Справа № 346/723/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження про обвинувачення №1-кп/346/80/15,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Коломийського міськрайонного суду від 17.03.2014 року за ч.2 ст.185,69 КК України до 240 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.389 ч.2 КК України, а саме ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

В судове засідання від захисника обвинуваченого було подано клопотання призначення комісійної психологічно-психіатричної експертизи , обгрунтовуючи свою позицію тим,що експерт, яка проводила судово-психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно витягу рішення експертно-кваліфікаційної комісії , термін дії її кваліфікації не вказано. Відповідно захисник вважає,що експертиза обвинуваченому була проведена не кваліфікованим експертом, вважає що слід провести саме комісійну судово-психіатричну експертизу, оскільки обвинувачений має діагноз легка розумова відсталість із значним порушенням поведінки та антисоціальними діями, складний тип олігофренічного дефекту, відповідно обвинувачений не здійснював кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання заперечив, вказав, що в матеріалах справи є висновок судово-психіатричної експертизи №405 від 22.12.2014року , який проводився в рамках кримінального провадження порушеного щодо засудженого ОСОБА_4 за ст.389 ч.2 КК України, з якого вбачається, що ОСОБА_4 перебував і перебуває в стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто є осудною особою, яка повністю розуміє свої дії. Відповідно просить в задоволенні клопотання захисника відмовити, а подане клопотання захисником виключно для затягування часу.

Обвинувачений поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку захисника ,обвинуваченого, прокурора, який заперечив подане клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.

Згідно з ст.242 КПК України Експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо:

1) встановлення причин смерті;

2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;

5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України.

6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Так , захист обвинуваченого в обґрунтування своєї позиції вказує на те, що щодо обвинуваченого було проведено експертизу особою щодо якої не вказано термін дії кваліфікації, а інший експерт не значиться в переліку експертів. До даних тверджень захисника суд ставиться критично. Захисник подав до суду роздруківку невідомого походження з зазначенням прізвища експерта, в якій зазначено що вона є кваліфікована експертно-кваліфікаційною комісією МОЗ України, має 4 клас та 9 ранг в якості лікаря судово-психіатричного експерта і на його думку в неї не продовжено термін дії кваліфікації. Дані щодо кваліфікації експерта є у висновку судово-психіатричної експертизи №405 від 22.12.2014року, який є в матеріалах справи відповідно до якого психічний стан обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає ознакам легкої розумової відсталості - олігофренії (вираженої дебільності), ускладненою алкоголізацією, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тобто в самому витягу є підтвердження кваліфікації експерта, який проводив експертизу щодо обвинуваченого. Крім цього, у відповідності до ст.243 КПК України сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Так, у захисника були всі можливості для проведення такої експертизи , однак він своїм правом не скористався, на думку суду абсолютно свідомо, з метою затягування розгляду даної справи. Крім цього стан обвинуваченого був предметом судового розгляду в Коломийському міськрайонному суді 23 лютого 2015 року за заявою цього ж захисника ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами, яку, до речі, у відповідності до ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 8 квітня 2015 року , захисник ОСОБА_6 не мав права подавати, оскільки не приймав участі в судовому засіданні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.185 ч.2 КК України. Суд не уповноважений перевіряти наявність кваліфікації, терміну дії кваліфікації, чи наявність того чи іншого прізвища в переліку експертів, оскільки це не є його прерогатива, а відноситься до сфери діяльності експертної установи, в якій працюють експерти, які попереджені про кримінальну відповідальність,про що свідчить висновок судово-психіатричної експертизи №405 (а.с.121). Інші думки з цього приводу захисника ОСОБА_6 є тільки припущеннями, які нічим не підтверджені.

Згідно ч.2 п.3 ст.52 КПК України психічні вади можуть бути встановлені лікарським висновком чи довідкою медичної установи висновком судово-психіатричної експертизи щодо психічного стану особи. Факт наявності у особи психічного захворювання, який викликає сумнів щодо її осудності, встановлюється висновком судово-психіатричної експертизи згідно ст.509 КПК України, яка передбачає сам факт призначення такого виду експертизи з метою виявлення обставин щодо осудності особи. В матеріалах справи є висновок судово-психіатричної експертизи №405 від 22.12.2014року , який проводився в рамках кримінального провадження порушеного щодо засудженого ОСОБА_4 за ст.389 ч.2 КК України, з якого вбачається, що ОСОБА_4 перебував і перебуває в стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто є осудною особою, яка повністю розуміє свої дії. Застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 не потребується.

