Справа № 182/7949/15-к
Провадження № 1-кп/0182/790/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0002952 стосовно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борисівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , 2010 року народження та сина ОСОБА_5 . 2007 року народження, освіта середня, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

по обвинуваченню у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 01.09.2015 року приблизно о 01.00 год., перелізши через паркан, проник на охоронювану територію механізованого току № 1 ТОВ Чистопілля, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Кірове, вул. Шевченка, 5. Маючи намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає ОСОБА_3 наповнив 10 мішків насінням соняшника, яке належить ТОВ Чистопілля. Вказані мішки перекинув через паркан току, тобто умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав насіння соняшника загальною вагою 240 кг., вартістю 549 грн. 60 коп., спричинивши тим самим ТОВ Чистопілля матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що 01.09.2015 року о 01.00 год. на мотоциклі приїхав до території току ТОВ Чистопіллі. Через паркан проник на територію току ТОВ Чистопілля. Набрав 10 мішків насіння соняшнику. Перекинув їх через паркан. Склав мішки на мотоцикл і намагався поїхати. Мотоцикл не заводився. Почав котити його. Був затриманий працівниками міліції. Все викрадене повернуто. У скоєному щиро кається. Просив суворо не карати його.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, встановлених по справі всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. Стосовно відомостей про особу обвинуваченого, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

До обставини, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини і щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути обрано в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі, але в зв`язку з визнанням вини та щирим каяттям, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, тобто призначити покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін 1 рік.

На підставі п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну свого місця проживання та роботи кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: 10 мішків насіння соняшнику залишити в користуванні ТОВ «Чистопілля».
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий :