Справа №668/9708/14-к
н/п 1-кс/668/3178/14

УХВАЛА
09.07.2014 року м. Херсон

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ УМВС України в Херсонській області капітана міліції ОСОБА_3 у матеріалах досудового розслідування №0000229 про арешт майна та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на майно, що є власністю підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на ? частку квартири АДРЕСА_1 , передбачивши заборону для ОСОБА_4 і його дружини ОСОБА_5 розпоряджатися будь-яким чином цим майном.

Слідчим управлінням УМВС України в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 368 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_4 , на підставі наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України №9 від 11.01.2012 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 26 від 08.02.2012 обіймаючи посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (3 розряду) Херсонської області, тобто будучи службовою особою, згідно із ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі Закону) уповноваженою на виконання функцій держави, та керівником місцевого органу військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів, який відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України», Положення «Про Міністерство оборони України», затвердженого Указом Президента України №406/2011 від 06.04.2011, Положення «Про військові комісаріати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №389, є структурним підрозділу органу державної влади, тобто службовою особою, що займає відповідальне становище, тобто особою, якій відповідно до ст.6 Закону заборонено використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди, одержав таку вигоду за наступних обставин.

Так, він, обіймаючи вищевказану посаду, будучи відповідно до п.п.6, 35, 68, 75, 90 Положення «Про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №352 від 21.03.2002, будучи відповідальним за своєчасне проведення призову громадян на строкову військову службу, зобов`язаним здійснювати систематичний контроль за дотриманням призовниками вимог Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", особисто контролювати прибуття призовників для проходження призовної комісії, знайомитись з документами особових справ призовників, знаходячись у своєму службовому кабінеті, в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , 16.04.2014, близько 12 години, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з єдиною метою протиправного збагачення шляхом вчинення тотожних дій, запропонував ОСОБА_6 надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 400 доларів США за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 з використанням вищезазначених повноважень, а саме вирішення питання щодо ненадання Голопристанській районній призовній комісії документів особової справи її сина призовника ОСОБА_7 і таким чином унеможливлення призову останнього на строкову військову службу.

Коли ОСОБА_6 погодилась на його пропозицію, 17.04.2014, близько 11 години, він, продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, знаходячись у своєму службовому кабінеті, в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 за вищевказаною адресою, одержав передані ОСОБА_6 у якості частини обумовленої з ним неправомірної вигоди готівкові грошові кошти у сумі 100 доларів США, що за курсом Національного банку України на 17.04.2014 складає 1139 гривень 61 копійка.

18.04.2014, близько 13 години 20 хвилин, він, доводячи до кінця реалізацію зазначеного умислу, знаходячись у своєму службовому кабінеті, в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 за вищевказаною адресою, одержав готівкові грошові кошти у сумі 300 доларів США, що за курсом Національного банку України на 18.04.2014 складає 3375 гривень 62 копійки, передані ОСОБА_6 у якості іншої частини обумовленої з ним неправомірної вигоди, сховавши їх в документах та паперах, які знаходилися на його робочому столі.

Зазначені грошові кошти на загальну суму 4515 гривень 23 копійки передані ОСОБА_6 за вищеописаних обставин, ОСОБА_4 прийняв, обернув на свою користь і розпорядився ними на свій розсуд.

21.05.2014 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону України від 18.04.2013), за вищеописаних обставин.

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради № 725 від 08.07.2014, квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2001, зареєстрованого Херсонською товарною біржею «Альтер-Его» за реєстраційним номером № 4259 є власністю ОСОБА_5 , яка з 09.08.1986 і до теперішнього часу перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .

Таким чином, зазначена квартира є майном, набутим під час шлюбу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.ст.60, 63 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Санкція ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції Закону України від 18.04.2013) передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, і без накладення арешту на вищевказане майно неможливо забезпечити виконання можливого вироку суду в цій частині.

Вивчивши матеріали досудового розслідування, встановлено, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 167, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Накласти арешт на майно, що є власністю підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на ? частку квартири АДРЕСА_1 , передбачивши заборону для ОСОБА_4 і його дружини ОСОБА_5 розпоряджатися будь-яким чином цим майном.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Херсонської області протягом п`яти діб з дня її оголошення, а зацікавленими особами з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя:ОСОБА_1