В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0003107 від 20.06.2015 року з обвинувальним актом та укладеною угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Малоолександрівка, Троїцького району, Луганської області, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не одруженого, курсанта 5 курсу факультеті зенітних ракетних військ Харківського університету Повітряних Сил України ім.. Івана Кожедуба, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та укладеною угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, в тому, що 15 червня 2015 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_4 знаходячись у коридорі військового лазарету, розташованого за адресою : м. Харків, вул. Динамівська 3-А, діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав розташований на стільці в коридорі лазарету, належний потерпілому ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand 2» вартістю 2666 гривень 67 копійок, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на вказану суму.

Під час підготовчого судового засідання досягнуто угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Так, 16 лютого 2016 року потерпілий ОСОБА_3 з одного боку та обвинувачений у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення.

Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 471 КПК України.

Погоджена сторонами угода містить наступні положення :

Обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна ( крадіжка ).

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, сторони узгоджують вид і розмір покарання у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_3 , протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , сторони не визначають, так як в ході досудового розслідування матеріальна шкода була відшкодована потерпілому ОСОБА_3 в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.

Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відноситься, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимим не був, має постійне місце проживання, за місцем навчання характеризується позитивно, щиросердно розкаявся у вчиненому.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 474 КПК України щодо його права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, умови звільнення від його відбування, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом роз`яснені потерпілому ОСОБА_3 наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника та потерпілого ОСОБА_3 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити угоду про примирення між ними, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження вказаної угоди, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 471 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При проведенні судово товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - НДЕКЦ при ГУМВС України в Х/О були витрачені 306, 9 гривень, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст.. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 16 лютого 2016 року.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 306 гривень 90 копійок.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 3 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок виготовлений нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1