Справа № 703/6281/15-к р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, уродженця м. Сміли Черкаської області, з середньою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.05.2015 року Смілянським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, уродженеця м. Черкаси, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 04.02.2015 Смілянським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,
за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
Досудовим слідством ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачуються в тому, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 03 червня 2015 близько 22 години. 30 хвилин, за попередньою змовою між собою з метою вчинення крадіжки, перелізши через паркан, проникли на територію господарського двору Пасажирського вокзалу ст. ім. Т.Шевченка ДП «Одеська залізниця», що по вул. Московській, 7 м. Сміла Черкаської області, звідки, таємно, умисно, з корисливих мотивів, намагалися вчинити крадіжку майна, яке обліковується на балансі Пасажирського вокзалу ст. ім. Т. Шевченка ДП «Одеська залізниця», а саме: двох поручнів під пандуси, вартістю 809 гривень 08 копійок кожен, на суму 1618 гривень 16 копійок та 45 кг металобрухту, вартістю 3,308 гривень за 1 кг на суму 148 гривень 86 копійок, а всього на суму 1767 гривень 02 копійок, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинивши усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки будучи поміченими на місці вчинення кримінального правопорушення трактористом вокзалу ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину втекли.
Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковані як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна з проникненням у сховище, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, на такій кваліфікації наполягає і сторона обвинувачення.
Орган досудового розслідування та сторона обвинувачення посилаються на те що провина ОСОБА_7 . ОСОБА_6 підтверджується доказами :
- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що точної дати він не пам`ятає в перших числах червня 2015 року, він близько 20 години працюючи трактористом вокзалу ст..ім.Шевченка , заступив на зміну в ніч, знаходився на вокзалі, а вийшовши з вокзалу на привокзальну площу, близько 23 години почув що гавкає собака. Він зайшов на територію господарського двору та побачив що на паркані сидить людина, яка намагалась перекинути поручні, які знаходились під тином, чорний метал був вже перекинутий за паркан, про що він дізнався пізніше. До цього поручні були пофарбовані та стояли посеред господарського двору. Невідомий чоловік побачив його та почав тікати, скочив через паркан, і він почув, що там не одна людина. Він одразу зателефонував працівникам міліції та пояснив ситуацію та описав чоловіка якого він бачив. Він бачив що чоловік був одягнутий в червону футболку, джинси. Потім працівник міліції на ім`я ОСОБА_9 привів чоловіка та показав він його впізнав, це був той чоловік який був на паркані. Цей чоловік також казав що він був не сам. Також він сказав, що вони ще вдень намітили метал та вирішили вкрасти. Іншого чоловіка він не бачив бо він знаходився за парканом. Коли він заступив на зміну о 20 годині та ходив годувати собак, то поручні стояли посеред господарського двору, ніхто інший не міг їх переносити, оскільки ворота весь час були закриті, ключі були лише у нього;
- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 03 червня 2015 року, він як інспектор ПС ЛВВС ст..ім.Шевченка, заступив на службу о 20 годині. Йому зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що на територію господарського двору хтось проник. Він підійшов до нього, ОСОБА_12 описав того чоловіка, який сидів на паркані . Він пішов на пошуки вказаного чоловіка. Підходячи до автовокзалу, який знаходиться навпроти залізничного вокзалу, він побачив двох людей, один був ОСОБА_13 , якого описав ОСОБА_12 . Після чого він з ОСОБА_7 , пішли до господарського двору, де стояв ОСОБА_12 , підійшовши до нього та спитав у ОСОБА_12 , чи це той чоловік, ОСОБА_12 сказав, що так. Після чого запросив ОСОБА_13 до райвідділу. По дорозі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 розповів, що він там шукав метал, він з товаришем вдень сиділи пили і товариш його запропонував вкрасти метал. Товариш вдень ходив видивився що там є метал і товариш попросив ОСОБА_16 йому допомогти. Коли стемніло прийшли туди, ОСОБА_7 переліз через паркан і витягував звідти метал. Тим товаришем був чоловік, який стояв з ним на зупинці автовокзалу. Після того як вони прийшли у відділ ОСОБА_7 залишився, а він пішов з напарником ОСОБА_17 на пошуки іншого. ОСОБА_8 йому зателефонував і сказав, що він стоїть навпроти магазина «Люкс». Підійшли до магазину там стояв чоловік, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вони представились, він сказав як його звати, він запитав чи він був з ОСОБА_7 , на що він відповів, що так, після чого запросили його у відділ. Ці події відбувались близько 23 години. ОСОБА_8 подзвонив після 21 години. Чоловік про якого йому розповів ОСОБА_7 це особа, яка перебуває в спортивному костюмі в залі судових засідань, якого йому описав ОСОБА_7 . Саша йому показав з якого паркану стрибнув чоловік, при огляді там було знайдено складені поручні, які стояли в рядок 5-6 штук, з яких зроблено драбину. Також з тієї сторони паркану був знайдений метал;
- даними рапорту інспектора ПС ЛВ на ст. ім.. Т.Шевченка від 04.06.2015 року про те, що тракторист ПВОК ст.ім. Т.Шевченка ОСОБА_8 в телефонному режимі повідомив, що на території господарського двору ЛВЧ-2 ст.і.м Т.Шевченка ним було виявлено ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 які намагались викрасти залізні перила та металобрухт;
- даними протоколу огляду місця події від 03.06.2015 року про те, що місцем огляду являється територія яка знаходиться в м. Сміла біля ЛВЧ-2, що по вул. Москвоській, де було виявлено брухт чорного металу;
- даними протоколу огляду предмету від 04.06.2015 року про те, що було проведено зважування металобрухту а саме трьох зварених кутників металевих, двох листів залізних та металевого кругляка, загальною вагою 45 кілограм, два металеві поручні для інвалідного пандуса;
- даними зберігальної розписки від 04.06.2015 року про те, що ОСОБА_18 , отримав від слідчого на зберігання поручень для інвалідного пандуса та металобрухт загальною масою 45 кілограм і зобов`язався зберігати до вирішення питання по суті справи;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2015 року про те, що ОСОБА_8 пояснив, що зможе впізнати невідомого чоловіка якого затримали працівники міліції та якого він знає як ОСОБА_6 та впізнав чоловіка на фотознімку №4;
- даними довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.11.2015 року про те, що на фотознімку №4 зображений ОСОБА_6 ;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2015 року про те, що ОСОБА_8 повідомив що зможе впізнати невідомого чоловіка який скоїв крадіжку металобрухту з території господарського двору Пасажирського вокзалу ім.. Т.Шевченка та впізнав чоловіка на фотознімку №4;
- даними довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.11.2015 року про те, що на фотознімку №4 зображений ОСОБА_7 ;
- даними довідки начальника пасажирського вокзалу ім.. Т.Шевченка про те, що вартість одиниці поручня під пандуси 2000 мм, який обліковується на Пасажирському вокзалі ім.. Т.Шевченка складає 809 гривень 08 копійок;
- даними довідки про те, що вартість 1 кілограму брухту чорних металів складає 3,308 гривень;
- даними довідки начальника пасажирського вокзалу ім.. Т.Шевченка про те, що вартість 2 одиниць поручня під пандуси та 45 кілограм металобрухту які були викрадені 04.06.2015 року та повернуті підприємству для зберігання, обліковуються на балансі Пасажирського вокзалу ім.. Т.Шевченка;
Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд приходить до висновку що їх не можна покласти в основу обвинувачення оскільки частина їх здобута з грубим порушенням норм чинного процесуального законодавства, а інші самі по собі і в сукупності не підтверджують прямо чи опосередковано існування обставин на які спирається в обвинувальному акті сторона обвинувачення. Наведені вище докази не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи в суді.
Так відповідно до ст..8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу і всі інші закони і нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і мають відповідати їй.
Згідно з ст..62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її провину не буду доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.При цьому неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце за доведеності її провини.
Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях та доказах одержаних незаконним шляхом. Згідно з ст..17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у порядку передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили.
Ніхто не зобовязаний доводитьи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на на доказах отриманих незаконним шляхом.
Усі сумнівми щодо доведеності вини особи тлусмачаться на користь такої особи.
Статтею 86 КПК України визначено допустимість та недопустимість доказів та визначено що доказ визнається допустимим якщо він отриманий у порядку встановленому цим кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Стаття 87 КПК України визначає що недопустимими є докази отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази здобуті завдяки інформації отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.
Не можуть бути визнані допустимим доказом, на чому наголошує ч.7 ст.97 КПК України, показання з чужих сплів якщо вони даються співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб наданих слідчому прокурору під час здійснення ними кримінального провадження.
Згідно з вимогами ст..89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення
Так обвинувачений ОСОБА_7 заперечуючи свою причетність до замаху на викрадення майна із території господарського двору в судовому засіданні показав, що він 06 червня 2015 року близько 22 год. 30 хв. разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 розпивали пиво в кафе барі «Буль-буль», він був в стані алкогольного сп`яніння, йому стало погано, пішов шукати туалет. Перелізши через цегляний паркан висотою близько 2 м, там були кущі , зарослі, сходив в туалет. Почав гавкати собака і він став перелазити назад через паркан та і його помітила охорона. Він переліз через паркан, після чого повернувся у компанію. З моменту коли він пішов в туалет та повернувся назад минуло близько 10 хвилин. Пізніше був затриманий працівниками міліції.Він нічого не крав.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні злочину не визнав і суду показав, що в той день він зустрів ОСОБА_7 біля магазину при вході до ринку на ст. Шевченка близько о 22 години 30 хвилин. Він в цей час стояв і пив пиво. До нього підійшов ОСОБА_7 та попросив телефон. Він дав йому телефон і ОСОБА_7 пішов кудись та повернувся через 20 хвилин. Вони стояли розпивали пиво. До них підійшли працівники міліції і забрали ОСОБА_7 , а через деякий час повернулись і його забрали теж, нічого не пояснивши. З ОСОБА_7 він ні про що не домовлявся, металобрухт не крав. Працівники міліції йому нічого не пояснювали, вибивали покази погрожуючи «Ми тебе згноїм». Він боявся що його будуть переслідувати, тому і дав покази не на свою користь та нікуди не жалівся. Що він робив 03 червня 2015 року не пам`ятає, оскільки минуло багато часу.
Жодними доказами ці показання обвинувачених не спростовані.
Згідно рапорту інспектора ПС ЛВ на ст..ім. Шевченка ОСОБА_21 йому зателефонував тракторист ПВОК ст..ім.Шевченка, ОСОБА_8 і повідомив що на території господарського двору ЛВГ-2 було виявлено ОСОБА_7 та ОСОБА_6 які намагались викрасти з господарського двору залізні перила та металобрухт. Що суперечить показанням свідка ОСОБА_8 який в судовому засіданні показав що він на паркані господарського двору побачив чоловіка в червоній футболці який сидів , намагався перекинути поручні. Поручні стояли під парканом. Іншого чоловіка він не бачив. Невідомий чоловік побачив його та почав тікати, скочив через паркан, він почув, що там не одна людина.
Впізнання осіб за фотознімками проведене з порушенням вимог ст. 228 КПК України оскільки забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання та надавати відомості про прикмети цієї особи, це стосується і впізнання за фотознімками. Однак свідку ОСОБА_8 ще 3 червня 2015 року працівником міліції був пред`явлений особисто ОСОБА_7 якого він впізнав лише по червоній футболці і на момент пред`явлення для впізнання по фотознімках 23 листопада 2015 року він вже його знав хоча і не міг вказати за якими ознаками, зіславшись лише на загальні риси обличчя.
