УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 194 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Житомир.
Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомир, зареєстрованого в АДРЕСА_1 проживаючого в АДРЕСА_2 ,
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора прокуратури міста Житомира ОСОБА_8 , підозрюваному ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14.02.2016 року, без визначення розміру застави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає обставинам події та особі підозрюваного, вимогам КПК України, є незаконною з таких підстав:
-неповнота, однобічність та упередженість судового розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу;
-невідповідність висновків слідчого судді, викладені в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та особі підозрюваного.
Мотивує тим, що прокурор та слідчий не довів наявність ризиків можливого ухилення ОСОБА_7 від слідства або суду, знищувати, ховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, намірів до перешкоджання кримінальному провадженню впливом на свідків і потерпілу чи намагання вчиняти інші кримінальні правопорушення, які можуть бути підставою обрання виняткового запобіжного заходу, а обрання інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема такого як домашній арешт, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вказує на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох дітей, один з яких малолітній, на обліках в психо- та нарко-диспансерах не перебуває, здійснює догляд за матір`ю похилого віку, веде особисте підсобне господарство, має численні захворювання.
Слідчим суддею, при розгляді клопотання прокурора, не прийняті до уваги суттєві обставини кримінального провадження, які вказують на відсутність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
На думку адвоката, суд не дотримався вимог ст. 8 КПК України, якими визначено, що принципи верховенства права та законності у кримінальному провадженні застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та проігнорував роз`яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України.
Вказує на вимоги ст. ст. 177, 194 КПК України та необхідність їх дотримання при обранні запобіжного заходу.
Рішення слідчого судді адвокат вважає постановленим всупереч вимогам Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 16.12.2015 року близько 20:30 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у під`їзді № 2 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , вчинив розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_9 , поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнає нападу.
Реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою подолання волі потерпілої до опору, підійшовши до неї спереду приснувши один раз в область обличчя ОСОБА_9 газову суміш із аерозольного балону марки «Терен 4-М», чим спричинив потерпілій фізичний біль. Знаходячись під впливом дії газової суміші, відчуваючи фізичний біль ОСОБА_9 сприйняла можливість подальшого застосування ОСОБА_7 насильства щодо неї, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, почала голосно кричати, кликати на допомогу.
В цей час ОСОБА_7 схопив мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 800 грн., в якому була сім-карта мобільного оператора «Лайф» за номером НОМЕР_3 , вартістю 25 грн. та сім-картка мобільного операторах «Київстар» за номером НОМЕР_4 , вартістю 25 грн., загальною вартістю 850 грн.), що належить ОСОБА_9 , який продовжувала утримувати потерпіла в своїй руці, намагався його вирвати з рук та викрасти, однак був затриманий перехожим на місці вчинення кримінального правопорушення.
16.12.2015 р., по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано і провадження та розпочато досудове розслідування за ч. 2 ст. 187 КК України.
17.12.2015 р. ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
17.12.2015 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі, заперечення прокурора ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження в межах визначених ст. 404 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Пунктом 4 ч. 2 зазначеної статті передбачено, що тримання під вартою може бути застосоване до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що слідчий суддя мав підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 затриманий під час вчинення противоправних дій, на нього вказала потерпіла і свідок, що дає суду підстави вважати обгрунтованою підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працює, раніше судимий за аналогічний злочин, має негативну репутацію.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, з метою запобігання спробам вчиняти інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків і досудове слідство іншим чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обо`язків, апеляційний суд вважає правильним рішення суду першої інстанції щодо обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох дітей, один з яких малолітній, на обліках в психо- та нарко-диспансерах не перебуває, здійснює догляд за матір`ю похилого віку, веде особисте підсобне господарство, має численні захворювання, не можуть бути на даний час підставою для скасування судового рішення.
Апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 18 грудня 2015 року по кримінальному провадженню № 0006546 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Житомирської області: