Справа 1/0913/155/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2011 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд ОСОБА_1 - Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.

з участю секретарів судового засідання Марко М.Я. та Поповича П.В.

прокурора Максимів О.В.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 - Франківської області, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 296 ч. 2, 186 ч. 1 КК України та

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудні з мотивів явної неповаги до суспільства групою осіб вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а підсудний ОСОБА_3 крім того відкрито викрав чуже майно.

Злочини вчинені при наступних обставинах.

18 червня 2011 року приблизно о 01 годині 30 хвилин підсудні та ОСОБА_1 і ОСОБА_5, кримінальна справа відносно яких закрита внаслідок акту амністії, перебуваючи у стані алкогольного спяніння у селі Рівня на території розважально - відпочинкового комплексу ОСОБА_5 колиба, демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, підійшли до потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які відпочивали на кораблі даного відпочинкового комплексу. Зясувавши що вони з села Іванівка, провокуючи останніх на конфлікт, ОСОБА_10, маючи намір вкинути потерпілого ОСОБА_7 у ставок, сказав йому віддати свій мобільний телефон та інші цінні речі. ОСОБА_7 відмовився це зробити. Тоді ОСОБА_5 та ОСОБА_1 умисно, з особливою зухвалістю, нанесли йому по удару головою в обличчя. Останній не втримався на ногах та впав на деревяний місток. Скориставшись тим, що потерпілий лежить на містку і не в змозі себе захистити, відчуваючи кількісну перевагу над ним, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з особливою зухвалістю нанесли йому приблизно 8 ударів ногами по тілу та голові, після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вкинули потерпілого у ставок.

Коли потерпілий ОСОБА_7 намагався вибратися з води на місток, підсудні та особи, кримінальна справа відносно яких закрита, продовжували бити його ногами по тілу та голові, від чого потерпілий повторно впав у воду. Продовжуючи принижувати потерпілого, підсудні разом з особами, кримінальна справа відносно яких закрита, продовжували наносити удари ногами ОСОБА_7, не даючи йому можливості вибратися з води, тому останній поплив до берега у другу сторону.

Тут же підсудні та особи, кримінальна справа відносно яких закрита, з особливою зухвалістю почали наносити удари по тілу і голові ногами і руками потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які на той час стояли на містку.

Потерпілий ОСОБА_6, який також стояв на містку, почав втікати. Підсудні та особи, кримінальна справа відносно яких закрита, наздогнали його та повалили в канаву, від чого останній втратив свідомість.

Внаслідок хуліганських дій підсудних ОСОБА_3, та ОСОБА_4 а також осіб, кримінальна справа відносно яких закрита, ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та саден у ділянці голови.

Крім того підсудний ОСОБА_3 з лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_8, відкрито викрав його мобільний телефон Алкател, вартістю 350 гривень із сім картою мобільного оператора Діджус, вартістю 25 гривень, належний потерпілому ОСОБА_7 мобільний телефон марки Нокіа Х-2вартістю 1 060 гривень із сім картою мобільного оператора Діджус, вартістю 25 гривень, та з кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 275 гривень, заподіявши потерпілим матеріальну шкоду.

Підсудний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою винну у вчиненні злочинів визнавав повністю та пояснив, що злочини ним вчинено при викладених вище обставинах. Дійсно, перебуваючи із своїми товаришами у розважальному центрі ОСОБА_5 колибау с. Рівня, вони безпричинно побили потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Крім того він відкрито викрав у потерпілих мобільні телефони з сім картами до них, а також гроші. У вчиненому щиро розкаюється. Просить про проведення по справі скороченого судового слідства, оскільки вважає за недоцільне досліджувати докази щодо фактичних обставин вчинення злочинів, які він не оспорює. Разом з іншими підсудними він відшкодував потерпілим заподіяну їм матеріальну та моральну шкоду, запевняє що більше не буде вчиняти злочинів.

Підсудний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винну у вчиненні злочину також визнав повністю, дав аналогічні пояснення та заявив клопотання про проведення по справі скороченого судового слідства, оскільки не оспорює докази щодо фактичних обставин справи.

Крім визнання вини самими підсудними їх вина у вчиненні злочинів повністю доведена зібраними у ході досудового слідства доказами, які не оспорюють підсудні і які підтверджують фактичні обставини вчинення злочину.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що дії підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст. 296 ч.2 КК України, оскільки вони групою осіб вчинили хуліганство, яке супроводжувалося особливою зухвалістю та виразилося у спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілим, тобто з мотивів явної неповаги до суспільства грубо порушили громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Крім того, дії підсудного ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч.1 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно.

Призначаючи покарання обом підсудним суд приймає до уваги, що вони вчинили злочини середньої тяжкості, та особи підсудних, те що до кримінальної відповідальності вони притягаються вперше, позитивно характеризуються по місцю проживання, є особами молодого віку, також враховує, що підсудний ОСОБА_3 здійснює догляд за своїми дідом і бабою похилого віку.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудних суд визнає вчинення ними злочинів перебуваючи у стані алкогольного спяніння, а обставинами, що помякшують покарання - їх щире розкаяння у вчиненні злочинів, повне відшкодування потерпілим заподіяної злочинами моральної і матеріальної шкоди, що потерпілі просять про помякшення покарання обом підсудним. За наявності таких помякшуючих покарання обставин, що значно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів суд вважає за можливе призначити підсудним покарання у виді штрафу, перейшовши до іншого, більш мякого виду покарання, не передбаченого санкцією ст. 296 ч.2 КК України на підставі ст. 69 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 296 ч.2, 186 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 186 ч.1 КК України штраф у розмірі 850 гривень.

- за ст. 296 ч. 2 КК України на підставі ст. 69 КК України штраф у розмірі 2500 гривень.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання призначених судом покарань - штраф у розмірі 3000 гривень.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та відповідно до ст. 69 КК України призначити йому покарання штраф у розмірі 2500 гривень.

До вступу вироку в законну силу запобіжні заходи засудженим ОСОБА_3Ю та ОСОБА_4 залишити попередньо обрані перебування на підписці про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд на протязі пятнадцяти діб з часу його проголошення.

Суддя :