Обвинувачений ОСОБА_4 має діагноз легка розумова відсталість з порушенням поведінки та антисоціальними діями, а захисник, який представляє інтереси ОСОБА_5 , не представив суду жодного рішення суду про визнання ОСОБА_4 недієздатним.

Так, ОСОБА_4 раніше був судимий 7.10.2008 р. Коломийським міськрайонним судом за ст.185 ч.3,304,75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 27.05.2010 року Коломийським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.2 ,71 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі, в подальшому постановою Коломийського міськрайонного суду від 4.08.2011 року, замінено невідбуту частину покарання на більш м`яке у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці 29 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в період часу з 4.03.2013 по 28.03.2013р. перебував на лікуванні в обласній психоневрологічній лікарні, однак, як вбачається з долучених самим же захистом матеріалів, за наслідками перебування ОСОБА_4 в лікарні, не було жодних висновків чи заключень лікарів про його неосудність, так само обвинувачений не отримав жодної групи інвалідності, на чому настоював його захисник. Перебування на лікуванні в обласній психоневрологічній лікарні в період лютий-березень 2015 року, на чому так наполягав захисник обвинуваченого, жодним документом не підтверджено. На даний час обвинувачений, з його ж пояснення в судовому засіданні 22.05.2015 року, продовжує зловживати алкогольними напоями, що здоров`я йому не добавляє, а також тривалий час- 7 разів - уникав суду, за що йому було змінено запобіжний захід на тримання під вартою.

Крім цього, захисник, маючи повноваження по захисту обвинуваченого, повинен і зобов`язаний діючи в інтересах свого клієнта, в випадку непогодження з висновком експерта, який є в матеріалах справи №405 від 22.12.2014року , і відповідно до якого психічний стан обвинуваченого відповідає легкій розумовій відсталості -олігофренії (вираженої дебільності), ускладненою алкоголізацією, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, міг і повинен був оскаржити його у встановленому порядку, однак цього не зробив, розуміючи безпідставність та безперспективність своїх дій. Більше того, захисник в судовому засіданні Апеляційного суду Івано-Франківської області 8 квітня 2015 року, посилався саме на даний висновок, стверджуючи про недієздатність свого клієнта, що свідчить про нетактовну поведінку і зловживання своїми обов`язками, як адвоката.

Намагання захисника Солтиса в своєму клопотанні визначити питання щодо порушення пам`яті у обвинуваченого ОСОБА_5 є не чим іншим як підміна понять, які визначені чинним КПК та КК України. Так, захисник переплутав визначення таких понять «осудність» та «пом`якшуючі обставини», що свідчить про його недостатню кваліфікацію, зловживання своїми правами та намаганням затягнути процес, не зважаючи на заперечення самого обвинуваченого та визнання ним вини в повному обсязі.

Крім цього, за участі учасників процесу, в тому числі за погодженням з обвинуваченим та прокурором, в судовому засіданні 22 травня 2015 року, судом було вирішено в подальшому слухати справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі і вже надав суду свої пояснення.

Не зважаючи на це, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав вищевказане клопотання, яке не містить в собі обгрунтування доцільності призначення вищезгаданої експертизи, за наявності діючого та неоскарженого висновку експерта, відповідно суд приходить до висновку,що поданням даного клопотання, захисник має на меті виключно затягування процесу, а враховуючи застосування до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою,такі дії захисника свідчать про те,що він намагається погіршити становище свого клієнта.

Так, у відповідності до ч.2 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 5.07.2012 року адвокату забороняється використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта;займати у справі позицію всупереч волі клієнта. Суд приходить до висновку,що такою своєю позицією захисник в даній справі порушує волю та права свого клієнта обвинуваченого по справі ОСОБА_4 і не дає можливість суду швидко, законно і в терміни передбачені чинним КПК України розглянути кримінальне провадження.

В матеріалах справи є матеріали, які свідчать про те,що обвинувачений є осудною особою. І це не дає права захиснику зловживати своїми правами і діяти всупереч ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подане клопотання не є належно обгрунтованим, і таким що порушує права обвинуваченого на захист.

На підставі наведеного та керуючись ст.21 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

ст.ст.220,242,332,350 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення комісійної психолого-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1