АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/6220/15-к Номер провадження 11-кп/786/751/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України - Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002215, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 серпня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської обл., українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, військово-зобов`язаного, неодруженого, студента 4 курсу Кременчуцького Національного університету імені М. Остроградського, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.01.2013 р. вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 30.12.2013 р. вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України на 5 років позбавлення волі звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, та до штрафу 510 грн.,

якого визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
до Апеляційного суду Полтавської області звернувся обвинувачений ОСОБА_7 , який вважає призначене йому судом покарання суворим та просить його пом`якшити. На його думку, підставою для пом`якшення покарання є не врахування судом першої інстанції активного сприяння ним слідству, щирого каяття, часткового відшкодування шкоди, позитивної характеристики, а також те, що потерпілий не наполягав на позбавленні обвинуваченого волі.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 серпня 2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання призначене вироком Автозаводського районного суду Полтавської області від 30 грудня 2013 року у вигляді 10 місяців позбавлення волі і остаточно визначено покарання 5 років 4 місяці позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що 02 червня 2015 року близько 21 год. він через балкон проник до квартири АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_8 звідки таємно викрав телевізор марки LG LH2000 с/н 910КТС827321, вартістю 4200 грн. та ключі від вхідних дверей вказаної квартири, які матеріальної цінності для потерпілого не виявляють, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

11 червня 2015 року близько 13 год. ОСОБА_7 повторно за допомогою ключів від вхідних дверей проник до квартири АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_8 звідки таємно викрав холодильник «Горенья», вартістю 6450 грн. чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Оскільки відсутнє клопотання обвинуваченого про його участь у розгляді апеляційної скарги, а також у скарзі не ставиться питання про погіршення становища ОСОБА_7 колегія суддів проводить апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого відповідно до норми процесуального закону, визначеного ч.4 ст. 401 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора про безпідставність доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду знаходить, що апеляційна скарга ОСОБА_7 до задоволення не підлягає на підставі наступного.

З огляду на положення ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих порушень кримінально-процесуального закону районний суд не допустив.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України обвинуваченим в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого є необґрунтованими.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Як видно із мотивувальної частини вироку, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, районний суд, дотримуючись основних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, врахував характер і тяжкість вчинених злочинів, що відносяться до тяжких злочинів, дані про особу винного, який будучи раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, повторно вчинив тяжкі умисні злочини. Судом першої інстанції враховано пом`якшуючу покарання обставину стосовно засудженого: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Твердження ОСОБА_7 про те, що суд не врахував його позитивну характеристику, не підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки така у справі відсутня. Також відсутня документально підтверджена інформація про відшкодування шкоди обвинуваченим потерпілому ОСОБА_8 . В цій частині суд першої інстанції дійшов правильного висновку, не врахувавши повернене майно потерпілому, оскільки ініціатором цього ОСОБА_7 не був, а викрадений холодильник потерпілому повернули працівники міліції.

Вчинення тяжких злочинів в період іспитового строку свідчить про стійку антисоціальну спрямованість обвинуваченого, а тому висновок суду про призначення йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті саме у такому розмірі, на думку колегії, є правильним.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Вбачається, що згідно вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 грудня 2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.289, ст. 69, ч.4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі та у відповідності до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік.

Районний суд, врахувавши положення зазначеного закону, правильно визначив міру покарання, призначивши його за сукупністю вироків у більшому розмірі за покарання, визначене згідно попереднього вироку від 30 грудня 2013 року.

Доводи ОСОБА_7 щодо поспішного та необдуманого погодження ним на розгляд справи у скороченому порядку, можливість якого передбачена ч.3 ст. 349 КПК України, є надуманими. Відповідно до технічного запису судового засідання обвинувачений погодився на розгляд справи без дослідження доказів та виклику і допиту свідків та йому було роз`яснено про позбавлення його права на оскарження фактичних обставин в апеляційному порядку.

За наведених обставин, судове рішення є правильним та зміні чи скасуванню не підлягає.
Виходячи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,

У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 серпня 2015 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4