Справа № 1-139/2010
Номер провадження 1-139/2010
ВИРОК

іменем України

15 червня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Павлику В.І.,

із участю: прокурора Паращака В.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Самборі Львівської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, -

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 14.04.2010 року в 11 годині 30 хвилин перебував у житловому будинку в АДРЕСА_1 разом із своїм братом ОСОБА_1 та під час сімейного конфлікту наніс останньому удар правою рукою в обличчя та удари ногами по тілу в район грудної клітки зліва, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді перелому суглобового відростка нижньої щелепи справа та перелом нижньої щелепи, синець в ділянці кута нижньої щелепи справа з переходом на привушну ділянку обличчя, синець на боковій поверхні грудної клітки зліва в проекції 4-6 ребер по лівій аксилярній лінії, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і пояснив, що в 2004 році виїхав за кордон у Польщу на тимчасові роботи, повернувшись в Україну в 2010 році, він поїхав у с. Корналовичі Самбірського району, де проживає його мама. 14.04.2010 року в 11 годині 30 хвилин, пораючись у будинку по господарству, він почув сварку в сусідній кімнаті між його матір'ю ОСОБА_4 та його братом ОСОБА_1. Вирішив заспокоїти брата і прийшов у кімнату, заспокоював потерпілого словесно, пробував погасити конфлікт, але сам знервувався і наніс брату ОСОБА_1 удар правою рукою в область обличчя. Коли останній впав на підлогу, він ще близько трьох разів наніс йому удари ногою в ділянку тіла. Сама матір заспокоювала ОСОБА_2 та силоміць відвела в іншу кімнату. Дане тривало близько 5 хвилин, а потім брат вийшов із будинку і він його більше не бачив.

Крім визнання підсудним своєї вини в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому, його винність в повній мірі стверджується показами потерпілого ОСОБА_1 дані ним на досудовому слідстві та суді, протоколами слідчих дій та іншими матеріалами кримінальної справи, які здобуті досудовим слідством і перевіреними у судовому засіданні.

Зокрема, потерпілий суду показав, що 14.04.2010 року він був у будинку матері в с. Корналовичі Самбірського району, де мав приватні справи. Близько 11 години того дня до нього підійшла мати, яка почала з ним сваритися, щоб він разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 виїхали з будинку до себе в село Дубляни, під час чого між ними виник конфлікт. Його брат ОСОБА_2, знаходився в іншій кімнаті та почув даний конфлікт. Тоді прибіг до них та хотів їх примирити; це тривало 5 хвилин, але в кінці вдарив кулаком його в обличчя правою рукою та він впав на підлогу. ОСОБА_2 продовжив наносити йому удари ногами по тілу. Потім дружина потерпілого ОСОБА_6 викликала працівників міліції.

Свідок ОСОБА_4 на досудовому слідстві показала, що 14.04.2010 року в 11 годині 00 хвилин вона знаходилась у своїй домівці в с. Корналовичі Самбірського району, де на кухні даного будинку виник конфлікт між нею та сином ОСОБА_1. У цей час в іншій кімнаті знаходився інший син ОСОБА_2, який, почувши даний конфлікт, прибіг на кухню і наніс удар ОСОБА_1 рукою в обличчя, від чого останній присів на підлогу. Тоді ОСОБА_2 наніс йому ще кілька ударів ногами по тілу. Даний конфлікт між її синами тривав близько 5 хвилин. ОСОБА_4 силою відвела ОСОБА_2 до іншої кімнати, а ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною пішли геть з будинку (а. с. 41).

Аналогічне показала свідок ОСОБА_6 (а. с. 42-43).

Із висновку судово-медичного експерта №150/10 убачається, що в потерпілого ОСОБА_1 було виявлено перелом суглобового відростка нижньої щелепи справа та перелом тіла нижньої щелепи, синець в ділянці кута нижньої щелепи справа з переходом на привушну ділянку обличчя, синець на боковій поверхні грудної клітки зліва в проекції 4-6 ребер по лівій аксилярній лінії, які утворились від дії тупих предметів, що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров'я (а. с. 21 - 23).

Аналізуючи наведені докази та докази досудового слідства в їх сукупності, суд приходить до висновку про правильну юридичну оцінку досудовим слідством діям підсудного та про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки своїми діями він спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_1. Кваліфікація дій підсудного за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною, відповідає фактичним обставинам справи і він повинен нести за це кримінальну відповідальність.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину; пом'якшуючими відповідальності обставинами ОСОБА_2 є його щире каяття, сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, із врахуванням його особи, поведінки під час та після вчинення злочину; позиції потерпілого щоб суворо його не карати, оскільки перед ним вибачився та матеріального, морального характеру претензій не має; того, що ОСОБА_2 із його слів фактично проживає у шлюбі за межами України з жінкою, з якою має на утриманні двох дітей, - суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання не пов'язане з обмеженням волі та, недоцільно призначати виправні роботи. Суд переконаний, що слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, - що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для призначення більш м'якого покарання підсудному, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинений злочин, - не встановлено.

Цивільного позову не заявлено, судових витрат і речових доказів у справі немає.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання 1(один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід підписку про невиїзд стосовно підсудного до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Даний примірник вироку виготовлено в нарадчій кімнаті та він має силу оригіналу.

Суддя