Справа № 396/2318/15-к
Провадження № 1-кп/396/199/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення по ч.1 ст.190 КК України, тобто шахрайство - заволодіння чужим майном шляхом обману.
Судом встановлено, що у січні 2015 року ОСОБА_4 , маючи намір на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, в мережі Інтернет створила на соціальній мережі «ВКонтакте» сторінку на ім`я « ОСОБА_5 », де розмістила фотографії одягу, взуття та аксесуарів з цінами, зазначене як місце проживання м. Одеса та дату народження користувача сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 та пропонувала користувачам соціальної мережі придбання її продукції.
Продовжуючи свій злочинний умисел 01 лютого 2015 року ОСОБА_4 знайшла покупця потерпілу ОСОБА_6 , яка на сторінці «Єва Адашева» замовила пальто та сорочку на загальну суму 768 грн. З метою отримання грошових коштів шляхом обману 05 лютого 2015 року ОСОБА_4 надала потерпілій ОСОБА_6 номер рахунку картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , нібито для оплати за замовлений товар, на який потерпіла ОСОБА_6 о 13.44 год. 05.02.2015 р. за допомогою терміналу перерахувала грошові кошти в сумі 768 грн. Згідно даних банку ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначений рахунок належить ОСОБА_7 , але станом на момент вчинення кримінального правопорушення карткою користувалась обвинувачена ОСОБА_4 як його співмешканка.
Отримані грошові кошти в сумі 768 грн. разом з іншим переказом ОСОБА_4 зняла за допомогою банкомату, який розташований по вул. Леніна, 43 в м. Новоукраїнка та розпорядилась ними на свій розсуд як своїми власними, не маючи при цьому будь-якого наміру та можливості на виконання зобов`язання з пересилання пальто та сорочки або повернення отриманих коштів. В ході переписки між сторонами обвинувачена ОСОБА_4 повідомила потерпілу ОСОБА_6 , що не може відправити їй ні замовлення, ні повернути грошові кошти, посилаючись на життєві обставини.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, погодилась із обставинами вчинення нею злочину, викладеними в обвинувальному акті, пояснила, що ввечері в січні 2015 року створила в мережі Інтернет у соцмережі «ВКонтакте» сторінку на ім`я « ОСОБА_5 », де розмістила фотографії одягу, взуття та аксесуарів з цінами, зазначила своє місце проживання м. Одеса та дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та пропонувала користувачам соціальної мережі придбання її продукції.
01 лютого 2015 року вона знайшла покупця потерпілу ОСОБА_6 , яка на сторінці «Єва Адашева» виявила бажання придбати у неї пальто та сорочку на загальну суму 768 грн. Знаючи наперед про те, що вона, обвинувачена, не має у наявності предметів одягу, які замовила потерпіла, вона ввела в оману потерпілу, пообіцявши через кілька днів переслати їй замовлені товари на її адресу проживання. Із метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої вона повідомила останній номер рахунку картки ПАТ КБ «ПриватБанк», належний її співмешканцеві ОСОБА_7 , та запропонувала оплатити замовлений товар. 05 лютого 2015 року вона отримала переказ від потерпілої на суму 768 грн., згодом через банкомат зняла перераховані кошти з картки, якою користувалась за згодою свого співмешканця ОСОБА_7 .
Вона не повідомляла ОСОБА_7 про те, чим займається і йому не було відомо про її незаконні дії. Отриманими грошовими коштами вона розпорядилась на власний розсуд. Цивільний позов визнає у повному обсязі, погоджується із фактом заподіяння потерпілій майнової шкоди в сумі 768 грн., а також із тим, що потерпіла понесла моральні страждання. Пояснила, що у неї немає самостійних доходів, оскільки вона не працює, будь-яких належних їй грошових коштів, рухомого чи нерухомого майна у неї немає. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє у майбутньому не вчиняти правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про час, дату і місце розгляду справи, повідомивши про судовий розгляд справи у її відсутності та про підтримання заявленого нею цивільного позову, а тому суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, які не заперечили щодо проведення судового розгляду у відсутності потерпілої, ухвалив про розгляд кримінального провадження у відсутності потерпілої.
Судом, за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів, відносно тих обставин, які ніким не заперечуються, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, а саме щодо допиту свідків та дослідження в повному обсязі письмових матеріалів кримінального провадження.
Заслухавши показання обвинуваченої та дослідивши письмові матеріали, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченої доведена повністю, дослідженими доказами встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 ввівши потерпілу ОСОБА_8 в оману, заволоділа належними їй грошовими коштами в сумі 768 грн., якими розпорядилась на власний розсуд, що підтверджується квитанцією від 05.02.2015 р. про перерахування коштів і протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.09.2015 р., у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані по ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що вона має молодий вік, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, інвалідом не являється.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст.66 КК України суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст.67 КК України, судом не встановлені.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, яка вчинила умисний корисливий злочин невеликої тяжкості, наведені вище дані про її особу, обставини, що пом`якшують її відповідальність, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, відсутність у неї самостійних доходів, відсутність медичних відомостей щодо протипоказань до фізичної праці, знаходить необхідним для її виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити їй покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.190 КК України.
Заявлений потерпілою цивільний позов слід задовольнити частково у зв`язку із наступним.
Згідно ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала внаслідок вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст.128 КПК України).
Згідно ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Потерпіла ОСОБА_6 у цивільному позові просить стягнути із обвинуваченої ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 3000 грн., не надавши при цьому жодних доказів на підтвердження розміру завданої їй майнової шкоди в цьому розмірі.
Як встановлено в судовому засіданні, розмір завданої потерпілій майнової шкоди становить 768 грн., який полягає в сумі грошових коштів, якими внаслідок обману заволоділа обвинувачена, також сама потерпіла в описовій частині цивільного позову вказує саме на такий розмір.
Оскільки цивільний позов в кримінальному провадженні розглядається згідно принципу диспозитивності та обов`язку доведення кожною стороною усіх обставин, на які покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, то суд не вбачає належних і допустимих доказів для стягнення майнової шкоди в розмірі 3000 грн., й задовольняє позовні вимоги потерпілої щодо відшкодування майнової шкоди у розмірі 768 грн.
Потерпілою у назві цивільного позову зазначено про відшкодування крім майнової також і моральної шкоди, проте ні в описовій, ні в резолютивній частині позову не зазначено розмір моральної шкоди, який вона бажає стягнути з обвинуваченої, що унеможливлює вирішення цієї позовної вимоги.
Клопотання потерпілої про вжиття заходів до забезпечення цивільного позову до задоволення не підлягає у зв`язку із відсутністю у суду відомостей щодо наявності в обвинуваченої власного рухомого чи нерухомого майна та грошових коштів.
Судових витрат не встановлено, витрати на залучення експертних досліджень відсутні, речових доказів немає.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити їй покарання у вигляді громадських робіт строком на 180 (сто вісімдесят) годин.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та проживаючої у АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_6 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень в рахунок відшодування завданої їй майнової шкоди.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1