У Х В А Л А
09 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

лікаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву лікаря-психіатра Білоцерківського психонаркологічного територіального медичного об`єднання ОСОБА_4 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, непрацюючому, жителю АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:
Лікар-психіатр Білоцерківського психонаркологічного територіального медичного об`єднання ОСОБА_4 23.09.2015 р. звернувся до суду із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 посилаючись на те, що ОСОБА_6 , 1952 р.н. з 15.03.2003 р. перебуває на обліку в Білоцерківському психонаркологічному територіальному медичному об`єднанні як суспільно -небезпечний хворий в зв`язку з агресивними тенденціями по відношенню до рідних. Психічно захворів під час проходження служби в армії в 1972 році, був демобілізований по хворобі. З 1973 р. перебуває під диспансерним наглядом у лікаря-психіатра з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перебіг, днфнкт в емроійно-вольовій сфері.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 27 лютого 2008 р. ОСОБА_6 було призначене амбулаторне примусове лікування у психіатра без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 02.04.2015 р. хворому продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За даний період лікування в Білоцерківському психонаркологічному територіальному медичному об`єднанні хворий відвідував лікаря-психіатра, лікування приймав вибірково, критика до власного стану часткова.

Оскільки ОСОБА_6 не дотримується психіатричного нагляду та лікування, критика до свого стану неповна, внаслідок чого він є схильним до суспільно-небезпечних дій у разі ненадання йому амбулаторної психіатричного допомоги без його усвідомленої згоди, продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

Просив прийняти рішення про продовження ОСОБА_6 надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву, посилаючись на наведеній в ній обставини.

ОСОБА_6 до суду не з`явився. Про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, заяв та клопотань від нього не надійшло.

Заслухавши доводи лікаря-психіатра ОСОБА_4 (за дорученням в.о.головного лікаря), думку прокурора, який вважає заяву обґрунтованою, оскільки невжиття зазначених лікарем заходів може призвести до суспільно-небезпечних наслідків, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням свого стану у разі ненадання психіатричної допомоги.

Ч.ч.4,5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем -психіатром не рідше одного разу на місяць; у разі необхідності продовження надання особі надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку лікар психіатр надсилає до суду за місцем проживання особи відповідну заяву.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 27 лютого 2008 р. ОСОБА_6 було призначене амбулаторне примусове лікування у психіатра без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 02.04.2015 р. хворому продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З медичного висновку комісії лікарів-психіатрів Білоцерківського психонаркологічного територіального медичного об`єднання від 21.09.2015 р. та пояснень лікаря вбачається, що ОСОБА_6 страждає на тяжкий психічний розлад та характеризується схильністю до суспільно-небезпечних дій, тому потребує продовження амбулаторного примусового лікування у лікаря-психіатра без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців.

Враховуючи медичний висновок про необхідність продовження примусового лікування ОСОБА_6 , відсутність з його боку критики до власного стану здоров`я, та схильність до суспільно-небезпечних діянь, суд вважає, що заява лікаря-психіатра підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 419, 422 КПК України, ст.ст.94,95 КК України, ст. 514 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Заяву лікаря-психіатра Білоцерківського психонаркологічного територіального медичного об`єднання задовольнити.

Продовжити надання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди в примусовому порядку, терміном на 6 (шість) місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її ухвалення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1