Справа №: 148/2471/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника служби у справах дітей Тульчинської РДА ОСОБА_4 ,

представника Тульчинського відділу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000593 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Тульчина Тульчинського району Вінницької області, з середньою освітою, не одруженого,студента 3 курсу Тульчинського ВПУ №41, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід щодо якого не обирався,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тульчина Тульчинського району Вінницької області,українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, студента 1 курсу Тульчинського ВПУ №41, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід щодо якого не обирався,

за ст.296 ч.2 КК України, яке надійшло від прокурора прокуратури Тульчинського району юриста 2 класу ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
22 вересня 2015 року біля 21 год.20 хв. неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 біля гуртожитку Тульчинського ВПУ №41, розташованого в м.Тульчині Вінницької області по вул..Леніна,133, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до суспільних норм та правил поведінки, що супроводжувалась особливою зухвалістю умисно нанесли неповнолітньому потерпілому ОСОБА_13 численні удари кулаками та ногами по голові та тулубу, заподіявши тілесні ушкодження перелом кісток носа та носової перетинки, забій м`яких тканин, забійну рану, садна, синці на обличчі, завушній ділянці справа, поперековій ділянці справа, обох верхніх кінцівках, які за висновком судово-медичного експерта № 116 від 25.09.2015 року є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю і пояснив, що 22.09.2015 року він у компанії друзів святкував свій день народження.Вони вчотирьох випили 0,7 л вина, яке приніс ОСОБА_14 . Потім їм захотілось курити, але цигарок вже не було. Вони пішли до гуртожитку ВПУ №41 в м.Тульчині по вул..Леніна. Спереду йшли вони із ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 та ОСОБА_17 позаду. Він зустрів ОСОБА_18 , якого раніше не знав. Попросив у того цигарку. ОСОБА_18 відповів, що цигарки у нього немає. Тоді він вдарив ОСОБА_18 рукою в плече. Той вдарив його у відповідь. Тоді ОСОБА_18 в обличчя вдарив ОСОБА_15 . ОСОБА_18 впав. Вони із ОСОБА_15 стали бити лежачого ОСОБА_18 кулаками та ногами по різним частинам тіла. Хто скільки разів вдарив він не пам`ятає. ОСОБА_19 і ОСОБА_16 їх розборонили.

З потерпілим він помирився. Попросив вибачення і той їх пробачив.

У скоєному щиро кається і обіцяє більше не вчиняти злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що 22.09.2015 року вони із ОСОБА_20 , ОСОБА_16 та ОСОБА_21 святкувати день народження ОСОБА_20 . ОСОБА_16 приніс 0,7 л вина. Вони його вчотирьох випили. Захотіли покурити, але цигарки у них закінчились. Вирішили у когось « стрільнути» цигарку. Пішли до гуртожитку Тульчинського ВПУ №41, що в м.Тульчині по вул..Леніна. Побачили ОСОБА_18 . ОСОБА_20 попросив у того цигарку. ОСОБА_18 відповів, що немає. Тоді ОСОБА_20 вдарив ОСОБА_18 в плече. ОСОБА_18 у відповідь вдарив ОСОБА_20 . Тоді він вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_18 і той впав. Стали із ОСОБА_20 бити лежачого ОСОБА_18 ногами та руками. Хто скільки разів вдарив не пам`ятає. ОСОБА_16 та ОСОБА_19 їх відтягнули від ОСОБА_18 і вони пішли.

Із потерпілим вони помирились. Попросили вибачення і він їх простив.

У скоєному щиро кається і обіцяє більше не вчиняти злочинів.

Законний представник наповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 суду пояснила, що її син не був раніше таким агресивним. Вона його виховує сама. У неї є ще старший син, який також має значний вплив на меншого. Син із заподіяного зробив висновки.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , суду пояснила, що обвинувачений її внук. Перебуває на її утриманні, бо батьки померли. Після скоєного він щиро покаявся. Зробив належні висновки. Обіцяє не вчиняти подібного.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України 2012 року, в звязку з повним визнанням вини обвинуваченими, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законні представники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,. адвокат ОСОБА_10 ,,прокурор ОСОБА_3 проти цього не заперечують.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризується позитивно. Скарг на його поведінку до міської ради не надходило.

За місцем навчання обвинувачений ОСОБА_6 характеризується посередньо як такий, що має низький рівень знань, схильний до порушення дисципліни. Заняття відвідує регулярно, підтримує дружні стосунки із товаришами.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно . Скарг на його поведінку до міської ради не надходило.

За місцем навчання ОСОБА_7 характеризується позитивно як компанійська та товариська людина. Впевнений у собі, вміє відстоювати власну думку. Займається спортом. Ставлення до навчання не стійке позитивне.

На обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перебувають.

Потерпілий ОСОБА_13 та його законний представник ОСОБА_22 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд провадження за їх відсутності, а також заяви, що не мають претензій до обвинувачених та просять їх суворо не карати.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обставинами суд, відповідно до ст.66 ч.1 п.1,2 та 3 КК України, визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування заподіяного збитку, вчинення злочину неповнолітніми.

Обтяжуючою вину обставиною, передбаченою п.13 ч.1 ст..67 КК України суд вважає вчинення злочину особами, що перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Оцінюючи досліджені надані в судовому засіданні сторонами обвинувачення та захисту докази у справі суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у хуліганстві, тобто порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб повністю доведена.

Їх дії містять всі ознаки злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує значну суспільну небезпеку вчиненого злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди від його вчинення, позитивні характеристики винного за місцем проживання ,посередні за місцем навчання, відсутність претензій з боку потерпілого, а також його щире каяття і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує значну суспільну небезпеку вчиненого злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди від його вчинення, позитивні характеристики винного за місцем проживання ,навчання, відсутність претензій з боку потерпілого., а також його щире каяття і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

За викладених обставин суд вважає, що для досягнення мети виправлення, попередження вчинення ними нових злочинів на момент винесення вироку вони не потребують застосування покарання і можуть бути звільнені від його відбування згідно зі ст..104 КК України.

Одночасно суд вважає доцільним покласти на засуджених обов`язки, передбачені ст..76 КК України.

Керуючись ст.ст. 373,374,376 КПК України 2012 року,

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_11 у скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України і призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст..ст.75,104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

Відповідно до пп.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи..

Визнати винним ОСОБА_12 у скоєнні злочину, передбаченого ст..296 ч.2 КК України і призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

Відповідно до пп.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подано апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя :