№ 1-кп/760/924/2015 року
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/924/2015 року, що зареєстроване ЄРДР 13.11.2014 року за № 0010240, по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, учня 11 класу середньої загальноосвітньої школи № 74, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого- в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, КК України,-

за участю прокурорів : ОСОБА_5

ОСОБА_6

потерпілого : ОСОБА_7

законних представників потерпілого : ОСОБА_8

ОСОБА_9

представника потерпілого : ОСОБА_10

представників ВКМСД : ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

захисника : ОСОБА_14

законного представника обвинуваченого : ОСОБА_15
обвинуваченого : ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

10.11.2014 року в період часу з 14:35 години до 14:38 години, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кабінету біології середньої загальноосвітньої школи № 229, що розташована по вул. Виборзькій, 57 в м. Києві, під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з однокласником ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, підійшов до останнього, який сидів на стільці за партою.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 декілька ударів головою в область голови, один удар кулаком правої руки в скуло-орбітальну область голови справа, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; навколоочний синець справа; уламковий перелом латеральної стінки правої орбіти; перелом у ділянці клиноподібного виличного шва справа; уламковий перелом передньої, верхньої стінок правої верхньощелепної пазухи, з розповсюдженням на нижньоорбітальний край справа; перелом задньо-латеральної стінки пазухи, із зануренням уламків у її порожнину; перелом соскоподібного відростка скроневої кістки справа, які згідно висновку експерта № 203/е від 02.04.2015 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 визнав повністю і пояснив, що 10.11.2014 року, приблизно о 14:35 години він знаходився на уроці в приміщенні кабінету біології середньої загальноосвітньої школи № 229, що розташована по вул. Виборзькій, 57 в м. Києві, і у нього з носу пішла кров. Коли він зупинив кров, то вату з кров`ю кинув на парту, за якою сидів потерпілий ОСОБА_7 ..

ОСОБА_7 кинув цю вату з кров`ю на парту, за якою сидів він, обвинувачений. Тоді він вдарив кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , на що останній його вдарив кулаком в обличчя. Після цього, він, тримаючи потерпілого за руки, вдарив декілька ударів головою в область голови, в обличчя, потерпілому, а також і кулаком правої руки в обличчя, під око. Потерпілий впав на підлогу. Він допоміг потерпілому піднятися, а потім провів його до тролейбусу, при цьому, він вибачався перед потерпілим.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 підтверджується доказами, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 10.11.2014 року, приблизно о 14:40 години, він знаходився на уроці в приміщенні кабінету біології середньої загальноосвітньої школи № 229, що розташована по вул. Виборзькій, 57 в м. Києві, коли ОСОБА_4 кинув йому на парту вату з кров`ю, яку він відкинув йому назад. ОСОБА_4 підійшов до нього і наніс йому удар кулаком в нижню частину щелепу, а потім наніс близько 10 ударів в обличчя, завдавши йому тяжки тілесні ушкодження.

Висновком експерта № 203/е від 02.04.2015 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; навколоочний синець справа; уламковий перелом латеральної стінки правої орбіти; перелом у ділянці клиноподібного виличного шва справа; уламковий перелом передньої, верхньої стінок правої верхньощелепної пазухи, з розповсюдженням на нижньоорбітальний край справа; перелом задньо-латеральної стінки пазухи, із зануренням уламків у її порожнину; перелом соскоподібного відростка скроневої кістки справа, які утворилися від ударів-співударянь тупих твердих предметів, при цьому комплекс ушкоджень, що формує перелом кісток лицевого черепа (травматична дія мала місце у ділянку правого ока), утворився щонайменше від одного удару тупим твердим предметом (зокрема можливо внаслідок удару кистю руки зібраної в кулак), з приданням прискорення та послідуючим падінням на площину (або контактуванні з переважаючою поверхнею контакту ділянкою голови), з утворенням перелому соскоподібного відростка скроневої кістки справа, можуть відповідати 10.11.2014 року та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя)(а.п. 194-199).

Оцінивши докази, які досліджені судом, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними і приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 103 КК України, враховує ступінь і характер суспільної небезпеки ним скоєного, його особу: є неповнолітнім, раніше не судимий, задовільно характеризуються за місцем проживання та навчання у середній загальноосвітній школі № 74, але посередньо характеризуються за місцем навчання у середній загальноосвітній школі № 229, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, навчається (учень 11 класу).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття у вчиненому, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також і те, що вчинений ним злочин віднесений до тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд з урахуванням думки представників служби в справах дітей та ВКМСД, потерпілого, його законного представника, щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75, 104 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Законним представником потерпілого ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8372 гривень 15 копійок та моральної шкоди у розмірі 150000 гривень, посилаючись на те, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 було завдано матеріальної шкоди, т.я. на лікування ОСОБА_7 були витрачені гроші, але до цього часу не відшкодована а також моральної шкоди, оскільки діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 завдано моральні та фізичні страждання.

Обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав цивільний позов, а саме: матеріальну шкоду в розмірі 7681 гривень 46 копійок та моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, стверджуючи, що матеріальний стан його та його батьків не дозволяє відшкодувати потерпілому моральну шкоду в розмірі 150000 гривень, а щодо матеріальної шкоди, то потерпілим підтверджено копіями квитанцій по сплаті за лік та лікування на суму 7681 гривень 46 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до вимог ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
Ч.2 ст. 1179 ЦК України передбачає, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Ч. 3 цієї ж статті наголошує, що обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду, припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.
В ході розгляду кримінального провадження встановлено, що у неповнолітнього ОСОБА_4 відсутнє майно, а тому відповідно до вимог ч.2 ст. 1179 ЦК України його батьки повинні відшкодувати потерпілому завдану неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 шкоди в повному обсязі, але цивільний позов до батьків обвинуваченого ОСОБА_4 не пред`явлено і під час розгляду кримінального провадження цивільним позивачем, його законним представником не було заявлено клопотання про залучення батьків неповнолітнього ОСОБА_4 у якості співвідповідачів, як це вимагає ст. 33 ЦПК України, де зазначено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

А тому, суд вважає, що цивільний позов підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком чинності обрати особисте зобов`язання з покладеними на нього судом обов`язками: прибувати за кожною вимогою до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурору та суду, повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання та навчання.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

С У Д Д Я: