Провадження № 1-кп/522/955/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 вересня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4
захиника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса, обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000129 від 12.05.2015 року, стосовно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Одеса, громадянина України, одруженого, працює різноробочим у ТОВ БК Лантерна, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає АДРЕСА_2
-за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив розповсюджування матеріалів із закликами до вчинення дій, з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку встановленого Конституцією України, за наступних обставин.
Так, приблизно в травні 2014 року, ОСОБА_4 будучи невдоволеним подіями на «Майдані» у м. Києві, зміною керівництва у державі, трагічними подіями, які сталися на площі Куликове поле в м. Одеса в результаті масових заворушень 02 травня 2014 рку сформував свою анти державницьку позицію, яка виразилася у підтримці ідеї створення на території Донецької, Луганської, Харківської, Дніпропетровської, Запорізької, Миколаївської та Одеської областе, а також АР Крим суверенної держави «Новороссия».
В подальшому, в цей же період, ОСОБА_4 , підшукуючи однодумців та бажаючи привернення уваги громадськості до своїх політичних поглядів, самостійно вирішив виготовляти друковані листівки, які містять в собі матеріали принижуючі честь, гідність і створюють негативний образ України та українців в очах світової спільноти, а також заклики до створення суверенної держави «Новороссия» на території південно-східних областей України з метою їх подальшого розповсюдження невизначеному, значному колу осіб.
В цей час, ОСОБА_4 перебуваючи в себе вдома у кв. АДРЕСА_3 , користуючись своїм персональним ноутбуком марки Acer, с/н: LXAVBOX13783949EEF2500, відвідував Інтернет сайти проросійської спрямованості та різноманітні групи в соціальній мережі «Вконтакте», з яких копіював статті, висловлювання та зображення з лозунгами «Новороссия вставай!», «Одесса проснись!! Будем пассивными останемся с киевской хунтой, бандеровцами и фашистами!», а також іншими які містили матеріали, принижуючі честь, гідність і створюють негативний образ України та українців в очах світової спільноти, заклики до вчинення дій спрямованих на спротив діючій владі, та спрямовані на підбурення громадян до вчинення дій спрямованих на насильницьку зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Надалі, скопійовані зображення з лозунгами ОСОБА_4 роздрукував та ламінував у невстановлених копіювальних центрах м. Одеси.
Після чого, приблизно о 17 годині 30 хвилин, 11 травня 2015 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці трамваю № 5, на Привокзальній площі, що у Приморському районі в м. Одесі, діючи умисно, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, шляхом розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, самостійно публічно розповсюджував пересічним громадянам друковані листівки та наклейки з лозунгами «Новороссия вставай!», «Одесса проснись!! Будем пассивными останемся с киевской хунтой, бандеровцами и фашистами!», а також інші, які містили заклики до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та створення суверенної держави «Новороссия» на території Донецької, Луганської, Харківської, Дніпропетровської, Запорізької, Миколаївської та Одеської областей, а також АРК та відєднання території зазначених областей від України.
Під час досудового розслідування 21.08.2015 року між прокурором прокуратури Одеської області та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 110 ч. 1 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110 ч. 1 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю, його позитивні характеристики, відсутність тяжких наслідків злочину, та обставин передбачених ст. 67 КК України, узгоджено вид і розмір покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без конфіскації майна. У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із випробуванням строком на два роки. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
Захисник не заперечував проти затвердження такої угоди.
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.110 КК України, оскільки він вчинив посягання на територіальну цілісність і недоторканність України за кваліфікуючими ознаками: розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій, з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку встановленого Конституцією України. Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в названому кримінальному провадженні немає.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що необхідно затвердити дану угоду про визнання винуватості, та призначити покарання, відповідно до угоди у виді позбавлення волі строком на три роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із випробуванням строком на два роки.
Процесуальні витрати на проведення судово-лінгвістичної експертизи складають 6930 гривень, за проведення судової-технічної експертизи 1228 гривень 40 копійок, та за проведення судової-технічної експертизи 1474 гривні 08 копійок. Такі витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Враховуючи матеріальний стан, те, що він є сиротою, суд вважає за можливе не застосовувати додаткову міру покарання - конфіскацію майна.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 374-375, 475 КПК України, суд
У х в а л и в:
Затвердити угоду, укладену 21 серпня 2015 року між прокурором прокуратури Одеської області і обвинуваченим про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 110 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробувальним терміном строком на 2 (два) роки.
У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрацї до органів КВІ.
ОСОБА_4 звільнити з під варти у залі суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 9 632 (дев`ять тисяч шістсот тридцять дві) гривні 48 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строк подання апеляційної скарги у випадку її відсутності.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського
Районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

03.09.2015