У Х В А Л А

іменем україни

19.10.2015 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_6 від 14.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000002,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з скаргою, в якій просить суд скасувати постанову слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_6 від 14.09.2015 р. про закриття кримінального провадження № 0000002 за фактом зловживання службовим становищем ст. оперуповноваженим 2-го управління ГУ БКОЗ УБС ОСОБА_7 від 27.11.2012 р., передбаченого за ознаками ч.3 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України, так як вважає, що така є передчасною, незаконною, досудове розслідування було поверхневим, неповним виходячи з наступного.
Вищевказана скарга вмотивована тим, що слідчим не виконано вказівки ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22 травні 2014 року, невірно зазначено дату внесення ЄРДР 27.11.2012 року, не встановлено та не допитано всіх співпрацівників СБУ, які приймали участь в обшуку; не проаналізовані та не спростовані доводи показів її чоловіка ОСОБА_8 та сина ОСОБА_8 , постанова обґрунтована на первинних поясненнях ОСОБА_7 , понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не містять відомостей відносно всіх осіб, присутніх під час обшуку, в тому числі всіх працівників СБУ, в протоколі про обшук не вказані всі особи, присутні під час обшуку в квартирі.
На підставі наведеного скаржник просить скасувати постанову слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_6 від 14.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000002.
В судовому засіданні представник скаржника підтримала вимоги зазначені в скарзі та з підстав наведених в ній, просила скасувати вищевказану постанову.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, мотивуючи тим, що постанову про закриття кримінального провадження від 14.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України було винесено у відповідності з чинним законодавством.
Слідчий військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_6 в судове засідання не зявився.
Заслухавши пояснення представника скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З матеріалів долучених до справи вбачається наступне:
07.11.2012 р. у період із 17:00 год. до 18:30 год. працівником ГУ БКОЗ СБУ ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи відносно громадянина ОСОБА_11 щодо одержання ним хабара проведений обшук у житлі ОСОБА_5 (матері ОСОБА_11 ) за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено 4 купюри номіналом 100 доларів США.
27.11.2012 року ОСОБА_5 подала прокурору Закарпатської області заяву від 26.11.2012 року в якій просила вжити передбачених законом України заходів для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 364 КК України та ст. 366 КК України співробітника 2-го Управління ГУБКОЗ СБУ старшого оперуповноваженого старшого лейтенанта ОСОБА_7 ..
В ході допиту у своїй заяві ОСОБА_5 вказує на те, що виявлені та вилучені в ході обшуку грошові кошти в сумі 300 доларів США їй не належать, і що вони підкинуті ОСОБА_7 .
Також скаржник пояснює, що в матеріалах кримінального провадження вістуні дані про внесення прокурором за заявою ОСОБА_5 до Єдиного Реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України та розпочате розслідування.
Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченому; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Доводи скарги про те, що слідчим не виконано вказівки ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22 травні 2014 року, не встановлено та не допитано всіх співпрацівників СБУ, які приймали участь в обшуку; винесена постанова про закриття провадження у справі обґрунтована на первинних поясненнях ОСОБА_7 , понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не містять відомостей відносно всіх осіб, присутніх під час обшуку судом до уваги не приймаються.
Таке рішення слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_6 прийнято на виконання вимог закону, з підстав, зазначених у ст.284 КПК України.
Так, військовою прокуратурою Ужгородського гарнізону здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000002 від 27.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 364 ч. 3 КК України.

Під час досудового розслідування допитано у якості свідка працівника ГУ БКОЗ СБУ ОСОБА_7 з показів якого вбачається, що 07.11.2012 року у період з 17 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв. в рамках кримінальної справи відносно громадянина ОСОБА_11 , був проведений обшук відповідно до постанови Перського районного суду м. Києва від 06.11.2012 р., за фактичним місцем проживання ОСОБА_11 , а саме : АДРЕСА_1 , в ході у присутності понятих та ОСОБА_12 виявлено та вилучено 3 купюри номіналом по 100 доларів США.

За наслідками проведення обшуку складено відповідний протокол, де всі учасники, зокрема ОСОБА_5 та поняті засвідчили факт виявлення вище вказаних грошових коштів,Туряниця зазначила, що у неї немає жодних претензій до дій працівників СБУ, а також у неї відсутні будь-які зауваження та заперечення.

Крім того, допитані у якості свідків громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які 07.11.2012 були залучені в якості понятих під час обшуку житла ОСОБА_5 факт підкидання ОСОБА_7 грошових коштів у розмірі 300 доларів США заперечили та пояснили, що жодних незаконних дій з боку останнього під час слідчої дії вони не помітили.

З огляду на викладене додатково допитувати вище вказаних осіб за фактом внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційний документ протокол обшуку підстав немає, оскільки таких обставин в ході досудового розслідування не встановлено.

Щодо не внесення ОСОБА_7 до протоколу інших осіб, які були присутні під час обшуку, то останнім рішення кого саме вносити до протоколу приймалось ОСОБА_7 самостійно.

Отже, оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам ст. 382 КК України, а також вимогам ст.110 КПК України, та оглянуті матеріали кримінального провадження, свідчать про те, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Проаналізувавши матеріали кримінального правопорушення № 0000002 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України, вбачається, що слідчим були проведені необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Таким чином вважаю, що рішення про закриття кримінального провадження слідчим з підстав, зазначених у п.2 ч.1 ст.284 КПК України, прийнято ним вірно на виконання вимог закону, оскільки в даному випадку в діянні відсутній склад злочину.
На підставі наведеного, приходжу до переконання, що постанова слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_6 від 14.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000002 є законною, обґрунтованою та такою, що винесена відповідно до норм КПК України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити
Керуючись ст. 303-308 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_6 від 14.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000002 - відмовити.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області.
Слідчий суддя ОСОБА_13