Справа № 445/2053/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2015 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
представник потерпілого ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянинки України, українки, одруженої, непрацюючої,
за ч.1 ст. 164 КК України
ОСОБА_4 з часу народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злісно ухилилася від утримання сина, який перебував на її утриманні, не оформила в Управлінні соціального захисту населення допомоги на дитину, не забезпечила його харчуванням, речами першої необхідності, не надавала коштів на його лікування, хоча отримувала допомоги на інших дітей в управлінні соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області як одинока матір на дитину, тимчасову допомогу дітям, батьки, яких ухиляються від сплати аліментів, допомогу по вагітності та пологах непрацюючим жінкам за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року на загальну суму 6986,31 грн. Такі дії ОСОБА_4 призвели до того, що її син ОСОБА_7 13.03.2015 року потрапив на стаціонарне лікування в дитяче відділення Золочівської ЦРЛ, де перебував до 24.03.2015 року. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 227/2015 від 06.10.2015 року дії обвинуваченої призвели до захворювання ОСОБА_7 у вигляді атопічного та пелюшкового дерматиту, які могли виникнути при порушенні догляді і вигодовуванні. Наявні захворювання не несуть безпосередньої загрози життю дитини, однак відсутність своєчасного лікування, правильного догляду і харчування можуть призвести до важкого перебігу з розвитком ускладнень або супутніх захворювань.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у скоєному визнала повністю , у скоєному щиро розкаялася та просила суд суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченої. Крім повного визнання обвинуваченої своєї винуватості, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження .
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.
Її дії суд кваліфікує по ст.164 ч.1 КК України, так як вона з часу народження свого сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 злісно ухилилася від утримання неповнолітньої дитини, що перебуває на її утриманні.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею злочину, його наслідки, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, яка з місця проживання характеризується негативно, має на утриманні п"ять неповнолітніх синів, щиро кається у вчиненому, та активно сприяла у розкритті злочину що є обставинами, які пом`якшують покарання, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину щодо малолітньої особи, що перебуває в безпорадному стані, та вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
В И Р І Ш И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн..
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Суддя ОСОБА_1