АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1197/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №621/2806/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 13 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Шелудьківка, Зміївського району Харківської області, громадянин України, освіта середня, розлучений, не працює, має на утриманні 2 дітей 2005 та 2011 року народження, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

Засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі.

Задоволено цивільний позов потерпілої потерпілої ОСОБА_9 . На її користь з обвинуваченого стягнуто 50 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Вироком встановлено, 24.08.2014 року, близько 18-ї години, ОСОБА_7 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вживали спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка, в ході якої останній вдарив ОСОБА_7 в обличчя, після чого той пішов додому, де взяв ніж, з метою умисного вбивства ОСОБА_10 , та повернувся до вказаного будинку, біля якого знаходились ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

Близько 19-ї години того ж дня, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації свого умислу на протиправне заподіяння смерті іншій людині, відкликав ОСОБА_10 і умисно наніс йому не менше 3 ударів ножем в область грудей та живота, причинивши йому проникаючі колото різані поранення грудної клітини черевної порожнини, які за ступенем тяжкості віднесено до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Внаслідок цих дій ОСОБА_7 настала смерть ОСОБА_10 , який помер в той же день. Причиною смерті став гемологічний шок, як наслідок заподіяних тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі і доповнень до неї та його захисник адвокат ОСОБА_8 просять вирок скасувати і закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю обвинувачення, та вважають, що суд першої інстанції під час розгляду справи неправильно застосував кримінальний та кримінально-процесуальний закон, що , на їх погляд, виразилося в наступному.

Апелянти вважають, що суд дав однобічну оцінку показанням свідків і викривив їх зміст у вироку , та прийняв в якості належного доказу речовий доказ ніж, вилучений з місця проживання обвинуваченого.

Обвинувачений також вважає, що криміналістичні експертизи в справі проведенні з порушенням норм законодавства, але не зазначає в чому конкретно це виразилось.

Захисник , крім того , вважає, що суд безпідставно задовольнив позов потерпілої ОСОБА_15 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином і не врахував при призначенні на казання відомості про особу обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що немає підстав для задоволення апеляцій обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перебіг судового засідання зафіксовано технічним засобом. Із аудіозапису судового засідання вбачається, що зміст показань свідків, викладених у вироку відповідає їх показанням в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_11 показала суду, що в зазначений час бачила як між обвинуваченим та потерпілим була бійка, після якої потерпілий тримався за бік, він сам та його одяг були у крові. До цієї бійки у потерпілого і на його одязі слідів ушкоджень не було.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , кожний окремо, пояснили в судовому засіданні, що дійсно в зазначеному у вироку місці і часі вони разом з потерпілим і обвинуваченим вживали алкогольні напої. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка і бійка, після якої ОСОБА_16 пішов, а коли повернувся, то між ними ще раз була бійка, після якої вони бачили на тілі потерпілого тілесне ушкодження в районі черевної порожнини і він сказав їм, що його «шпирнув» ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 черговий лікар, показав суду, що оказував першу медичну допомогу потерпілому, який з початку сказав, що упав на арматуру, а в подальшому пояснив, що його «підрізав» чоловік на ім`я « ОСОБА_18 », але точно він ім`я не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_19 показала, що 24 серпня 2014 року в місці, зазначеному у вироку, близько 18-ї годині вона бачила бійку між обвинуваченим і потерпілим.

Із відповідного протоколу вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_7 працівниками міліції вилучено складний ніж, який визнано речовим доказом.

Висновками експертів встановлено, що на ножі є сліди крові, походження якої від потерпілого не виключається.

Як вбачається із висновків судово-медичних експертів, на тілі потерпілого виявлені тілесні ушкодження тулуба та живота проникаючи колото різані рани з численними ушкодженнями внутрішніх органів в лівій половині грудної клітки та в області середньої лінії живота, вони могли бути заподіяні ножем, вилученим з місця проживання обвинуваченого у строк і при обставинах зазначених у вироку. Ці тілесні ушкодження стали причиною смерті потерпілого і не могли утворитися при падінні. Після спричинення тілесних ушкоджень, потерпілий міг жити проміжок часу, що обчислюється декількома десятками хвилин і в цей період міг самостійно пересуватися, звати на допомогу.

Зазначені висновки експертів виконані в експертних закладах в порядку передбаченому КПК України, науково обґрунтовані, а тому суд відкидає доводи апеляцій про недопустимість цих доказів.

Суд першої інстанції дав належну оцінку твердженням обвинуваченого та свідка ОСОБА_20 рідної сестри обвинуваченого, про порушення, на їх думку, процесуального закону при вилучені ножа, визнаного речовим доказом.

Показаннями свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 встановлено, що вони були понятими під час огляду місця події в ході якого було вилучено ніж із плямами бурого кольору. Відомості зазначені в протоколі цієї слідчої дії відповідають дійсності. Крім того, вони пояснили, що ОСОБА_20 , власник житлового приміщення, дозволила їм зайти в житло, про що написала відповідну заяву.

Із висновків експертів вбачається, предметом їх дослідження був саме ніж вилучений під час огляду житла обвинуваченого.

За таких обставин, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що речовий доказ ніж є належним доказом.

Сукупність зазначених доказів давала суду першої інстанції прийти до висновку про доведеність обвинувачення, а дії обвинуваченого, який неодноразово з достатньою силою наносив потерпілому удари ножем в життєво важливі органи свідчать про те, що він діяв з умислом на протиправне заподіяння смерті потерпілому, а тому суд правильно кваліфікував його дії за ч.1ст.115 КК України.

Рішення суду про задоволення цивільного позову потерпілої обґрунтований у вироку і відповідає вимогам ст.ст.1168, 1177 ЦК України.

Що ж стосується призначеного покарання, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України, при цьому суд врахував всі данні , що характеризують обвинуваченого, у тому числі і ті, на які посилається в апеляції захисник.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Зміївського районного суду Харківської області від 13 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4