Справа № 1-155/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2010 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді Пухарєвої О.В.,

при секретарі Воловідник Г.В.,

з участю прокурора Данко А.В.,

потерпілої ОСОБА_1,

законного представника потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого на п/п «ГАЛ Нафтохім», маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_3 12 серпня 2010 року, біля 21 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на вул. в с. Вербівці поруч із кафе, в ході виниклого конфлікту із своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_1 спричинив останній удар рукою в ділянку обличчя та спини, внаслідок чого ОСОБА_1 впала на поверхню землі та отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, який згідно висновку судово-медичної експертизи №394-Е від 19.10.2010 року відноситься до розряду легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоровя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив обставини злочину, згідно предявленого йому обвинувачення.

Крім повного визнання вини самими підсудним, його вина повністю доводиться і іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінальної справи, які у відповідності до ст.299 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки фактичні дані, які підтверджуються цими доказами підсудний та інші учасники судового розгляду не заперечували та не оспорювали. Зясувавши розуміння учасниками процесу зміст обставин, які не будуть досліджуватися, не маючи сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом підсудного, потерпілої, дослідженням висновків експертизи та матеріалів, що характеризують особу підсудного.

З показань потерпілої ОСОБА_1, вбачається, що 12 серпня 2010 року біля 21 години вона разом із своїм меншим братом йшли в магазин. По дорозі зустріли батька, який перебував у стані алкогольного спяніння. Між нею та батьком виникла сварка з приводу розмови по мобільному телефону, який батько просив віддати йому. Вона відмовилася, під час сварки батько забрав мобільний телефон, але вона вирвала в нього свій телефон та пішла до магазину. Але батько наздогнав її, вдарив два рази ногою в ділянку живота, від чого вона присіла, а коли підвелася, то батько наніс їй удар рукою в обличчя та по спині. Від вказаного удару вона впала і вдарилася головою до металевої хвіртки, внаслідок чого розбила голову. Через деякий час мама з старшим братом відвезли її до лікарні, де їй надали медичну допомогу, оскільки була розбита голова.

Висновком судово-медичного експерта під №394-Е від 19.10.2010 року підтверджується, що у неповнолітньої ОСОБА_1 мало місце тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку. Дане ушкодження виникло від дії твердого тупого предмета або при ударі об такий, цілком можливо при обставинах, які описані в постанові, можу відповідати терміну 12.08.2010 року і відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоровя.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність злочину, а саме що ОСОБА_1 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я ОСОБА_1 і ці злочинні дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного та обставини що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, прощення його дій потерпілою. Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання підсудному є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне призначити підсудному ОСОБА_3 покарання у межах, встановлених у санкції ч.2 статті 125 КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді обмеження волі. При цьому суд вважає, що на підставі ст. 75 КК України виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк з покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілою у справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом визначеного судом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст. 76 КК України зобовязати засудженого не змінювати місце проживання без дозволу органу кримільно-виконавчої системи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на орган виконання покарань за місцем його проживання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд.

Суддя О.В. Пухарєва