Єдиний унікальний номер 1-277/2011
Номер провадження 1/2408/1357/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2011 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі Симик І.М., та прокурорі Дмитращук І.0.

за участю захисника ОСОБА_1 1. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальну

справу по обвинуваченню ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 367 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 367 ч. 2 КК України.

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 05.07.1994 на посаду слюсаря-сантехніка 3-го розряду будинкоуправління Чернівецької дистанції цивільних споруд Львівської залізниці було прийнято ОСОБА_3.

28.01.1997, на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 21.01.1997 № 7/1 ОСОБА_3 видано ордер на вселення до кімнати в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Зазначеній рішенням квартирі АДРЕСА_2 надано статус службового житла, яке є державним майном.

27.01.2004 рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради зазначеній вище квартирі присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_3. Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця», а також його відокремлений підрозділ «Чернівецька дистанція цивільних споруд» до виконавчого комітету Чернівецької міської Ради з клопотанням про виключення зазначеної квартири з числа службових не зверталися, виконавчим комітетом Чернівецької міської ради рішення про виключення зазначеної квартири з числа службових не приймалось.

Зазначена квартира обліковується як службове житло, закріплене за Чернівецькою дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці.

Однак, ОСОБА_2, обіймаючи посаду начальника Чернівецької дистанції цивільних споруд Львівської залізниці, виконуючи згідно наказів начальника Львівської залізниці від 10.01.1994 № 9/Н та від 30.01.1995 № 27/Н обов'язки керівника органу приватизації відомчого житла Чернівецької дистанції цивільних споруд Львівської залізниці, будучи уповноваженим організовувати та контролювати приватизацію відомчого житла та наділеним правом підпису приватизаційних документів, являючись службовою особою, 19 березня 2004 року, неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, без проведення належної перевірки приватизаційних документів, зокрема, на факт віднесення зазначеної квартири до службового житла, в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 118 Житлового кодексу України, п. п. 2, 3, 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР,

1 затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 04.02.1988, підписав та видав незаконні розпорядження органу приватизації і свідоцтво про право власності на житло від 19.03.2004 № 1240, на підставі яких службова квартира АДРЕСА_4, вибула з державної власності та перейшла у приватну власність ОСОБА_3 і ОСОБА_4, про що свідчить реєстраційний запис від 01.04.2004 року № 5320479.

У результаті неналежного виконання ОСОБА_2, покладених на нього наказами начальника Львівської залізниці від 10.01.1994 № 9/Н та від 30.01.1995 № 27/Н обов'язків керівника органу приватизації відомчого житла Чернівецької дистанції цивільних споруд Львівської залізниці, інтересам Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків на суму 100,1 тис. гривень..

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України - службова недбалість, за кваліфікуючими ознаками: службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Після показів ОСОБА_2 та дослідження всіх доказів по справі, адвокатом підсудного заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував проти вказаного клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що злочин вчинено 19 березня 2004 року.

Відповідно до ст.12 КК України в редакції 2001 року даний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, згідно ч. 2 ст. 49 КК України, в редакції 2001 року, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки: п'ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 -1 КПК України суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв'язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

В судовому засіданні було встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності в даному випадку закінчився 19 березня 2009 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, підсудного та його захисника вважає що кримінальну справу слід закрити у зв'язку із закінченням строків давності.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12,49 КК України, ст. 11-1 КПК України, сух -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 367 ч. 2 КК України закрити у зв'язку з закінченням строків давності.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області,

через Першотравневий суд м. Чернівці протягом 7-ми діб з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун