Апеляційний суд Вінницької області
У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого Петришина І.П.

Суддів: Пікановського Б.В., Сілакова С.М.

За участю прокурора Фінца Д.Г.

Засудженої ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці 28 квітня 2010 р.

кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

на вирок Мурованокуриловецького районного суду

від 03 березня 2010 р., якою яким засуджено

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судиму,

за ст. ст. 191 ч. 2, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням адміністративно-господарських обовязків строком на 1 рік, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Вироком встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді завідуючої складом харчових продуктів Мурованокуриловецької загальноосвітньої санаторної школи-інтернат 1-3 ступенів для людей з сердцево-судинними захворюваннями , будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в період з 01.11.2008 р. по 14.07.2009 р. здійснила розтрату товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 1876 грн. 98 копійок.

В апеляції засудженої ОСОБА_1 ставиться питання про скасування вироку із поверненням справи на новий судовий розгляд через неповноту судового слідства. Основними доводами апеляції є те, що: судом не взято до уваги відсутність укладеного між нею та адміністрацією договору про повну матеріальну відповідальність; вона не є службовою особою; при проведені перевірок наявності продуктів, не враховано «природній убуток»; ваги не перевірялись на точність; не створено умов для належного зберігання продуктів в складських приміщеннях; не взято до уваги випадки недопостачання продуктів.

В апеляції адвокат просить вирок скасувати, а справу закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу злочину. Основними доводами апеляції є: відсутній договір про повну матеріальну відповідальність; не враховані природні втрати при зберіганні продуктів та їх пошкодження при розвантаженні; суд визнав засуджену завідуючою складом, тоді як в обвинувачення зазначено, що вона є комірником.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який проти апеляцій заперечує, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, виступ засудженої, яка підтримала апеляції, пославшись на наведені у них мотиви, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляцій без задоволення, а вироку суду без змін з таких підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчинені злочину, за який її засуджено, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Так, відповідно до інвентаризаційних описів (порівняльних відомостей) від 28.02.2009 р. в присутності завідуючою продуктовим складом ОСОБА_1 виявлено нестачу печива в кількості 4.4 кг на суму 68,46 грн., цукерок в кількості 3.75 кг на суму 127,69 грн., крупи гречаної в кількості 6.35 кг на суму 33,46 грн. та інших продуктів на загальну суму 641 грн. 25 коп. (а. с. 6-7), від 10.04.2009 р. виявлено нестачу напою кавового в кількості 1.046 кг на суму 39,25, молока в кількості 6.900 л на суму 21,94 грн., картоплі 335.360 кг на суму 741,15 грн. та інших продуктів на загальну суму 1171,96 грн. (а. с. 27-30), від 14.07.2009 р. виявлено нестачу олії в кількості 0,574 л на суму 7,61 грн. та соку в кількості 56,16 грн. на загальну суму 63,77 грн. (а. с. 48-49). А всього, за результатами цих інвентаризаційних описів, з кожним з яких ОСОБА_1 погодилась, засвідчивши це своїм підписом на останніх аркушах, виявлено недостачу продуктів харчування на загальну суму 1876, 98 грн.

Свою згоду з вищенаведеними висновками інвентаризаційних комісій ОСОБА_1 підтвердила добровільним відшкодуванням виявленої нестачі, надавши копію відповідної квитанції (а. с. 198).

Показання ОСОБА_1 про те, що вона визнавала свою вину під впливом слідчого, який допитував її тривалий час, а нестача продуктів сталась через похибки ваг, псування продуктів через неналежні умови зберігання тощо, судом перевірені та обґрунтовано визнані неправдивими.

Зокрема, допитані в якості свідків працівники даного закладу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що інвентаризація продуктів проводилась в присутності завідуючої складом ОСОБА_1, виявлено нестачу та надлишки продуктів, зіпсованих продуктів не було, кількість продуктів переважували та звіряли на двох вагах, при цьому вага співпадала, зауважень ОСОБА_1 не висловлювала. Ваги нові, придбані в травні 2009 року. Норми природних втрат не застосовували, оскільки продукти закуповуються щотижня, а картопля двічі на рік. Приміщення, де зберігаються продукти, відповідають необхідним умовам, на складі два холодильники та дві морозильні камери (а. с. 315-317).

Під час допиту в якості свідка слідчого прокуратури ОСОБА_8 підсудна ОСОБА_1 погодилась з тим, що слідчий на неї тиск не здійснював (а. с. 317).

Відповідно до наказу № 431-к від 28.12.2005 р. ОСОБА_1 прийнята на роботу завідувачем складу, а не комірником, її функції повязані із розпорядженням державним майном (забезпечує прихід, розхід, зберігання продуктів тощо), у звязку із чим вона визнана службовою особою (а. с. 23).

Необґрунтованими є також доводи апеляцій про залишення судом без уваги відсутність договору з ОСОБА_1 про повну матеріальну відповідальність. Даній обставині суд дав у вироку відповідну оцінку, правильно дійшовши висновку про те, що наявність чи відсутність даного договору не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1, а має значення лише для застосування чи незастосування кратності при відшкодуванні заподіяної шкоди. Стосовно підробки підпису ОСОБА_1 на наданому адміністрацією закладу такого договору, суд відреагував окремою постановою на адресу прокурора (а. с. 323).

Посилання в апеляції засудженої про «недопостачання продуктів» до уваги не приймаються, так як відповідно до вищенаведених актів інвентаризацій, перевірка здійснювалась стосовно оприбуткованих продуктів, документи про надходження або витрачання яких здані в бухгалтерію.

Таким чином, підстав для скасування вироку суду за наведеними в апеляціях мотивами немає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Мурованокуриловецького районного суду від 03.03.2010 р. щодо ОСОБА_1 без змін.

Судді: (підписи)

Вірно: