В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002309 від 10 липня 2013 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньою, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, тимчасово непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1)03.12.2012 Придніпровським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень;

2)05.11.2014 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік, повідомлено про підозру в ухиленні від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.389 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи засудженою вироком Придніпровського районного суду від 03.12.2012 року за ч.1 ст. 185КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень в дохід держави, та якій у встановленому законом порядку було роз`яснено про обов`язок, відповідно до ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомив про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу, усвідомлюючи свій обов`язок виконати призначене судом покарання, не маючи на те поважних причин, умисно, шляхом бездіяльності, не виконала покладені на неї обов`язки та після набрання вироком законної до теперішнього часу зазначений штраф не сплатила, на виклики до суду для розгляду питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу у вигляді громадських робіт не з`явилась, жодних мір по працевлаштуванню не вжила, на облік до центру зайнятості не стала, отриманні від тимчасових заробітків доходи витрачала на власні потреби, жодних коштів на сплату штрафу не скерувала, чим ухилялася від призначеного судом покарання. Вподальшому штраф сплатила трьома платежами, 10.12.2014 року у сумі 50 гривень, що підтверджується квитанцією за №114; 20.04.2015 року у сумі 700 гривень, що підтверджується квитанцією за №35330407 та 16.06.2015 року у сумі 100 гривень, що підтверджується квитанцією за №184.

Допитана в судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 вину визнала в повному обсязі, визнала всі фактичні обставини, які їй пред`явлено в обвинуваченні та пояснила, що 03.12.2012 року була засуджена вироком Суду за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу. Тривалий проміжок часу не сплачувала штраф,потім здійснила сплату штрафу трьома платежами у сумі 50, 100 та 700 гривень. Вину визнала повністю, покаялась, просила суворо не карати, повідомила, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення відповідають умовам обвинувального акту.

Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується як її показаннями, даними нею в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які вона визнала в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.1 ст.389 КК України як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою її відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_5 , враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває, раніше судима. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання, пов`язаного із обмеженням волі.

Однак, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, її особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, молодий вік, думку сторони обвинувачення про застосування покарання не пов`язаного із позбавленням волі, наявність посередньої характеристики за місцем проживання, те, що сплатила штраф за попереднім вироком у повній мірі, відбула покарання з іспитовим строком та ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.12.2015 року була звільнена від призначеного їй покарання у виді 2 років обмеження волі із випробуванням із іспитовим строком в 1 рік, суд встановлює за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на неї обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, так як обвинувачена була судима і вчиняла кримінальні правопорушення.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.2-4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та з`являтися в цю інспекцію для реєстрації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-письмові матеріали, досліджені в ході судового розгляду за клопотанням прокурора, що містять характеризуючи дані на обвинувачену та сторони захисту залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1