Справа № 636/3235/15-к
Провадження № 1-кп/636/77/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000644 від 16.05.2015 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України-

В С Т А Н О В И В:
До Чугуївського міського суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 від 16.05.2015 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10.07.2015 року відносно ОСОБА_3 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб до 10-30 год. 08.08.2015 року. Згідно ухвал суду від 30.07.2015 року, від 17.09.2015 року, від 09.11.2015 року та від 08.12.2015 року, за клопотанням прокурора, обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою був продовжений до 27.09.2015 року, потім до 15.11.2015 року, до 08.01.2016 року та до 07.02.2016 року.

Відповідно до ухвали суду від 08.12.2016 року за вказаним провадженням була призначена додаткова судово-медична експертиза, проведення якої було доручено експертам Чугуївського МРВ ХОБСМЕ, судовий розгляд був відкладений на строк достатній для проведення зазначеної експертизи та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами, а саме до 14.01.2016 року.

Під час розгляду справи, 02.02.2016 року, прокурор знову заявив клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 ще на 60 діб, обґрунтовуючи його тим, що не зменшилися заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому ОСОБА_3 обвинувачується.

Захисник та обвинувачений проти такого клопотання заперечували, просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до змісту ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання в даному випадку обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зміни, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Суд розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та яке згідно статті 12 цього кодексу класифікується як тяжкий злочин.

При вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, передбачених ч. 1 п. 1, п.4, п. 5 ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: суспільну небезпечність кримінального правопорушення, внаслідок якого настала смерть особи; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання; його репутацію, майновий стан, те, що обвинувачений ніде не працює, без певного роду занять.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думки захисника та обвинуваченого, які заперечували проти продовження строків тримання під вартою, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зменшилися заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа обвинувачується, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 діб.

Керуючись ст.ст. 183, 331 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 ще на 60 діб задовольнити.

Застосований обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) вважати продовженим на строк 60 діб, тобто до 10-30 години ранку 02.04.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: