Справа №11-94/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010року березня 2 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Лугового М.Г.,

суддів: Крамаренка В.І., Лантушенка Ю. Ф.,

з участю прокурора: Пирлик Н. О.,

потерпілого: ОСОБА_2,

засуджених: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

захисника: ОСОБА_6,

законного представника: ОСОБА_7,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями потерпілого ОСОБА_2 та прокурора Грицук Н.М. яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 9 грудня 2009р. яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українця, уроженець та мешканець м. Суми, раніше не судимий,

засуджений за ст. 296 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до З (трьох) місяців арешту.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, уроженець та мешканець м. Суми, раніше не судимий,

засуджений за ст. 296 ч. З КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 6 (шести) місяців арешту.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, українець,

уроженець та мешканець м. Суми, раніше не судимий,

засуджений за ст. 296 ч. З КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 45 ( сорока пяти) діб арешту.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь держави витрати за лікування потерпілого ОСОБА_2 - 3577 грн. 91 коп., а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5 заробітку і майна стягнення провести з його матері ОСОБА_7

Стягнуто солідарно на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - 505 грн. 59 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5 заробітку та майна достатнього для відшкодуванням даної шкоди стягнення провести з його матері ОСОБА_7

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5000 гривень, а у випадку відсутності в нього заробітку і майна достатнього для відшкодування шкоди стягнення провести з його матері ОСОБА_7

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в дольовому порядку 300 гривень по 100 гривень з кожного- витрати по правовій допомозі, а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5 заробітку та майна достатнього для відшкодування витрат стягнення провести з його матері ОСОБА_7

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4,ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3000 гривень, а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5 заробітку та майна достатнього для відшкодування - стягнення провести з його матері ОСОБА_7

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 витрати по правовій допомозі в сумі 350 гривень, в дольовому порядку по 116 грн. 66 коп. у кожного, а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5 майна достатнього для відшкодування заподіяної шкоди та заробітку - стягнення провести з його матері ОСОБА_7

Цивільний позов ОСОБА_9 залишено без розгляду.

ВСТАНОВИЛА:

5 червня 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 близько 1 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись поблизу магазину Охтирський по вул. Охтирський в м. Суми, гучно розмовляли та висловлювались брутальною лайкою. В цей час повз магазин проходили ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_2 який зробив зауваження ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що не сподобалось останнім. Діючи навмисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю ОСОБА_4 , діючи в групі з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підійшли до ОСОБА_2 та стали наносити йому удари

руками по голові збивши його з ніг, а потім продовжили наносити йому удари ногами всі разом по голові та різних частинах тіла, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

Під час цих дій ОСОБА_9 та ОСОБА_8 намагалися припинити побиття ОСОБА_2 і при цьому ОСОБА_9 намагалася відтягнути в бік ОСОБА_5, а ОСОБА_8 намагалася завадити ОСОБА_4 вчиняти протиправні дії відносно ОСОБА_2

Діючи навмисно, та продовжуючи грубо порушувати громадський порядок ОСОБА_5, діючи з особливою зухвалістю став наносити удари ОСОБА_9 руками по різних частинах тіла, як особі яка припиняла його хуліганські дії заподіявши їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

ОСОБА_4 в свою чергу продовжуючи хуліганські дії у відповідь на те, що ОСОБА_8 намагалася припинити його дії став чинити її опір та став наносити, діючи з особливою зухвалістю, удари руками по різних частинах тіла, заподівши потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

В поданих апеляціях:

- потерпілий ОСОБА_2 не оспорюючи правильність юридичної кваліфікації дій засуджених прохає вирок суду в частині вирішення судом цивільного позову змінити та стягнути з засуджених на його користь 6449 грн. 59 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 30000грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди, по 10000грн. з кожного та 1800 гривень відшкодування витрат за надану йому правову допомогу. При цьому він в апеляції вказує, що суд розглядаючи справу стягнув з засуджених лише 509грн. 59 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, тобто суму яку визнали засуджені і при цьому не врахував, що злочинними діями засуджених була пошкоджені сорочка вартістю 200 гривень, та зникли : швейцарський годинник вартістю - 3000 грн., срібний ланцюжок вартістю 940 грн., антикварна губна гармошка вартістю 2000 гривень. Після його побиття він втратив свідомість, а коли прийшов до свідомості то вказаних речей не знайшов на місці вчинення злочину. Окрім цього, суд безпідставно зменшив суму у відшкодування заподіяної йому моральної шкоди і при цьому не врахував, що після нанесених тілесних ушкоджень він лікувався на протязі значного часу в лікарні, переніс не тільки фізичні а й моральні страждання, стан його здоровя незадовільний і на даний час.

- прокурор який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції в апеляції та доповненні до неї, не оспорюючи правильність юридичної кваліфікації дій засуджених та призначеної міри покарання зазначає, що суд розглядаючи справу та вирішуючи цивільні позови порушив вимоги закону. Так, стягуючи з засуджених витрати на користь держави за стаціонарне лікування потерпілого стягнув їх в солідарному порядку без врахування ступеню вини та майнового стану кожного з засуджених, тобто порушив

вимоги ст. 93 КПК України. Крім цього, суд також стягнув на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в солідарному порядку з усіх засуджених, незважаючи на те, що один з засуджених є неповнолітній. Також суд невірно прийняв рішення про стягнення з засуджених на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в солідарному порядку, не зважаючи на те, що один з засуджених є неповнолітній і стягнення необхідно було проводити відповідно до вимог ст. 1182 ЦК України.

Тому він прохає вирок суду в частині вирішення цивільних позовів на користь потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної та матеріальної шкоди, а також позов прокурора про відшкодування на користь держави витрат за стаціонарне лікування потерпілого скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого ОСОБА_2 який підтримав подану апеляцію, прокурора Пирлик Н.О. яка підтримала апеляцію прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції і прохала вирок суду в частині вирішення цивільних позовів скасувати, засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 які погодились з вироком суду, захисника ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_7, які вважали вирок суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню повністю, а апеляція потерпілого ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

Викладені у вироку виноски суду щодо доведеності вини засуджених у скоєнні злочину за вказаних обставин підтверджені зібраними у справі та перевіреними в суді доказами і в апеляціях потерпілого ОСОБА_2 та прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не оспорюються, як і кваліфікація злочинних дій ОСОБА_3 за ст. 296 ч. 2 КК України та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ст. 296 ч. З КК України.

Покарання засудженим ОСОБА_3 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 судом призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особи винних, обставин, що помякшують покарання і в апеляціях також не оспорюється.

Разом з тим, при вирішенні заявлених по справі цивільних позовів суд першої інстанції порушив вимоги кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 і ч. 5 ст. 334 КПК України суд має мотивувати з викладенням підстав прийнятого рішення у вироку при розвязанні цивільного позову, перевіривши обгрунтованість заявлених вимог, а також при необхідності навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню.

Як вбачається з матеріалів справи потерпілий ОСОБА_2 до початку судового слідства заявив цивільний позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6449 гривень 59 коп. і у відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень з кожного засудженого, а потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1397 грн. 90 коп. та моральної шкоди в сумі 10000 гривень.

Крім цього, прокурором також предявлено в інтересах держави цивільний позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - в сумі 3577 грн. 91 коп. про відшкодування витрат повязаних зі стаціонарним лікуванням потерпілого ОСОБА_2

Суд, розглядаючи вказані позовні вимоги прийшов до виноску про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілих як в частині відшкодування матеріальної так і моральної шкоди без належного дослідження доказів щодо розміру такої шкоди.

При цьому, суд у мотивувальній частині вироку задовольняючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди частково, вказав, що як органами досудового слідства так і судом не було добуто доказів які б вказували, що злочинними діями засуджених потерпілому була заподіяна шкода розмір якої він вказав у заявленому позові. Аналогічним чином суд мотивував свої доводи відмовляючи в задоволенні позову потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди. Крім цього, суд у вироку не навів переконливих мотивів про необхідність зменшення стягнення на користь потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_8 у відшкодування на їх користь моральної шкоди.

Поряд з цим, суд першої інстанції стягнувши з засуджених в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_2 матеріальну шкоду не звернув уваги на те, що відповідно до ст. 1182 ЦК України шкода заподіяна спільними діями кількох неповнолітніх осіб, а в даному випадку засуджений ОСОБА_5 є неповнолітнім, відшкодовується ними в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду, а відповідно до ст. 1190 ЦК України особи несуть солідарну відповідальність перед потерпілими, якщо їх спільними діями було завдано шкоду.

Порядок стягнення (солідарний чи дольовий) моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_2 з засуджених, судом першої інстанції взагалі не вирішено, і це при тому, що засуджений ОСОБА_5 є неповнолітній і стягнення з нього проводиться після визначення його частки, а при відсутності в нього майна чи заробітку стягнення проводиться з його матері.

Вирішуючи питання про стягнення з засуджених на користь держави витрат повязаних зі стаціонарним лікуванням потерпілого ОСОБА_2 суд в порушення вимог ч. 2 ст. 93 КПК України стягнув вказану суму в солідарному порядку, а не в дольовому без урахуванням ступеню вини кожного з них та їх майнового стану.

У звязку з тим, що для правильного вирішення справи в частині цивільного позову необхідно зібрати й дослідити певні документи та докази, надати можливість позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_8 обґрунтувати їх

вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, то вирок суду в цій частині підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, а тому апеляція потерпілого ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає, що підлягає скасуванню вирок суду і в частині вирішення цивільного позову прокурора в інтересах держави про відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2, так як він вирішений судом з порушенням вимог ст. 93 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити повністю, а потерпілого ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 9 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в частині вирішення цивільних позовів цивільних позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відшкодувань в частині матеріальної та моральної шкоди, та прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого, скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства.

В іншої частині вирок відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_1 ОСОБА_12