Дата документу Справа № 333/5356/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний №333/5356/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1939/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 20 березня 2003 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 186 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 4 вересня 2003 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 1 липня 2004 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено з місця позбавлення 25 червня 2007 р. умовно достроково на 8 місяців 28 днів;

4) 11 березня 2008 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 186 ч.2, 309 ч.1, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнено з місця позбавлення 30 грудня 2011 р. умовно достроково на 19 днів;

5) 1 листопада 2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний домашній арешт.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 18 липня 2015 р. приблизно о 5 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, просунувши руку у відкрите вікно, проник у квартиру АДРЕСА_3 , розташовану на першому поверсі зазначеного будинку, звідки повторно, таємно викрав мобільний телефон Elephone P6000 вартістю 3 000 грн., який належав потерпілому ОСОБА_9 , а також чоловічу сумку чорного кольору з документами, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичної кваліфікації його дій і доведеності вини, з урахуванням пом`якшуючих його провину обставин просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України, згідно санкції даної статті. При цьому суд врахував характер та ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_7 злочину, а також особу обвинуваченого, який свою вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому, його активне сприяння у встановленні істини у справі, його відношення до скоєного, щире каяття, та визнав за можливе призначити йому мінімальне покарання, визначене в санкції даної статті.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових злочинів, а тому, доводи, викладені в апеляції правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 , якого засуджено за ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4