Славутицький міський суд Київської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа номер 1-102/2009р.,1-16/2010р.

09 березня 2010 року Славутицький міський суд Київської області в складі: головуючого Малишенко ТО., при секретарі Брагіда А.А., за участю прокурора Василенко С.В., адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, підсудного ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, його законного представника ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Славутичі кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 25.12.2002 року Славутицьким міським судом за ст.185 ч.3 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

- у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.4, 121 ч.1 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив хуліганство, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із завданням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, вчиненим з застосуванням предмета заздалегідь заготовленого та спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та умисно завдав тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Даний злочин був вчинений за таких обставин: 05.10.2009 року близько 02 години ОСОБА_3, знаходячись на автобусній зупинці, розташованій з тильного боку будинку № 13 по проспекту Дружби Народів м. Славутича Київської області побачив ОСОБА_4О, який стояв до нього спиною, якого спершу не впізнав, і у нього виник умисел на вчинення хуліганських дій і нанесення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій намір ОСОБА_3, маючи при собі розкладного ножа, якого постійно носив при собі в кишенях одягу, привів його в робочий стан, помістив між пальцями лівої руки, тобто пристосував для завдання тілесних ушкоджень, після чого наблизився до ОСОБА_4, та наявним ножем наніс йому один удар по тулубу. Коли ОСОБА_4 повернувся до ОСОБА_3 обличчям і той впізнав його, то припинив свої хуліганські дії та пішов з місця вчинення злочину. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої задньо-бокової поверхні грудної клітини, проникаючої до плевральної порожнини з утворенням пневмотораксу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 23.11.2009 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_3 провину у скоєнні злочину за ст. 296 ч.4 КК України не визнав повністю, за ст. 122 ч.1 КК України визнав частково, заявлений цивільний позов не визнав. Суду показав, що близько 02 години ночі 05 жовтня він повертався додому з міської площі. Коли йшов по проспекту Дружби Народів, то на автобусній зупинці, яка знаходиться неподалік від Ленінградського кварталу, побачив молодого чоловіка, який спав, сидячи на лавці зупинки. Він вирішив розбудити того молодого чоловіка і коли розштовхав його, то той почав розмахувати руками, намагаючись вдарити. Так як той молодий чоловік був вищий за нього зростом та більший за тілобудовою, то він подумав, що той може нанести йому побої. Згадавши, що у нього в кишені куртки є невеликий складаний ніж він дістав того ножа, щоб його виглядом налякати того молодого чоловіка та припинити його дії. Діставши ножа він сказав тому чоловіку «Заспокойся». При цьому він демонстративно натиснув на розмикаючий механізм ножа і ніж автоматично відкрився. Побачивши ножа той молодий чоловік сказав: «Ти будеш ножем мене лякати?» після, чого почав наближатися до нього та знову намагався ударити. Щоб припинити дії молодого чоловіка він різко наблизився до нього та своїми руками обхватив його руки, притиснувши їх до тулуба молодого чоловіка і самого молодого чоловіка притис до себе. При цьому кінцівки його рук знаходились на спині у того молодого чоловіка, а ніж продовжував знаходитись у правій руці. Коли молодий чоловік відштовхнув його від себе, то тільки після цього впізнав його. Це був його знайомий ОСОБА_4. Так як ОСОБА_4 був п'яний та при ході хитався, то він пішов його проводити додому, по дорозі ОСОБА_4 засунув руку під куртку і сказав, що у нього там щось мокре. Коли вони підійшли до ліхтаря, то він бачив на спині у ОСОБА_4 якісь синці. Крові у ОСОБА_4 він не бачив.

Вислухавши підсудного, потерпілого, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина підсудного в інкримінованому злочині ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що близько 02 години 05.10.2009 року він знаходився на автобусній зупинці, яка розташована по проспекту Дружби Народів, з тильного боку будинку № 13. Коли збирався перейти через дорогу та йти додому в Добринінський квартал, то якраз в цей час по вулиці проїздив якийсь автомобіль і він зупинився щоб його пропустити. Стоячи, боковим зором він побачив, що ззаду до нього хтось наблизився і в цей час відчув, що йому по спині хтось наніс удар. В очах з'явилися «зірочки» і йому стало зле. Коли він повернувся обличчям, до тієї особи, яка промайнула за спиною, то побачив, що позаду нього впритул стояв ОСОБА_3. ОСОБА_3 простягнув йому для привітання свою праву руку. Подаючи йому руку для привітання він побачив у ОСОБА_3 в лівій руці гострий предмет. При цьому той предмет був зажатий у ОСОБА_3 у кулаці і його частина стирчала між пальцями назовні, тобто той предмет виглядав з кулака з зовнішньої сторони пальців. Після цього ОСОБА_3 залишив його та пішов у напрямку школи №1. Прийшовши додому він виявив пошкодження своєї куртки та светра, а на тілі у нього була різана рана на спині. Ножового поранення йому завдав ОСОБА_3.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 суду повідомив, що 04.10.2009 року, близько 20 години ЗО хвилин його син пішов гуляти, о 02 годині 30 хвилин 05.10.2009 року його розбудив син, який скаржився на біль у спині. Коли він з дружиною оглянули спину сина, то виявили на ній колото-різану рану. Син пояснив, що цього поранення йому завдав ОСОБА_3, коли він знаходився на автобусній зупинці по проспекту Дружби Народів. З приводу наявності у сина колото-різаного поранення спини він відразу ж звернувся на швидку допомогу і коли прибула бригада лікарів, то вона госпіталізувала сина до лікарні, де той проходив курс лікування в хірургічному відділенні на протязі 10 днів. На даний час син почуває себе добре. Вважає, що підсудний повинен відповісти за свої дії відповідно чинного законодавства.

Оцінивши досліджені по справі докази, суд вважає, що провина підсудного в інкримінованих діяннях підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що 04.10.2009 року близько 20 години ЗО хвилин її син пішов гуляти, о 02 годині ЗО хвилин 05.10.2009 року її розбудив син, який скаржився на біль у спині. Коли вона оглянула спину сина, то виявила на ній колото-різану рану. Син пояснив, що цього поранення йому завдав ОСОБА_3, коли він знаходився на автобусній зупинці по проспекту Дружби Народів. З приводу наявності у сина колото-різаного поранення спини вони відразу ж звернулися на швидку допомогу і коли прибула бригада лікарів, то вона госпіталізувала сина до лікарні, де той проходив курс лікування в хірургічному відділенні протягом 10 днів.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що 05.02.2009 року близько 02 години вона з ОСОБА_4 поверталась додому з міської площі. На автобусній зупинці, розташованій з тильного буку будинку № 13 по проспекту Дружби Народів, вони зупинились посидіти. Побувши на зупинці кілька хвилин, вона пішла додому, а ОСОБА_4 залишився на зупинці. На той час ОСОБА_4 в п'яному стані не був і у нього ніяких тілесних ушкоджень не було. Вранці від знайомих їй стало відомо, що вночі ОСОБА_8 Т хтось завдав ножового поранення.

Крім того, вина підсудного у скоєнні інкримінованих злочинів підтверджується матеріалами кримінальної справи:

Рапортом оперативного чергового Славутицького МВ ОСОБА_9 від 05.10.2009 року проте, що 05.10.2009 року о 03 годині 45 хвилин до ЧЧ Славутицького МВ від фельдшера швидкої допомоги надійшло повідомлення про те, що надавалась допомога ОСОБА_4, у якого було встановлено діагноз: колото-різана рана в області задньої поверхні грудної клітини зліва /а.с.4/.

Заявою ОСОБА_5 від 05.10.2009 року про те, що 05.10.2009 року невідомий йому чоловік спричинив його сину ОСОБА_4 тілесні ушкодження /а.с.5/.

Протоколом огляду місця події від 05.10.2009 року, яким вилучено куртку потерпілого ОСОБА_4 /а.с.10-12/.

Протоколом огляду місця події від О5.|0.2009 року, яким у ОСОБА_3, вилучено складаний ніж/а.с.13,14/.

Рапортом начальника СВ ОСОБА_10 від 26.11.2009 року проте, що в ході розслідування кримінальної справи №32-2566 ним встановлено, що 05.10.2009 року близько 02 години ОСОБА_3, знаходячись на автобусній стоянці по проспекту Дружби Народів м.Славутича, з застосуванням складаного ножа, вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_4, завдавши останньому тяжкі тілесні ушкодження /а.с.22/.

Протоколом відтворення обставин та обстановки події за участю потерпілого ОСОБА_4 від 24.11.2009 року/а.с.63-67/.

Висновком трасологічної експертизи № 9 від 20.11.2009 року, згідно якої пошкодження на куртці ОСОБА_4 були зроблені ножем, який вилучено у ОСОБА_3 /а.с.83-93/.

Висновком судово-медичної експертизи № 34 від 23.11.2009 року, згідно якої у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень /а.с.97,98/.

Протоколом огляду речових доказів, яким оглянуто куртку та складаний ніж і приєднано в якості речових доказів до матеріалів справи /а.с.76/.

Протоколом відтворення обставин та обстановки події за участю потерпілого ОСОБА_4 від 21.12.2009року /а.с.131-137/.

Висновком судово-медичної експертизи № 38 від 23.12.2009 року, згідно якої тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_4, були спричинені при нанесенні удару з боку спини, напрямок руху ножа був ззаду на перед, зліва на право. Удар був нанесений з невеликою силою /а.с.144-146/.

Органи досудового слідства дії підсудного ОСОБА_3 кваліфікували за ч.4 ст.296, ст.121 ч.1, КК України як те, що він вчинив хуліганство, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із завданням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, вчинених з застосуванням предмета заздалегідь заготовленого та спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та умисно завдав тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Проаналізувавши покази підсудного, потерпілого, свідків як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні, матеріали кримінальної справи, інші докази, які були досліджені в суді, суд прийшов до висновку, що кваліфікація дій підсудного є правильною, оскільки ніякої причини у підсудного ОСОБА_3 при кваліфікації його дій за ч.4 ст. 296 КК України для нападу на потерпілого не було. Пояснення підсудного ОСОБА_3 стосовно того, що ОСОБА_4 на нього нападав і він був змушений захищатися при розгляді справи не знайшли підтвердження. До свідчень свідка ОСОБА_11 про те, що вона чула розмову між підсудним і потерпілим після вищезазначених подій, і потерпілий не забирає заяву для того щоб отримати кошти від підсудного, суд ставиться критично так як у судовому засіданні вищевказане не знайшло підтвердження. З показів потерпілого, свідків слідує, що підсудний безпричинно пристав до ОСОБА_4, і наніс останньому безпричинно тяжкі тілесні ушкодження предметом заздалегідь заготовленим і спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень. В результаті дій ВОРОШИЛОВА ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої задньо-бокової поверхні грудної клітини, проникаючої до плевральної порожнини з утворенням пневмотораксу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Тобто у судовому засіданні з'ясовано, що дії ВОРОШИЛОВА були направлені не на якісь особисті відносини з потерпілим чи помсту за нанесену образу йому особисто, а його дії носили хуліганський характер. Як було з'ясовано у суді, підсудний своїми діями грубо порушив громадський порядок, що виразилося в явній неповазі до суспільства, тобто нахабно виявлене, очевидне для потерпілого та інших осіб, зневажливе ставлення підсудного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Свої дії підсудний вчинив особливо зухвало, тобто нахабне поводження поєднане із заподіянням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, вчинених із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого та спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. На підставі наведеного судом зроблено висновок, що в судовому засіданні знайшла підтвердження вищезазначена кваліфікація за ч.4 ст.296 КК України і органами досудового слідства дії підсудного ВОРОШИЛОВА вірно кваліфіковано за ст. 121 ч.1 КК України, підстав для перекваліфікації дій підсудного у суду немає.

Визначаючи міру покарання підсудному, суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, відомості про особу, обставини, які обтяжують і пом'якшують відповідальність.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність підсудного, є рецидив злочинів.

Обставин, які пом'якшують відповідальність підсудного, судом не встановлено.

За колишнім місцем навчання підсудний охарактеризований з негативного боку. Проте місцем проживання підсудний ні в чому поганому не був замічений, ніде не працює. Допитана у і у якості свідка матір підсудного ОСОБА_8 охарактизувала сина з позитивного боку. Крім т при призначенні покарання суд бере до уваги, що підсудний є особою, яка евакуйована із зі відчуження у 1986 році, а також суд бере до уваги стан здоров'я підсудного і його матері.

З урахуванням обставин справи, характеристик особи підсудного, суд приходить висновку, що його виправлення і перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, і тому підсудному необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи обставини, обтяжують і пом'якшують покарання.

Заявлений цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 321,323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбаченихьст.296 ч.4, ст.121 ч.1 КК України і призначити покарання:

- за ст.296 ч.4 КК України - три роки позбавлення волі;

- за ст.121 ч.1 КК України - п'ять років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1,2 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді п'яти років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою в СІЗО-31 Державного Департаменту України по виконанню покарані м. Чернігова. ОСОБА_3 узяти під варту у залі суду.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання 09.03.2010 року.

Речові докази: куртку повернути потерпілому ОСОБА_4, складаний ніж - знищити.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Державного закладу охорони здоров'я Спеціалізованої медико-санітарної частини №5 973 (дев'ятсот сімдесят три) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь експертної установи - НДЕКЦ МВС України - понесені судові витрати у сумі 486 (чотириста вісімдесят шість) гривень 77 копійок.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Славутицький міський суд протягом 15 днів, а підсудним - з моменту вручення.

Суддя Т.О.МАЛИШЕНКО