідок удару тяжке тілесне ушкодження, від якого вона померла 1 червня 2009 року.

В апеляції потерпіла ОСОБА_3 вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, дії засудженого неправильно кваліфіковано за ч.1 ст. 119 КК України, оскільки він вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 121 КК України. Просить вирок суду скасувати, справу направити на додаткове розслідування.

На дану апеляцію захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 подав заперечення.

В апеляції потерпілий ОСОБА_5 вказує, що суд безпідставно звільнив ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням. Просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

На дану апеляцію захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 подав заперечення.

В апеляції прокурор який бра участь у розгляді справи судом першої інстанції, також вказує на м'якість призначеного покарання та просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст. 119 КК України у виді обмеження волі строком на п'ять років і на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на три роки.

В апеляції захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 не оспорюючи правильність кваліфікації дій засудженого та доведеності його вини вказує, що судом стягнута занадто велика сума в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора на підтримку своєї апеляції, потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які наполягали на задоволенні своїх апеляцій, засудженого ОСОБА_6, який, в тому числі і під час надання йому останнього слова, підтримав апеляцію свого захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину, при обставинах викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, які спростовують доводи апеляціій щодо неправильної кваліфікації дій засудженого.

Так, неодноразово допитаний, як під час досудового слідства так і в

судовому засіданні, засуджений ОСОБА_2 пояснював, що 21 травня 2009

року, знаходився вдома за адресою : Херсонська область, Нижньосірогозький

район, с.м.т. Нижні Сірогози, вулиця Петровського, 107, у нього

виникла сварка з ОСОБА_7 Під час сварки він сильним поштовхом обох рук в плечі відштовхнув її від себе. ОСОБА_7, не втримавшись від поштовху, впала спиною на підлогу, під час падіння вдарилась потиличною частиною голови об дерев'яну кришку столу, який стояв позаду неї.

Відповідно до протоколу відтворення обстановки та обставин події вбачається, що засуджений ОСОБА_2 добровільно та послідовно розповів та показав, яким чином було завдано тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 (а. с. 65-77).

З показань спеціаліста ОСОБА_8, допитаного в судовому засіданні, вбачається, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок відкритого перелому кісток черепу, удару головного мозку, які супроводжувались виникненням правосторонньої субдуральної гідроми. Вказані ушкодження могли бути саме наслідком падіння та удару потилицею потерпілою об кришку дерев'яного столу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснював, що 21 травня 2009 року, він був викликаний до хворої ОСОБА_7. Вона мала синці в різних частинах тіла, але вони не створювали ніякої загрози для життя.

Відповідно до висновку експертизи, смерть потерпілої ОСОБА_10 настала в результаті відкритого перелому кісток черепу, забиття головного мозку, які супроводжувались виникненням правосторонньої субдуральної гідроми. Вказані ушкодження є тяжким і могли бути наслідком падіння та удару потилицею об тверді предмети з широкою плескатою поверхнею, зокрема об кришку дерев'яного столу (а. с. 33-34, 38).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_2 вбивства ОСОБА_7 через необережність і його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 119 КК України.

Покарання ОСОБА_2В, призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України. Судом першої інстанції з достатньою повнотою враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким, особу, винного, який позитивно характеризується, , має на утриманні неповнолітню дитину, обставини, які пом'якшують покарання - щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, те, що ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 призначено покарання в межах санкції ч.1 ст. 119 КК України. На думку колегії суддів воно є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, підстав для призначення більш суворого покарання не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі строком не більше п'яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були всі підстави для звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілої вирішено відповідно до вимог чинного законодавства. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, судом враховано як глибину фізичних та душевних страждань потерпілої так і фактичні обставини справи, а також вимоги розумності та справедливості. Підстав для скасування або зміни вироку в частині вирішення цивільного позову не має.

Істотних порушень кримінально - процесуального законодавства, які б тягнули за собою безумовне скасування вироку, в тому числі і ті на які вказують апелянти, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляції потерпілої ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_5, захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 8 квітня 2010 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Судді: