Справа № 456/4230/15-к
Провадження № 1-кп/456/49/2016
ВИРОК

іменем України
12 січня 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого,
за ч.1 ст. 125 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 16.07.2015 року близько 13 години 15 хвилин, знаходячись по вул.Шевченка, що у с. Гірне Стрийського району Львівської області, під час словесного конфлікту умисно наніс удари кулаком в область грудей та в праву руку ОСОБА_6 , спричинивши останній тілесні ушкодження, що згідно з висновком експерта №277 від 17.07.2015 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що він проживає по сусідству з потерпілою. 16.07.2015р., приїхавши в с.Гірне, на своєму подвір`ї він побачив трьох дітей, які зривали двері з туалету. Він спіймав одного хлопця і не знаючи чия це дитина, вийшов на центральну дорогу, щоб це з`ясувати. До нього підбігли потерпіла та ОСОБА_7 , які кричали на нього, щоб відпустив дитину. Він дитину відпустив. Після цього потерпіла викликала міліцію. Ударів потерпілій не наносив. З висновком експертизи не згідний, вважає його підробленим.
Не визнання вини обвинуваченим та покази, дані ним у судовому засіданні, суд вважає недостовірними, розцінює їх як форму захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки такі спростовуються дослідженими та оціненими доказами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що її син прибіг додому та повідомив, що сусід ОСОБА_5 спіймав її племінника і тримає його за шию. На це вона вибігла на центральну вулицю, де побачила ОСОБА_5 , який тримав дитину, та почала кричати щоб він її відпустив. Підбігши до ОСОБА_5 останній наніс їй удар кулаком в область грудей і руку. Крім цього, ОСОБА_5 наніс удар рукою сусідці ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала поруч з ними. Конфлікт закінчився, коли сусід ОСОБА_8 вибіг на вулицю і крикнув на ОСОБА_5 , щоб той відпустив дитину. Після цього вона викликала міліцію;
показами свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що 16.07.2015р. близько обіду вона була вдома і у вікно побачила, що ОСОБА_5 веде її сина за руку, тримаючи при цьому його за шию. Він вів його з свого подвір`я до її. На вулиці вже була сусідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які просили відпустити дитину. В момент того, як ОСОБА_11 підбігла до ОСОБА_12 , останній наніс їй удар рукою в область грудей;
показами свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що 16.07.2015р. вона почувши крики на вулиці побачила, що ОСОБА_12 тримає дитину, а потерпіла кричить відпустити її. Самого удару вона не бачила, але бачила червоні плями у ОСОБА_14 на грудях після конфлікту;
показами свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що перебуваючи в с.Гірне він почув шум. Вийшовши на вулицю він побачив обвинуваченого, потерпілу і ОСОБА_10 , між якими відбувався конфлікт. Він крикнув до обвинуваченого, після чого той заспокоївся і конфлікт завершився. Як наносився удар він не бачив, але після конфлікту він бачив у потерпілої червоні плями в області грудей;
показами свідка ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що близько обіду на центральній вулиці біля її подвір`я ОСОБА_5 зловив дитину, яку тримав правою рукою за шию. Вона вибігла на дорогу та почала кричати, щоб він відпустив хлопця і в цей же час покликала сусідку ОСОБА_16 . На ці дії ОСОБА_5 почав нецензурно висловлюватися в її адресу та кидати в неї каміння. Коли вона підійшла ближче до ОСОБА_5 , той наніс їй удар рукою в область обличчя. Коли прибігла до них ОСОБА_14 і хотіла забрати дитину, ОСОБА_5 лівою рукою, в якій знаходився камінь, наніс удар потерпілій в область грудей. Від болі ОСОБА_14 закричала. Відвернувши кофту вона побачила, що ділянка в області грудей ОСОБА_14 була червоною. ОСОБА_5 тримав дитину близько 10 хв., поки не вийшов сусід і не крикнув на нього;
показами малолітнього свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що 16.07.2015р. вони перебували на подвір`ї ОСОБА_12 , де хлопці ламали двері. Побачивши, що ОСОБА_12 повернувся, всі почали тікати. ОСОБА_12 зловив його за руку і тримаючи за шию повів його на село. В цей час ОСОБА_14 вибігла з хати, щоб його захистити, а ОСОБА_12 вдарив її кулаком. Після цього він вирвався і побіг додому.
Крім цього, вина обвинуваченого доведена дослідженим у судовому засіданні висновком експерта №277 від 17.07.2015р. (а.к.п.16), згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Досліджені у судовому засіданні докази за своїм змістом та послідовністю відповідають дійсним обставинам кримінального провадження, є належними, допустимими і такими, що підтверджують вину обвинуваченого.
Суд не бере до уваги покази обвинуваченого про те, що він не наносив удару потерпілій, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду і на підтвердження таких суду не надано жодного доказу. Крім цього, покази обвинуваченого повністю спростовуються висновком експерта №277 від 17.07.2015р., показами потерпілої та вищезазначених свідків, які сумнівів у своїй правдивості та відповідності реальним обставинам справи не викликають.
Таким чином, суд вважає доведеним факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , тому його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, є пенсіонером, негативно характеризується за місцем проживання; думку потерпілої, яка просить покарати обвинуваченого відповідно до вимог закону.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги всі вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу. Такий вид покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження після проголошення вироку мають право отримати в суді його копію.

Головуючий-суддя ОСОБА_1