Впізнання за фотознімками ОСОБА_6 відбувалось теж лише 23 листопада 2015 року і як підтвердив сам ОСОБА_8 він може впізнати незнайомого чоловіка і що цього чоловіка затримали працівники міліції і він його знає як ОСОБА_6 . Однак ОСОБА_6 свідок ОСОБА_8 не бачив ні на господарчому дворі, ні біля нього.
Показання свідка ОСОБА_10 з чужих слів щодо пояснень ОСОБА_7 не можуть бути доказами оскільки отпримані із неналежного процесуального джерела, оскільки він є оперативним працівником ЛВВС.
Тому всі ці докази суд вважає недопустимими.
Даними протоколу огляду місця події мало бути встановлене місце вчинення злочину. Однак як вбачається із протоколу огляду місця події від 3 червня 2015 року оглядом встановлено що «місцем огляду являється територія яка знаходиться в м.Сміла біля ЛВЧ -2 що по вул.. Московській. Дана територія повністю зароща буряном, висота якого сязгає близько 180 см. На даній території знаходиться біля бетонного паркану ЛВЧ-2 на відстані близько 1 м брухт чорного металу а саме: металеве бильце, металева пластина білого кольору, тринога з чорного металу, висотою близько 170см.» Проте жодного навіть натяку на те що ця територія огороджена парканом чи перебуває під охороною, в протоколі немає і інші докази відсутні. Ясність у дану ситуацію мала б внести інформація зафіксована на фотознімках адже як вказано у протоколі, під час огляду застосовувався як технічний засіб - фотоапарат «Олімпус» однак фототаблиці до протоколу не додано.
Протоколом огляду предмету від 4 червня 2015 року зафіксований огляд металобрухту вилученого під час ОМП двох металевих поручнів для інвалідних пандусів та зважування металобрухту : трьох зварених металевих кутників, двох листів залізних та металевого кругляка що не співпадає з речами вилученими з місця події 3 червня 2015 року, а згідно із зберігальною розпискою даною 4 червня 2015 року заступником начальника пасажирського вокзалу ОСОБА_18 він одержав від слідчого ОСОБА_22 на відповідальне зберігання 45 кг металобрухту та поручень для інвалідного пандуса. Начальник пасажирського вокзалу ст..ім.Шевченка надав інформацію що підприємству повернуті дві одиниці поручня під пандуси та 45 кг металобрухту. Проте належність даного майна пасажирському вокзалу ст..ім.Шевченка жодним чином не встановлювалась і ніким не перевірялась.
Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_8 ставлячи під сумнів його можливість у бурянах висотою близько 180 см проконтролювати наявність металевого брухту та поручнів під час першого заходу на господарчий двір. Не знайшло свого підтвердження і його твердження про намагання ОСОБА_7 перекинути поручні через паркан оскільки він так і не зміг пояснити якими діями здійснював це ОСОБА_7 вказавши що останній сидів на паркані, а поручні стояли під стіною паркану, а зважаючи на стан ОСОБА_7 на той час можливо він і використав поручні щоб подолати двохметровий паркан.
Таким чином встановлено що кримінальне правопорушення мало місце але з урахуванням доказів котрі були досліджені в судовому засіданні з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проникли та яким чином, на територію господарського двору пасажирського вокзалу ст..ім.Шевченка з метою таємного викрадення майна намагались викрасти чуже майно однак свій злочинний умисел до кінця не довели з причин незалежних від їх волі оскільки були виявлені на місці вчинення злочину.
Оскільки відповідно до ч.1.ст.373 КПК України у разі якщо не доведено що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ухвалюється виправдувальний вирок то ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України слід визнати невинуватими та виправдати.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,-
засудив:
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в передявленому обвинуваченні за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнати невинуватими та виправдати за недоведеністю вчинення ними кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тримання під вартою скасувати та звільнити їх з-під варти негайно із зали суду.
Речові докази по справі: два поручні до пандусів та 45 кг металолому повернути пасажирському вокзалу ст..ім.Шевченка звільнивши ОСОБА_18 від обов`язків по зберігальній розписці.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1