Справа № 1-кп/489/525/15 р.

ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за № 1-кп/489/525/2015 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

1. 17 жовтня 2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

2. 06 лютого 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі звільнений від відбування покарання 22 липня 2014 року згідно постанови Вознесенського районного суду Миколаївської області на підставі Закону України «Про амністію», в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2015 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи повторно, знаходячись поблизу буд. № 91 А по вул. Новобузькій в м. Миколаєві, підбіг зі спини до потерпілої ОСОБА_6 та із застосуванням фізичного насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме схопивши правою рукою за праве плече потерпілої, повалив останню на землю, при цьому остання вдарилась спиною та головою, шляхом ривка, завдавши при цьому фізичного болю потерпілій в області шиї, заволодів її золотим ланцюжком вагою 10 грам вартістю 7000 грн. та золотим хрестиком із діамантом вагою 6 грам вартістю 5000 грн., які належали ОСОБА_6 , тим самим завдавши матеріальну шкоду на загальну суму 12000 грн.

В подальшому з викраденим майном з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав, від дачі показів в силу статті 63 Конституції України відмовився.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, незважаючи на невизнання ним вини, підтверджується показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка суду показала, що 26 червня 2015 року, близько 17 год. 30 хв. на вулиці до неї підійшов хлопець, штовхнув її, від поштовху вона впала на землю, а хлопець зірвав у неї золотий ланцюжок. Вказаний злочин вчинив обвинувачений ОСОБА_7 ..

Та письмовими доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 червня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 звернулася до райвідділу міліції з повідомленням про те, що 26 червня 2015 року, шляхом ривка, незнайомий чоловік зірвав у неї золотий ланцюжок;

- Протоколом огляду місця події від 26 червня 2015 року та фото таблицями до нього, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто ділянку місцевості на території Миколаївського міського цвинтаря в секторі № 22;

- Протоком пред`явлення особи для впізнання від 29 липня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 вказала на ОСОБА_4 , який знаходився серед статистів, як особу, що здійснила відносно неї протиправні дії та зірвала у неї золотий ланцюжок;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 21 серпня 2015 року та фото таблицями до нього, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_6 , вказала місце вчинення злочину відносно неї та яким саме способом у неї 26 червня 2015 року зірвали золотий ланцюжок;

- Заявою про вчинення злочину, відповідно до якого ОСОБА_4 зізнався у вчиненні ним злочину, а саме в тому, що 26 червня 2015 року зірвав у жінки ланцюжок;

- Протоколом обшуку особи від 29 липня 2015 року, відповідно до якого в присутності понятих було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого з лівої кишені одягу вилучено медичний шприц з рідиною коричневого кольору.

Таким чином, наведені вище показання потерпілої, а також об`єктивні дані, які містяться в досліджених в суді протоколах пред`явлення особи для впізнання та проведення слідчого експерименту узгоджується з показами щодо місця вчинення злочину саме обвинуваченим, незважаючи й на те, що він відмовився давати покази в суді.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 в суді про не вчинення вказаного злочину, суд вважає вказані твердження безпідставними, виходячи із слідуючого.

Так. при проведенні впізнання від 29.07.2015 року згідно вимогам КПК України, потерпіла ОСОБА_6 впізнала обвинуваченого, сам обвинувачений підписав протокол і ніяких застережень в нього не вніс.

А тому суд вважає, доказаним що ОСОБА_4 , вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно. Ці дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України по даній статті він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що ним скоєно кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, він характеризується посередньо, раніше судимий, але на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, маючи незняту на непогашену у встановленому законом порядку судимість.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені. А тому, суд вважає, що за вищевикладених обставин перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому за статтею 186 ч.2 КК України покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 липня 2015 року відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Обрану відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 29 липня 2015 року з дати його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий по справі суддя: ОСОБА_8