Справа № 278/1635/15-к
В И Р О К
Іменем України
23 листопада 2015 року м.Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000378, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Борівка Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
27 березня 2015 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Житомирі по вул. Сабурова, зустріли ОСОБА_8 і, побачивши, що останній страждає психічними розладами та не може усвідомлювати своїх дій, вступили у змову щодо вчинення крадіжки майна за місцем проживання ОСОБА_8 .
Реалізуючи злочинний умисел та використовуючи для його реалізації страждаючого психічними розладами ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під приводом купівлі у нього телевізорів, на автомобілі марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 приїхали до будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_8 разом із родиною.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 27.03.2015 близько 12 години 20 хвилин використали ОСОБА_8 для відчинення дверей вказаного будинку та незаконно проникли у нього.
Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи узгоджено, за попередньою змовою групою осіб таємно винесли з вказаного будинку телевізори марки «ЛДжи» вартістю 600 грн. та «Тошиба» вартістю 225 грн., що належать ОСОБА_4 , які завантажили до автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 та намагались виїхати із ними, однак в цей час їх злочинні дії були викриті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак злочин не було доведено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки під час перевезення телевізорів їх дії були викриті та припинені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому діянні не визнав та показав суду, що 27.03.2015 він разом із ОСОБА_11 перебували у м. Житомирі по вул. Жукова, де скупляли у населення неробочі телевізори. В цей час до них підійшов раніше йому невідомий хлопець (згодом дізнався, що це був ОСОБА_12 ), який запропонував купити в нього телевізори. Ніяких ознак психічної хвороби той не виявляв. Тоді вони втрьох на автомобілі ОСОБА_13 приїхали до будинку в с. Левків Житомирського району, де жив цей хлопець. Втрьох із ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зайшли у подвір`я, підійшли до будинку, двері якого були зачинені. Тоді ОСОБА_14 пішов до сараю, де взяв ключ, яким відчинив двері будинку. Втрьох зайшли до будинку, в якому було 2 телевізора, підключені до мережі живлення. Домовились із ОСОБА_14 , що за ці телевізори заплатять йому 60 гривень. Після цього він та ОСОБА_11 взяли по телевізору та перенесли їх до автомобіля. Тоді він, ОСОБА_5 , від`їхав на автомобілі із Марковським на деяку відстань та чекали ОСОБА_14 . В цей час з іншого будинку вибігли чоловік та жінка сусіди ОСОБА_14 та почали кричати, лякати їх з ОСОБА_11 тим, що в них будуть проблеми. Тоді він, ОСОБА_5 , повернув цим сусідам 2 телевізори та пульт від одного з цих телевізорів, і після цього він із ОСОБА_11 уїхали із с. Левків.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому діянні не визнав та показав, що 27.03.2015 року він разом із ОСОБА_13 перебував у м. Житомирі на зупинці по вул. Жукова, де скупляли у населення неробочі телевізори для подальшої розборки. В цей час до них підійшов раніше йому невідомий хлопець (згодом дізнався, що це був ОСОБА_12 ), який запропонував купити в нього телевізори, які знаходяться у с. Левків Житомирського району. Ніяких ознак психічної хвороби ОСОБА_14 не виявляв. Тоді вони втрьох на автомобілі ОСОБА_13 приїхали до будинку ОСОБА_14 в с. Левків. ОСОБА_14 попросив зачекати, пішов за ключами від будинку до сараю, повернувшись, відкрив двері до будинку. Втрьох зайшли до будинку, в якому було 2 телевізори в різних приміщеннях. За домовленістю із ОСОБА_14 вони із ОСОБА_13 взяли по телевізору та перенесли їх до автомобіля ОСОБА_13 . В цей час він, ОСОБА_6 , побачив у коридорі туфлі та спитав у ОСОБА_14 , чи можна їх забрати, на що той погодився. Тоді він, ОСОБА_6 , переніс ці туфлі до автомобіля ОСОБА_13 . Після цього він з ОСОБА_13 від`їхали на автомобілі на деяку відстань та чекали ОСОБА_14 . В цей час з сусіднього будинку вибігли якийсь чоловік та жінка, чоловік почав їх з ОСОБА_13 фотографувати, а також повідомили, що ОСОБА_14 є психічно хворим, телевізори належать його брату, а тому в них із ОСОБА_13 будуть неприємності. Тоді ОСОБА_13 виніс із автомобіля 2 телевізори та пульт від одного з них та залишив їх біля дерева, а потім він із ОСОБА_13 уїхали. В подальшому туфлі, які взяв у будинку ОСОБА_14 , добровільно видав слідчому.
Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх вина у вчиненні вищезазначеного діяння підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів.
Зокрема, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що проживає у АДРЕСА_4 разом із дружиною ОСОБА_15 та братом ОСОБА_8 , якій страждає психічним захворюванням понад 20 років, перебуває з цього приводу на облікув ОСОБА_16 обласній психіатричній лікарні, має явні ознаки психічного розладу та не здатен усвідомлювати свої дії.
27 березня 2015 року потерпілий був на роботі, о 12 годині йому зателефонувала дружина і повідомила, що їх сусіди ОСОБА_17 побачили, що в подвір`ї їхнього будинку стоїть якась машина, і невідомі чоловіки намагались винести з їх будинку речі. Того дня близько 15-16 години він прибув додому, побачив, що двері будинку були відчинені, в будинку брата не було. В будинку виявив відсутність двох телевізорів, на вхідних дверях кімнати, в якій він проживає із дружиною, було зірвано замок, однак вироби із золота, що зберігались у шафі, були на місці, порядок речей у шафі порушений не був; виявив відсутність у цій шафі належних йому з дружиною 12 тисяч гривень. Сусіди ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повідомили, що вони забрали у невідомих чоловіків два телевізори, які ті винесли із будинку потерпілого. Сусіди згодом повернули ці телевізори потерпілому.
Ключі від будинку потерпілого зберігались у сараї, його брат ОСОБА_14 знав про це.
Наступного дня потерпілий подав заяву до міліції про крадіжку. Через деякий час працівниками міліції йому було повернуто викрадені в його будинку чоловічі туфлі «Центро». Грошові кошти в розмірі 12 тисяч гривень йому не повернуто. При призначенні покарання обвинуваченим покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_9 показала, що проживає у АДРЕСА_5 разом із своє чоловіком ОСОБА_10 та є сусідами по будинках із потерпілим ОСОБА_4 . Їй відомо, що разом в будинку із потерпілим проживає його брат ОСОБА_12 , якій страждає психічним захворюванням і має явні ознаки психічних розладів. 27.03.2015 вона перебувала у своєму будинку біля вікна та побачила ОСОБА_8 з двома незнайомими їй чоловіками. ОСОБА_14 шукав ключ від свого будинку, знайшовши його відкрив будинок та зайшов до нього із двома невідомими. Далі вона побачила, як один з невідомих (як з`ясувалось пізніше ОСОБА_13 ) виніс із будинку ОСОБА_20 телевізор та поклав його в багажник автомобіля. Тоді свідок зателефонувала дружині ОСОБА_4 та повідомила їй про побачене. Остання повідомила свідку, що телевізори знаходяться в робочому стані, а тому просила зупинити цих невідомих. Коли побачила, що з будинку ОСОБА_21 виносить другий телевізор, тоді покликала свого чоловіка ОСОБА_22 , який перебував в будинку, та разом із ним вибігли на вулицю. Свідок побачила в цей момент, як від будинку ОСОБА_20 від`їжджав автомобіль і почав розвертатись. ОСОБА_23 з приводу телевізорів пояснив, що їх забрали в ремонт. Її чоловік почав кричати, тоді автомобіль зупинився, і з автомобіля вийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які на її вимогу віддали два телевізори, а ОСОБА_13 віддав пульт від телевізора.
Телевізори із пультом вона із чоловіком занесли до себе додому, а згодом повернули власнику ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_10 показав, що 27.03.2015 року він перебував у своєму будинку в АДРЕСА_5 на ліжку після операції. Його жінка ОСОБА_9 , яка перебувала в той час в будинку, повідомила, що до будинку їх сусідів ОСОБА_20 під`їхав автомобіль та якісь невідомі чоловіки виносять із будинку телевізори. Через 3-4 хвилини після цього він із дружиною вийшли на вулицю, і він почав кричати, щоб зупинити автомобіль. Тоді невідомий (як з`ясувалось пізніше ОСОБА_13 ) зупинив автомобіль, віддав разом з іншим невідомим свідку та його жінці 2 телевізори та пульт, при цьому невідомі вибачились та поїхали. Після цього ОСОБА_19 дзвонила дружині потерпілого ОСОБА_15 та повідомила про спробу крадіжки телевізорів. Телевізори із пультом він із дружиною занесли до себе додому, а згодом повернули власнику ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_24 показала, що 27.03.2015 була у сестри. Їй подзвонила сусідка ОСОБА_19 і повідомила, що двоє невідомих чоловіків виносять з їх, ОСОБА_20 , будинку телевізор. Свідок попросила сусідку з`ясувати обставини цього та повідомити її чоловіку ОСОБА_4 . Наступного дня вона із чоловіком приїхала в с. Левків до свого будинку АДРЕСА_4 . На дверях в кімнаті, в якій вона проживає із чоловіком, було зірвано навісний замок, на який вони закривали кімнату від брата чоловіка ОСОБА_14 , який міг копирсатися у їхніх речах. В кімнаті чоловік виявив відсутність грошей у шафі в сумі 12150 грн. та своїх туфель. Викрадені телевізори зберігались у сусідів ОСОБА_17 . Брат чоловіка ОСОБА_12 страждає психічним захворюванням, за 5 днів до крадіжки був виписаний з психіатричної лікарні.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтверджується:
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.03.2015, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_4 заявив про крадіжку 27.03.2015 о 12 годині 30 хвилин з його будинку АДРЕСА_4 12 тисяч гривень та двох телевізорів (а.п. 8);
- даними протоколу огляду місця події від 28.03.2015 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце вчинення злочину оглянуто будинок АДРЕСА_4 , оглянуто за участю потерпілого місце розташування речей до їх викрадення та зафіксовано пошкодження вхідних дверей кімнати, в якій зберігались 12 000 грн. (а.п. 10-12);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 31.03.2015, під час якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка вчинила крадіжку 28.03.2015 близько 12 години 20 хвилин в буд. АДРЕСА_4 (а.п. 63-65);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 31.03.2015, під час якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 28.03.2015 близько 12 години 20 хвилин виносила з буд. АДРЕСА_4 телевізори до свого автомобіля (а.п. 67-69);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 31.03.2015, під час якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 28.03.2015 близько 12 години 20 хвилин виносила майно з буд. АДРЕСА_4 (а.п. 71-73);
- даними протоколу огляду місця події від 3.04.2015, під час якого в будинку АДРЕСА_4 вилучено телевізори марки «Тошиба-128Е» червоного кольору та марки «ЛДжи» СТ-20Джей55М, серійний номер НОМЕР_2 , які було викрадено з будинку 27.03.2015 (а.п. 132-134);
- даними висновку судової товарознавчої експертизи від 21.04.2015 № 5/211, відповідно до якого станом на 28.03.2015 ринкова вартість телевізора «ЛДжи» СТ-20Джей55М, серійний номер НОМЕР_3 , могла становити 600 грн., телевізора марки «Тошиба-128Е» 225 грн. (а.п. 140-146);
- даними висновку судово-психіатричної експертизи від 21.04.2015 № 174-2015, відповідно до якого ОСОБА_8 , 1973 року народження на період часу, до якого відносяться обставини справи, виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі параноїчної шизофренії, з безперервним типом перебігу, галюцінаційно-маячним синдромом та вираженим змішаним типом дефекту (апато-дисоціативно-психопатоподібним), яке позбавляло його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; в силу своєї хвороби, яка супроводжується вираженими розладами з боку емоційно-вольової сфери та мислення, не міг розуміти характер та значення вчинених щодо нього протиправних дій; з урахуванням його стану, не може брати участь в судово-слідчих діях (а.п. 151-153);
- даними протоколу огляду місця події від 14.05.2015 з фототаблицею до нього, під час якого оглянуто будинок АДРЕСА_4 та потерпілий ОСОБА_4 вказав місця розташування викраденого у нього майна (а.п. 159-164, 166-171);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2015 з фототаблицею до нього, при проведенні якого потерпілий ОСОБА_4 розповів та показав обстановку, яку він виявив 27.03.2015 у власному будинку в АДРЕСА_4 , а також місця розташування викрадених з його будинку речей (а.п. 173-184);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.05.2015 з фототаблицею до нього, при проведенні якого свідок ОСОБА_9 розповіла та показала на місцевості, де і за яких обставин вона 27.03.2015 бачила невідомих чоловіків, які виносили телевізори з будинку ОСОБА_4 , а також зупинили автомобіль із цими невідомими і змусили їх віддати телевізори (а.п. 173-184);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.05.2015 з фототаблицею до нього, при проведенні якого свідок ОСОБА_10 розповів та показав де і за яких обставин він 27.03.2015 разом із своєю дружиною ОСОБА_9 зупинили автомобіль з невідомими, які намагались вивезти телевізори з будинку ОСОБА_4 , та змусили їх віддати телевізори (а.п. 173-184).
Суд не враховує показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що вони проникли в будинок потерпілого ОСОБА_4 та заволоділи телевізорами з дозволу ймовірного власника ОСОБА_8 , який своєю поведінкою не виявляв сумнівів у своєму психічному стані, оскільки така позиція обвинувачених спростовується даними висновку судово-психіатричної експертизи від 21.04.2015 № 174-2015 про те, що ОСОБА_8 в силу своєї хвороби, яка супроводжується вираженими розладами з боку емоційно-вольової сфери та мислення, не міг розуміти характер та значення вчинених щодо нього протиправних дій, його стан не дозволяє йому брати участь в процесуальних діях; а також показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_8 мав явно виражені ознаки психічних розладів. З цієї ж підстави суд відкидає аргумент захисту про те, що обвинувачені діяли в межах усного договору із ОСОБА_8 , а тому не могли усвідомлювати протиправності своїх дій, що свідчить про відсутність у них умислу на протиправне заволодіння майном потерпілого.
Разом з тим, суд не бере до уваги дані висновку лікарської комісії від 12.03.2015, відповідно до якого ОСОБА_8 1973 року народження, є інвалідом другої групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього догляду (а.п. 150), оскільки з даного висновку вбачається, що інвалідність ОСОБА_8 встановлена до другого кварталу 2009 року, дані щодо продовження інвалідності після вказаного періоду у висновку відсутні.
Крім того, суд виключає з обвинувачення, що інкриміноване ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заволодіння 12 тисячами гривень, які належали ОСОБА_4 , виходячи з наступного.
Відповідно до частин 2 та 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що саме ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 27.03.2015 пошкодили кріплення вхідних дверей кімнати будинку, в якій проживають ОСОБА_4 з дружиною, та що саме обвинувачені викрали гроші ОСОБА_4 . Показання потерпілого та його дружини про виявлення відсутності грошей, дані протоколів огляду місця події від 28.03.2015 та від 14.05.2015, в яких зафіксовано пошкодження вхідних дверей кімнати, в якій зберігались гроші, свідчать лише про подію злочину; жоден з названих доказів не свідчать про причетність до неї обвинувачених. Крім того, дані зазначених протоколів огляду місця події та показань самого потерпілого щодо обстановки речей в шафі після викрадення грошей, відсутності слідів їх пошуку, дають підстави вважати, що особа, причетна до викрадення грошей, повинна була бути обізнаною про їх місце зберігання. Проте стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_5 або ОСОБА_6 були обізнані про місце зберігання грошей потерпілого. Показання потерпілого про те, що викрадені у нього чоловічі туфлі зберігались у одній кімнаті разом із грішми, не спростовують показань обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він взяв ці туфлі у коридорі будинку.
Також суд виключає з обвинувачення, що інкриміноване ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заволодіння парою чоловічого взуття фірми «Центро» вартістю 900 грн., виходячи з наступного.
Стороною обвинувачення не спростовано покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він заволодів чоловічими туфлями у коридорі будинку ОСОБА_8 , а також покази обвинувачених про те, що ОСОБА_5 не був обізнаний про заволодіння цими туфлями ОСОБА_6 . Отже, викрадення чоловічих туфель не може ставитись у вину обвинуваченому ОСОБА_5 .
Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Пунктом 6 ч. 2 ст. 242 КПК України зобов`язано слідчого, прокурора для визначення розміру матеріальних збитків звернутись до експерта для проведення експертизи. Стороною обвинувачення не надано суду висновку експерта щодо вартості чоловічих туфель фірми «Центро», які належали потерпілому. У зв`язку з цим судом визнаються недостовірним доказом дані довідки вартості від 26.05.2015 про те, що станом на 27.03.2015 вартість чоловічого взуття марки «Центро» становила 900 грн. (а.п. 165). З цієї ж підстави судом не враховуються дані протоколів слідчих дій, в яких зазначено вартість цих туфель, в тому числі протоколу огляду місця події від 30.03.2015, під час якого обвинувачений ОСОБА_6 в кабінеті № 14 Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області в м. Житомирі по вул. Щорса 88, добровільно видав слідчому чоловічі туфлі чорного кольору 43-го розміру марки «Центро» (а.п. 29). Враховуючи те, що стороною обвинувачення не доведено у встановлений законом спосіб розмір збитків потерпілому, а саме вартість чоловічих туфель фірми «Центро», суд виключає цей епізод з діяння, що інкриміновано обвинуваченим.
Також суд виключає з обвинувачення, що інкриміновано ОСОБА_5 , кваліфікуючу ознаку повторності, оскільки стороною обвинувачення не доведено вчинення ним до інкримінованого діяння іншого злочину проти власності.
Стороною обвинувачення діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із проникненням у житло. Головною ознакою, якою грабіж відрізняється від інших видів заволодіння чужим майном, є його відкритий характер. Судом встановлено, що проникаючі до будинку потерпілого та заволодівши його майном телевізорами, обвинувачені діяли таємно, для чого використали ОСОБА_8 , який в силу психічної хвороби не міг розуміти характер та значення вчинюваних дій, і ця обставина усвідомлювалась обвинуваченими. Крім того, обвинувачені діяли непомітно для сторонніх осіб, а після виявлення їх дій свідками ОСОБА_10 одразу припинили їх, повернувши телевізори. У зв`язку із цим суд перекваліфіковує діяння, що інкриміноване обвинуваченим, на таємне заволодіння чужим майном.
Крім того, крадіжка вважається закінченою з моменту заволодіння чужим майном, коли особа мала реальну можливість їм розпорядитись. Як встановлено судом, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили усі дії, які вони вважали необхідними для заволодіння телевізорами ОСОБА_4 , однак не мали можливість розпорядитись ними, оскільки були викриті свідками ОСОБА_25 . У зв`язку з цим суд кваліфікує діяння, вчинене ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як закінчений замах на крадіжку.
Суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доведена, і кваліфікує їх діяння за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, є закінченим замахом на умисний тяжкий корисливий злочин.
Обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, непрацюючий, одружений, має постійне місце проживання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, пенсіонер, має постійне місце проживання.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд на підставі п. 9 ч. 1 ст. 67 КК України визнає вчинення злочину з використанням особи, що страждає психічним захворюванням.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , наявності обтяжуючої покарання обставини, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Разом з тим, приймаючи до уваги ступінь здійснення злочинного наміру, те, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше не судимим, має постійне місце проживання, а також враховуючи позицію потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від його відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність обтяжуючої покарання обставини, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Разом з тим, приймаючи до уваги ступінь здійснення злочинного наміру, те, що обвинувачений ОСОБА_6 є раніше не судимим, пенсіонером, має постійне місце проживання, а також враховуючи позицію потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, суд також доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування покарання та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від його відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках.
Арешт, накладений на автомобіль «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений під час обшуку 30.03.2015 у обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи відсутність цивільного позову та додаткового покарання у виді конфіскації майна, підлягає скасуванню.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає підстав для зміни обраного раніше відносно запобіжного заходу и вигляді особистого зобов`язання.
Приймаючи до уваги призначене покарання та поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового слідства та судового розгляду, підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 3 (трьох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 24 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням протягом 3 (трьох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 24 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирати, обраний раніше обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід особисте зобов`язання залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках на користь держави 368 грн. 28 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області товарознавчої експертизи.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 1.04.2015 року на автомобіль «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений під час обшуку 30.03.2015 у обвинуваченого ОСОБА_5 скасувати.
Після набрання вироком законної сили речові докази телевізори марки «Лджи» та марки «Тошиба», туфлі чорного кольору марки «Центро», передані на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_4 залишити в розпорядженні власника;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1