Романівський районний суд Житомирської області
Справа № 621/78/2012
П О С Т А Н О В А

28 лютого 2012 року смт Романів

Суддя Романівського районного суду Житомирської області, ОСОБА_1. розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії та бездіяльність прокурора та постанову від 10.01.2011 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність прокурора та постанову від 10.01.2011року. в якій посилається на те, що постановою слідчого СВ Романівського РВ УМВС ОСОБА_3 від 08 червня 2010 року його було визнано потерпілим. 25.10.2010 року його було викликано в суд, куди він подав цивільний позов

та клопотання про притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб. Суддя постановою повернув справу прокурору Романівського району Романівського району для усунення порушень ст. 228 КПК України. 25.04.2011 року він довідався , що справу про крадіжку їх майна розглянуто таємно, без його відома; 06.04.2011 року постановлено

вирок, а прокурор району таємно , без його відома своєю постановою від 10.01.2011 року скасував постанову слідчого від 08.06.2010 року про визнання його потерпілим. На

поданий ним цивільний позов та клопотання про притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб прокурор району не відреагував всупереч закону.

Вивчивши матеріли зазначеної скарги, приходжу до висновку, що підстави для відкриття провадження з розгляду скарги відсутні.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 236 КПК України дії прокурора можуть бути оскаржені до суду.

Скарги на дії прокурора розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено КПК України.

За змістом цієї норми Кримінально-процесуального кодексу до суду можуть бути оскаржені лише дії прокурора, а не його бездіяльність.

Зокрема, мається на увазі, що прокурор, в необхідних випадках, має право особисто провадити окремі слідчі дії або розслідувати в повному обсязі будь-яку справу, то і його дії, як і дії слідчого можуть бути оскаржені.

Оскільки при провадженні досудового слідства прокурор, як і слідчий, приймає відповідні рішення в межах кримінально-процесуальної форми, то оскарженню

підлягають не тільки дії прокурора, а й ті рішення, які він приймає, наприклад рішення, оформлені у вигляді постанов різного виду, а саме: в порядку ст.ст. 236-1, 236-2, 236-5,

236-6, 236-7, 236-8 КПК України.

Крім того, частиною 3 статті 236 КПК України передбачено, що скарги на дії прокурора розглядаються судами першої інстанції на стадії попереднього розгляду конкретної справи суддею або при розгляді її по суті. Кримінально-процесуальний кодекс передбачає окремий порядок оскарження до суду деяких рішень прокурора, про які зазначено вище.

Аналіз глави 22 чинного Кримінально-процесуального Кодексу свідчить про те,

що оскарженими до суду можуть бути окремі процесуальні рішення, а саме постанова про відмову в порушенні кримінальної справи (ст. 236-1 КПК України), постанова про

закриття справи (ст. 236-5 КПК України), інші, що передбачені вказаною главою кримінально-процесуального Кодексу України. Вказаний перелік в законі є вичерпним.

Зі змісту скарги вбачається, що заявником оскаржено дії та бездіяльність прокурора та постанови про скасування постанови про визнання особи потерпілим від 10.01.2011 року, оскарження таких дій прокурора в судовому порядку не передбачено чинним КПК України, а тому вказані дії та бездіяльність прокурора знаходиться за рамками судового контролю за досудовим слідством.

Згідно ст. 236 КПК України вбачається, що скарги на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подаються вищестоящому прокуророві, який її розв'язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234. 235 КПК України, дії прокурора також можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії прокурора розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді

її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розглянута Романівським райсудом Житомирської області, де згідно вироку суду від 06.04.2011 року

по ній винесено вирок, який набрав чинності та не сьогодняшній день не скасований.

Враховуючи викладене, вважаю що провадження по вказаній справі не може бути відкрито, а тому у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 236 КПК України, судя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність прокурора та постанову від 10.01.2011 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Романівський райсуд протягом семи діб з дня її винесення.

ОСОБА_6 ОСОБА_1