Дата документу Справа № 321/2010/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №321/2010/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/1765/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000440 від 22 серпня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Смиренівка, Михайлівського району, Запорізької області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Атманай, Якимівського району, Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

встановила:
10 серпня 2015 року прокурор, у кримінальному провадженні прокурор прокуратури Михайлівського району ОСОБА_9 подав на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 29 липня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.286 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік з покладення на неї обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, на підставі ст. 76 КК України;

цим же вироком за ч.1 ст.286 КК України засуджено ОСОБА_7 вирок щодо якого не оскаржується, подано апеляційну скаргу.

У скарзі прокурор посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність просить змінити вирок місцевого суду, визнати ОСОБА_6 винною у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ОСОБА_6 є особою яка досягла пенсійного віку, а відтак їй, відповідно до положень ст.61 КК України, не можна було призначати покарання у вигляді обмеження волі.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за вчинення кримінального правопорушення скоєного за наступних обставин.

21 серпня 2014 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 у світлу пору доби, в смт. Пришиб, Михайлівського району, Запорізької області, керувала скутером марки «Honda» моделі «Dio» без державного реєстраційного номера, здійснюючи рух по проїжджій частині вул. Шевченко, від пр. Радянського у напрямку пр. Східного, обравши швидкість руху керованого нею транспортному засобу 30 км/ год., та на якому знаходилась пасажирка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 . У той час, по вул. Шевченка, в попутному з напрямком руху водія ОСОБА_6 , позаду рухався автомобіль марки «ВАЗ» моделі 2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обравши швидкість руху керованому ним транспортному засобу 60 км/год.

Водій ОСОБА_6 не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушуючи встановлені правила здійснення поворотів, з метою повороту вліво до будинку № 132, змінила напрямок руху вліво з виїздом на зустрічну смугу руху. В той час, водій ОСОБА_7 виїхав позаду, на умовну зустрічну смугу проїжджої частини з метою обгону скутера. В наслідок дій водія ОСОБА_6 , навпроти будинку № 134 по вул. Шевченко, сталося зіткнення керованого нею транспортного засобу з вищевказаним автомобілем під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті дорожньо-транспортної події, пасажирці скутера ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдані тілесні ушкодження у вигляді закритого епіфізіолізу зовнішньої лодижки лівого гомілковостопного суглобу, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день).

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася в наслідок порушення водіями ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та її наслідками у вигляді спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Заслухавши доповідь судді; обвинувачену ОСОБА_6 яка не заперечувала проти доводів апеляційної скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За вимогами п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з положеннями ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується щодо осіб, які досягли пенсійного віку.

Встановлено, що ОСОБА_6 є особою, яка досягла пенсійного віку, ця обставина підтверджена довідкою про її пенсію за віком та пенсійним посвідченням, тому призначення їй судом покарання у вигляді обмеження волі є таким, що не могло бути застосованим, виходячи із вимог ст. 61 КК України.

З урахуванням обставин скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, обставин, які пом`якшують покарання і відсутність обставин, які його обтяжують, враховуючи також факт, що потерпіла є онукою ОСОБА_6 , потерпіла та її законний представник не мають до обвинуваченої будь-яких претензій, обвинувачена розкаялась, визнала себе винною, в результаті ДТП також отримала тілесні ушкодження, за наслідками яких до сих під проходить лікування, є пенсіонеркою за віком, отримує пенсію у розмірі 11600.52 грн., позитивно характеризується за місцем мешкання. колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду слід змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання з призначенням їй покарання із застосування ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора, у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Михайлівського району ОСОБА_9 задовольнити частково, а вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 29 липня 2015 року, змінити.

Призначити ОСОБА_6 із застосуванням ст.69 КК України, покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4