Провадження по справі № 1-кс/752/4854/15

У Х В А Л А
Іменем України
16.11.2015 року слідчий суддя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на незаконне затримання,

в с т а н о в и в:
29.07.2015 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_5 звернувся адвокат ОСОБА_4 .

У скарзі заявник зазначає про те, що в провадженні слідчого слідчого відділу Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0003104, внесене до ЄРДР 28.03.2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, підозру у вчиненні якого 18.05.2015 року вручено ОСОБА_5 .

Як вказує заявник, згідно з рапортом старшого оперуповноваженого ОПВ УКР ГУМВС України у м.Києві ОСОБА_7 ним спільно з пом.о/у ОСОБА_8 27.03.2015 року о 13-45 год. біла магазину «Адідас» в ТРЦ «Океан плаза» по вул. Антоновича в м.Києві був затриманий ОСОБА_5 та доставлений до Голосіївськогго РУ ГУМВС України в м.Києві. У рапорті зазначено, що в подальшому, після затримання, було встановлено, що ОСОБА_5 таємно викрав три пари шкарпеток з магазину «Адідас».

Заявник вважає затримання ОСОБА_5 незаконним, посилаючись на те, що на момент затримання у старшого оперуповноваженого ОПВ УКР ГУМВС України у м.Києві ОСОБА_7 не було підстав для затримання ОСОБА_5 без ухвали слідчого судді, передбачених ст.208 КПК України; заяву про вчинення кримінального правопорушення подано після затримання ОСОБА_5 о 14-30 год.; безпосередньо після затримання не проведено обшуку та вилучення викраденого майна; не складено протокол затримання ОСОБА_5 , чим порушено вимоги ч.5 ст.208 КПК України; протокол огляду місця події датовано 02.03.2015 року, тобто за 25 днів до моменту затримання ОСОБА_5 ; службовою особою під час затримання не виконано вимоги ч.4 ст.208, ст.213 КПК України.

Заявник зазначає про те, що на жоден доказ того, що ОСОБА_5 під час вчинення злочину або замаху на його вчинення або безпосередньо після злочину немає, що очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, в матеріалах досудового розслідування не вказано, відеозапис у приміщенні магазину «Адідас» не ведеться.

Заявник вважає, що затримання ОСОБА_5 здійснено всупереч вимогам КПК України, нормам міжнародного права, у зв`язку з чим просить перевірити обґрунтованість затримання ОСОБА_5 27.03.2015 року та визнати його незаконним.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження №0003104, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.

Згідно з приписами ст.206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини, які вимагають від судді відповідного реагування у разі отримання відомостей про незаконне позбавлення особи свободи без відповідного судового рішення, незвільнення з-під варти особи після внесення застави в установленому КПК України порядку, зокрема, постановлення рішення про негайне звільнення позбавленої свободи особи у випадку встановлення відсутності підстав для позбавлення свободи.

Відповідно до ч.1 ст.207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу:

1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;

2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України .

Згідно з ч.4 ст.208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Частина 5 ст.208 передбачає, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

За приписами ч.1, 2 ст.210 КПК України уповноважена службова особа зобов`язана доставити затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в якому негайно реєструються дата, точний час (година і хвилини) доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана надати затриманій особі можливість негайно повідомити про своє затримання та місце перебування близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи. Якщо уповноважена службова особа, що здійснила затримання, має підстави для обґрунтованої підозри, що при повідомленні про затримання ця особа може зашкодити досудовому розслідуванню, вона може здійснити таке повідомлення самостійно, проте без порушення вимоги щодо його негайності.

Як вбачається з наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, зокрема, рапорту ст. о/у ОПВ УКР ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_7 від 27.03.2015 року, 27.03.2015 року приблизно о 13-45 год. ним із пом. о/у ОСОБА_8 був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , ТРЦ «Оушен Плаза», біля магазину «Адідас». За інформацією, наявною в рапорті, в подальшому було встановлено, що вищевказаний громадянин приблизно о 13-40 год. таємно викрав із магазину «Адідас» комплект шкарпеток білого кольору. Для подальшого провадження було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_5 був доставлений до Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві.

О 14-30 год. 27.03.2015 року оперуповноваженим ВКР Голосіївського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_9 складено протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 , менеджера ДП «Адідас Україна», з якої вбачається, що 27.03.2015 року близько 12-00 год. за адресою: м.Київ, вул.Горького, 176, в приміщенні магазину «Адідас» ОСОБА_10 виявила відсутність шкарпеток на суму 220 гривень.

Протокол огляду місця події складено о 14-09 год. 27.03.2015 року, цього ж дня у ОСОБА_5 відібрано пояснення, ОСОБА_10 допитано в якості свідка о 10-30 год. 28.03.2015 року.

18.05.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя не може погодитися з думкою заявника про відсутність підстав для затримання підозрюваного 27.03.2015 року, оскільки зібрані матеріали вказують на існування на час затримання обставин, визначених статтею 208 КПК України.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на численні порушення вимог КПК під час затримання ОСОБА_5 , зокрема, порушення ч.4, 5 ст.208, ч.1 ст.210, ч.1, 2 ст.213 КПК України. Так, після затримання ОСОБА_5 йому не було роз`яснено права, не складено протокол про його затримання, не зареєстровано дату і час доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством, не надано можливості повідомити про своє затримання та не повідомлено близьких родичів затриманого про його затримання іншим чином.

Однак наявність вказаних порушень, допущених при затриманні ОСОБА_5 та на які вказує також заявник як на підставу для визнання затримання незаконним, висновку судді про наявність підстав для затримання ОСОБА_5 не спростовують.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 208, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на незаконне затримання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя