Справа № 5-179/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2010року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Левченка А.В.

при секретарі Банасько І.В.

з участю прокурора Розум В.Д.,

представника Бориспільського міського підрозділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання інспектора Бориспільського міського підрозділу КВІ УДДУ ПВП в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, невійськовозобов'язаного, інваліда ІІ групи, 31.12.2009 року засудженого Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 2 роки,

встановив:

Вироком Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 31.12.2009 року ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі і звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Цим же вироком ОСОБА_2 на підставі ст.76 КК України зобовязано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Інспектор Бориспільського міського підрозділу КВІ УДДУ ПВП в м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_2 та направлення його для відбування покарання, посилаючись на те, що засуджений не виконує обовязки, покладені на нього судом. За час перебування на обліку ОСОБА_2 систематично не зявляється на реєстрацію без поважних причин. Привід підсудного здійснити немає можливості, оскільки за місцем проживання відсутній, встановити його місцезнаходження неможливо.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтвердив викладені в поданні обставини та пояснив , що він не від кого не утікав , не ухилявся від покарання , а просто з"їздив з братом на море і там затримався на майже два місяці, не повідомив інспекцію про своє відлучення ні до виїзду , ні після прибуття.

Суд, заслухавши представника підрозділу КВІ, який подання підтримав, з"ясувавши думку прокурора та засудженого , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення подання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, постановою інспектора Бориспільського міського підрозділу кримінально-виконавчої інспекції в м. Києві та Київській області від 24.02.2010 року ОСОБА_2 при постановці на облік встановлено дні явки на реєстрацію 1-й та 3-й вівторок кожного місяця, під розписку ознайомлено з постановою, порядком і умовами відбування покарання, проведено профілактичну бесіду (а.с.15).

Згідно з ч.3 ст.164 Кримінально-виконавчого кодексу України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобовязані: виконувати обовязки, покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; зявлятися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

З вимогами цієї норми ОСОБА_2 також ознайомлено під розписку. Засуджений систематично не зявлявся на реєстрацію без поважних причин, а саме 06.04.2010; 05.05.2010; 06.07.2010; 20.07.2010; 03.08.2010; 17.08.2010 без повідомлень та надання поважності неявок. В суді не надав доказів поважності причин неявки його до органів КВІ також.

21.07.2010 року до Бориспілсьького МВ ГУ МВС України в Київській області було направлено подання на привід ОСОБА_2 Однак виконати привід не вдалося, так як останній з червня місяця 2010 року за місцем проживання не проживає і місцезнаходження його не відоме.

Згідно положень ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє його для відбування призначеного покарання.

Суд вважає, що тривале та систематичне порушення ОСОБА_2 обовязків, покладених на нього вироком суду, свідчать про небажання стати на шлях виправлення, а тому подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.78 КК України, суд

постановив:

Подання інспектора Бориспільського міського підрозділу КВІ УДДУ ПВП в м. Києві та Київській області задовольнити. Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_2.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, невійськовозобов'язаного, інваліда ІІ групи, 31.12.2009 року засудженого Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 2 роки, направити для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки.

Обрати ОСОБА_2 запобіжний захід утримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в Київській області, взявши під варту з залу суду. Термін відбуття покарання рахувати рахувати з дня взяття під варту.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя А.В. Левченко