У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 8 лютого 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього,

у с т а н о в и л а:

ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2011 року частково задоволено касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та змінено обвинувальний вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2010 року й ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 травня 2011 року: виключено з кваліфікації дій засудженого за ч. 2 ст. 289 КК кваліфікуючу ознаку «проникнення у сховище» і виключено з мотивувальної частини ухвали суду апеляційної інстанції посилання суду на те, що кваліфікація дій ОСОБА_4 та призначене йому покарання в апеляціях не оскаржуються.

У клопотанні про поновлення процесуального строку, яке разом із заявою та іншими матеріалами подано 2 лютого 2016 року, заявник посилається на те, що саме зараз йому стало відомо про розгляд у суді аналогічної, на його думку, справи, в якій прокурор відмовився від обвинувачення за ст. 289 КК, що дало йому змогу звернутися із заявою про перегляд судового рішення, а також на те, що він тривалий час хворів. Указані обставини просить визнати поважними причинами пропущення строку на подання заяви та просить його поновити.

Підставою для перегляду справи заявник зазначає неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність. На підтвердження підстави для перегляду посилається на ухвалу Верховного Суду України від 7 листопада 2006 року (копію якої додано до заяви), в якій, зокрема, зазначено, що при розгляді цієї справи в суді першої інстанції прокурор відмовився від обвинувачення за ст. 289 КК.

Заслухавши доповідача та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що підстави для його задоволення відсутні.

Згідно зі ст. 113 КПК, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов'язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК.

Строк подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом визначено у ст. 447 КПК. Зокрема, заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 або 2 ч. 1 ст. 445 КПК, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження відповідної підстави для перегляду, якщо воно ухвалено пізніше. У разі пропущення строку суд може його поновити, якщо причини пропущення будуть визнані поважними. До поважних причин належать такі, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Судове рішення, яке оскаржує ОСОБА_4, ухвалено пізніше, ніж рішення суду, на яке він посилається на підтвердження підстави для перегляду, відтак тримісячний строк на подання заяви засуджений пропустив майже на 4 роки. При цьому на підтвердження причин пропущення процесуального строку заявник додає копію довідки про тимчасовий розлад здоров'я тривалістю 9 днів - з 23 лютого по 2 березня 2012 року та посилається у клопотанні на судове рішення, яке було ухвалено ще у 2006 році. Наведені обставини не відповідають критеріям поважних причин пропущення процесуального строку, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з ч. 6 ст. 447 КПК, у разі відмови в поновленні строку заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 447 КПК України,

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього.

Заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7