Справа № 517/778/15-к
Провадження № 1-кп/517/88/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка кримінальне провадження, внесене 15.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Долинське Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, із базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 23.09.2010 року Ананьївським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.296, 128, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 22.01.2013 року на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеси, згідно ст. 81 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 15.03.2015 року приблизно біля 19 год. 30 хв., знаходячись у дворі домогосподарства своєї співмешканки ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , під час сварки з її матір`ю ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, наніс останній один удар палицею по голові, чим завдав їй тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани тім`яної області волосяної частини голови.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 31.03.2015 року у ОСОБА_5 є в наявності тілесні ушкодження у вигляді забитої рани тім`яної області волосяної частини голови. Вказані ушкодження не були небезпечні для життя в момент спричинення, мають незначні, швидкоплинні наслідки, які тривали не більше 6 днів і по цьому критерію, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав та суду пояснив, що 31.03.2015 року перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_2 в ході сварки із ОСОБА_5 наніс останній один удар палицею по голові. Обвинувачений суду повідомив, що він у вчиненні вказаного злочину розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 31.03.2015 року їй на подвір`ї домоволодіння її дочки ОСОБА_6 в с. Перехрестове Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_4 наніс удар палкою по голові.

Судом дослідженні наступні докази, надані прокурором під час судового провадження.

Так, з висновку судово-медичної експертизи № 16 від 31 березня 2015 року вбачається, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забитої рани тім`яної області волосяної частини голови. Вказані ушкодження не були небезпечні для життя в момент спричинення, мають незначні, швидкоплинні наслідки, які тривали не більше 6 днів і по цьому критерію, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження іншихдоказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого, потерпілої та письмовими доказами у справі, які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .

Так, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду всі обставини вчинення злочину, його об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в його діях на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 . Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно 31.03.2015 року умисно наніс ОСОБА_5 один удар палкою по голові.

Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілої, яка підтвердила обставини повідомлені обвинуваченим щодо способу, часу, місця вчинення злочину, характеру та локалізації удару, механізму отримання нею тілесного ушкодження, та висновком експерта, яким підтверджено отримання потерпілою легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.При цьому суд також враховує думку потерпілої, яка просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Фрунзівської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що він проживає без реєстрації в с. Петрівка Фрунзівського району, за період проживання скарг та повідомлень на його адресу не надходило.
З вимоги ІЦ ГУМВС України в Одеській області вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та судимий 23.09.2010 року Ананьївським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.296, 128, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 22.01.2013 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 1 день, що з урахуванням вимог ст. 89, 90 КК України переконує суд в тому, що судимість ОСОБА_4 не знята та не погашена у встановленому порядку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням конкретних обставин справи, думки потерпілої, особи обвинуваченого, який ніде не працює, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 125 КК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 125 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: