Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа №1-20/2010 рік
06 вересня 2010 року смт Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої: Курочкіної О.М.
при секретарі: Лукіній Л.Г.
за участю прокурора: Смолова Р.О.
представника потерпілої ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_3 17.08.1954 р н , який прож. за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 Петропавлівського, р-ну, Дніпропетровської обл., громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, пенсіонер, інвалід 111 групи, одружений, не військовозобов'язаний, участі по ліквідації наслідків катастрофи Чорнобильської АЕС не приймав, участі по виконанню інтернаціонального обов'язку в Афганістані не приймав, відповідно до ст..89 КК України визнаний таким, що не має судимості
у скоєнні злочину, передбачених ч.1 ст. 125 КК України
ОСОБА_3 29 серпня 2008 року, близько 19 години вибіг з двору власного домоволодіння яке розташоване по вул. Партизанській, 51 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, коли поряд гнали своїх корів з пасовиська ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та на грунті неприязнених відносин, внаслідок сварки умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень наніс удар ОСОБА_4 кулаком в обличчя внаслідок чого вона отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми.
Після втручання гр. ОСОБА_5, ОСОБА_3 припинив свої неправомірні дії і пішов до себе в двір.
Таким чином, діями ОСОБА_3 ОСОБА_4 було спричинено легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в предявленому йому обвинуваченні не визнав, цивільний позов не визнав, проти застосування щодо нього амністії заперечує, зазначив, що він не бив потерпілу тільки схватив її та відштовхнув, вона ображала його та його родину, гнала корів біля його будинку де він посадив ялинки. Коли він побачив що корови йдуть по ялинкам, то вискочив з двору, чи висловлювався брутальною лайкою не памятає, на його зауваження ОСОБА_4 спочатку замахнулась, а потім вдарила його палицею, після того як ОСОБА_5 крикнула до нього він повернувся у двір. З потерпілою неприязненні стосунки з весни, коли вона гоне корів, вони все витоптують та забруднюють біля його двору, вважає, що сам особисто захищався і коли ОСОБА_4 кинулась на нього він виставив вперед руку, а вона наштрикнулась на палець.Люди бачили, як потерпіла поклала велосипед і перша кинулася на нього. Після спілкування з дільничим, він особисто звертався до потерпілої щоб зясувати стосунки, вона була дома, хоча повинна була знаходитись в лікарні. Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не оскаржував.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що підсудний вибіг з двору схопив корову за роги, вона почала кричати щоб він не чіпав корову але він вдарив її в око, вона впала і втратила свідомість, але люди бачили що він бив її ногами, підсудний вибачення не просив, гроші на лікування не давав, вона продовжує лікування, підтвердила, що підсудний дійсно приїздив до неї в лікарню, вважає, що лікування необхідно продовжувати, крім того вважає, що у корови стався викидень після дій підсудного.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив , що лікував потерпілу 7 днів, потім два тижні вона лікувалась у невропатолога, у неї був стаціонарний режим лікування але вона мала можливість вставати і ходити, діагноз про струс головного мозку поставив під питанням.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила, що ОСОБА_3 вискочив з двору і дійсно хватав корову за роги, чула як потерпіла кричала, але коли до неї підійшла то побачила, що вона сидить на землі і бачила, що ОСОБА_3 вдарив потерпілу в бік ногою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила, що допомагала потерпілій доїти корову коли та хворіла.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердив, що 29 серпня після 19 години приїхала додому з міліцією потерпіла, яка є його співмешканкою, у неї було запливле око, їздив з нею у Дніпропетровську лікарню, вона лікувалася більше 3-х тижнів, ще у неї були синці в області сідниці та спини.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердила, що разом з підсудним їздила д лікарні провідувати потерпілу, але їй пояснили, що вона лікується амбулаторно.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердила, що потерпіла накричала на неї коли вона зробила їй зауваження і тому вона її боїться, а підсудний ніколи ні з ким з сусідів не сварився, всім подобається коли біля двору квіти ростуть.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив, що особисто цікавився станом здоровя потерпілої, лікар ОСОБА_6 зазначив, що буде направляти її в м.Дніпропетровськ.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13підтвердили, що ціле літо були труднощі з потерпілою, в той вечір вона знову гнала корову понад самим парканом, чоловік та батько став кричати на неї, але вона сварилась на нього, кинула велосипед і кинувшись до нього махала палицею, він відштовхнув її, а вона присіла, бійки ніякої не було.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що нічого не бачила, але потерпіла часто її зачіпає.
Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 та ОСОБА_16
в судовому засіданні не могли згадати лікування потерпілої.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 підтвердив, що потерпіла коли гоне корову веде себе не гідно, що вони намагаються зробити все гарно, посдати квіти, а інші цього не бережуть.
Суд враховує, що в судовому засіданні свідки не підтвердили, що бачили безпосередньо нанесення удару ОСОБА_3 в обличчя потерпілій ОСОБА_4
Звинувачення підсудного частково підтверджуються оголошеними в судовому засіданні матеріалами справи:
постановою про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с.7) підтверджується в наслідок перевірки до порушення кримінальної справи наявні ознаки злочину передбачені ст..125 КК України.
Суд критично ставиться до висновків акту судово-медичного обстеження (а.с.9) №234 від 29.08.2008 року про наявність у потерпілої закритої черепно-мозкової травмі та струсу головного мозку, так як зазначені висновки спростовуються іншими доказами.
Суд не бере до уваги висновок експерта №43 від 18.03.2009 року так як зазначений доказ є неналежним, призначення експертизи було з порушенням процесуальних норм.
Повторним висновком експерта від 23.11.2009 року № 209,(а.с.140-142) підтверджується, що у потерпілої виявлено тілесне ушкодження у виді крововиливу навколо лівого ока. Виставлений діагноз струс головного мозку не підтвердився обєктивною клінічною симптоматикою. Крім того зазначено, що захворювання ОСОБА_4 могли симулювати симптоми струсу головного мозку але вони не повязані з черепно-мозковою травмою.
Висновком судово-медичної експертизи від 30.06.2010 року № 112 проведеної експертною комісією Дніпропетровського ОКЗ "Бюро судмедекспертизи" підтверджується, що конкретизувати травмуючий предмет по виявленому ушкодженню не можливо, що однак не виключає можливість його виникнення внаслідок удару кулаком в область лівого ока.
Діагноз: черепно-мозкова травма, струс головного мозку при консультації медичних документів не підтверджений об'єктивною неврологічною симптоматикою (відсутні об'єктивні неврологічні симптоми які підтверджують даний діагноз), тому при визначенні ступеню тяжкості у рахунок не сприймаються.
Прямого причинного зв'язку між; параорбітальною гематомою ліворуч з наслідками тупої травми лівого ока, начальною катарактою обох очей, встановити не можливо у зв'язку з тривалим терміном часу між; травмою лівого ока та встановленням даного діагнозу (приблизно шість місяців).
По наданим медичним документам встановлення та лікування коньюктивиту обох очей, вперше з 09.09.08р., рецидиви даного захворювання у жовтні 2008р, у січні та липні 2009 року, свідчать про алергічний характер виникнення коньюктивиту а не є наслідком травми лівого ока.
Комісія вважає, що захворювання у вигляді начальної катаракти обох очей, гіпертонічної ангіопатії сітківки обох очей, гіпертонічної хвороби 2-го ступеню, вегетативно-судинна дистонія не знаходяться у прямому причинному зв'язку з травмою отриманою 29.08.08р. , а є самостійними захворюваннями, тому при визначенні ступеню тяжкості у рахунок не сприймаються, що відповідає вимогам „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, п.п.4.6, 4.7" які затверджені Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.
Під час судового слідства не знайшло свого підтвердження, що умисне тілесне ушкодження спричинене ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 спричинило короткочасний розлад здоровя або незначну втрату працездатності і тому неправомірно кваліфіковане потерпілою за ч.2 ст. 125 КК України.
Факт нанесення удару кулаком в обличчя ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 підтверджується свідченнями потерпілої та частково матеріалами експертиз.
Зазначені докази у відповідності зі ст. 65 КК України є законними і отримані у відповідності до вимог КПК України.
В скоєнні даного злочину ОСОБА_3 вину не визнав, заявлений цивільний позов не визнав в повному обсязі просить суд винести щодо нього виправдувальний вирок.
Суд критично ставиться до стверджень ОСОБА_3 щодо того, що він не наносив удар, а підсудна сама кинувшись на нього вдарилась оком об його палець, зазначене ствердження спростовується свідченнями потерпілої та висновками судово-медичної експертизи від 30.06.2010 року № 112.
Вина підсудного в інкримінованому йому злочині в судовому засіданні доказана повністю.
Суд розцінює не визнання вини підсудним на судовому слідстві, як бажання уникнути відповідальності за скоєне та вважає, що дії підсудного кваліфіковано правильно за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Визначаючи вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує , що він раніше не судимий , скоїв злочин невеликої тяжкості.
Обставини, передбачені ст. 66, 67 КК України , яка помякшують чи обтяжують покарання судом не визнані
Враховуючи всі зазначені обставини , особу підсудного , суд вважає , що останній повинен понести покарання в межах санкції інкримінованого злочину , а саме у виді громадських робіт .Підстав для застосування інших видів покарання , суд не вбачає . Дане покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання , та буде відповідати тяжкості скоєного злочину та особі засудженого .Підстав до застосування норм ст..ст. 69,69-1 КК України .
Разом з тим , суд дійшов висновку про можливість звільнення підсудного від кримінальної відповідальності на підставі п. «г» ст.. 1 ЗУ « Про амністію » від 12.12.2008 р., тобто на підставі того , що підсудний є інвалідом третьої групи , що посвідчується пенсійним свідоцтвом № НОМЕР_1 , серії ААА ( № 943754 ).
Вирішуючи питання щодо даного позову , суд вважає , що позов про відшкодування матеріальної шкоди не підлягає задоволенню, так як заявлена сума підтверджується відповідними доказами ( чеками , квитанціями та білетами ) але не підтверджується лікарськими призначеннями крім того відповідно до висновку судово-медичної експертизи лікування в даному випадку не пов'язане з легким тілесним ушкодженням нанесеним потерпілій ОСОБА_3
Судом встановлено, що злочинними діями ОСОБА_3 потерпілій спричинена моральна шкода яка виразилась в тому, у потерпілої було обмежено можливість спілкування з рідними та друзями, що порушило її нормальні життєві зв'язки з оточуючими людьми і спричинило психологічний дискомфорт, вона перенесла душевні страждання в звязку з протиправною поведінкою щодо неї, від приниження та образи з боку відповідача що принизило її честь та гідність, тож суд вважає необхідним частково задовольнити позов про відшкодування моральної шкоди на суму 5 (пять ) тисяч грн., крім того при частковому задоволенні моральної шкоди суд враховує і провокаційну поведінку потерпілої.
Арешт на майно не накладався .
Речові докази по справі не вилучались .
Судові витрати по справі відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт 120 год.
На підставі ч.4 ст.6 КПК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання в наслідок акта амністії.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 до ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_18 спричинену їй моральну шкоду вна суму 5(пять) тисяч грн.
На вирок суду може бути подана скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя О.М.Курочкіна