Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2569/13-к
Провадження № 1-кс/553/334/2013
У Х В А Л А

27.06.2013м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого слідчого судді - Парахіна Є.В.,

при секретар і - Вишар М.В.,

з участю прокурора - Масіч О.В.,

обвинуваченої - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотанням старшого прокурора прокуратури Ленінського району м. Полтави юриста 1 класу Масіч О.В. про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Полтава, українки, громадянки України, освіти вища, одруженої, на утриманні має неповнолітнього сина 1997 року народження, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою:м. Полтава, АДРЕСА_1, раніше судимої: 04 квітня 2013 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу 850 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Старший прокурора прокуратури Ленінського району м. Полтави юриста 1 класу Масіч О.В. звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_2.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 311, ст. 313, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, в тому, що 24.04.2012 року, 25.04.2012 року та 29.04.2013 року перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1, надавала приміщення своєї квартири ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для вживання психотропної речовини та наркотичного засобу канабісу, які попередньо надавала цим особам. 29.04.2013 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 виявлено та вилучено 2 медичні шприці та полімерну пляшку з рідиною, яка згідно висновку експерта є соляною кислотою, що віднесена до прекурсорів, кристалічну речовину, яка згідно висновку експерта є перманганатом калію, який віднесений до прекурсорів, які ОСОБА_2 зберігала для виготовлення психотропних речовин. Крім того, вилучено скляну пробірку, пінцет, 2 шпателя, металеву ложку, дві скляні трубки, які ОСОБА_2 зберігала з метою використання для виготовлення психотропних речовин.

Причетність ОСОБА_2 до вчинення даного злочину підтверджується даними протоколу обшуку від 29 квітня 2013 року, показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, даними відеозапису вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень.

29 квітня 2013 року ОСОБА_2 затримана в порядку ст. 208 КПК України.

30 квітня 2013 року ОСОБА_2 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, в наданні приміщення для вживання психотропних речовин.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.04.2013 року відносно ОСОБА_2 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів по 27.06.2013 року.

В обґрунтування клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_2 до 90 діб прокурор послалася на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_2 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, веде антисоціальний спосіб життя та норми п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо запобігання її спробам незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також на існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваної під вартою - необхідність встановлення додаткових свідків вчинення нею кримінальних правопорушень, про яких не вказала підозрювана.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні фактично заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, запевнила суд, що вину в інкримінованих злочинах визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, не має наміру ухилятись від слідства та суду, пояснила, що в даний час досудове розслідування по справі закінчено, крім того, під час досудового розслідування між нею та прокурором укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої передбачено призначення покарання, не пов'язаного з реальним позбавленням волі..

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачений.

Під час розгляду судом подання про обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, веде антисоціальний спосіб життя, нове кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 3 років, вчинила безпосередньо після засудження за вчинення злочину, пов'язаного з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, з 2008 року вживає психотропні речовини, які виготовляє та вживає за місцем свого проживання, де мешкає разом з матір'ю та неповнолітнім сином, крім того, свідками по даному кримінальному провадженню є мати підозрюваної та її близький товариш.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що вищенаведені обставини в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість тверджень слідчого та прокурора щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою запобігти спробам підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні прийнято рішення про задоволення клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідно до положень ст. ст. 182, 183, 194 КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Як встановлено в ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п'ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з'явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов'язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов'язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Разом з тим, не викликає сумніву той факт, що прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_2 з порушенням строків, встановлених в ч. 1 ст.199 КПК України.

Крім того, судом достовірно встановлено, що досудове розслідування фактично закінчено й на час розгляду даного клопотання кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 перебуває в прокуратурі Ленінського району м. Полтави, обвинувальний акт затверджено прокурором 25.06.2013 року, тобто слідчим вчинено усі дії, які він вважав необхідним для повного та об'єктивного розслідування та встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Під час досудового розслідування 25.07.2013 року між прокурором та підозрюваною укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої сторони кримінального провадження домовились про призначення ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75, 76 КК України. Тобто сторона обвинувачення не має сумніву в тому, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства та в силу своїх особистих якостей вона здатна сумлінно виконувати обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

А тому суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченої ОСОБА_2 під вартою необхідне для перешкоджання її спробам переховатись від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та запобігти перешкодам в закінченні досудового розслідування шляхом встановлення додаткових свідків, є безпідставними, надуманими та такими, що суперечать встановленим по справі обставинам, а відтак не можуть бути взяті до уваги.

Тобто прокурором не доведено факт існування обставини, зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченої ОСОБА_2. під вартою, у зв'язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про продовження строку тримання її під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 194, 197, 199 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого прокурора прокуратури Ленінського району м. Полтави юриста 1 класу Масіч О.В. про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна