Справа № 464/8109/15-к
пр.№ 1-кп/464/363/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2015 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

цивільного позивача ОСОБА_5 ,

представника потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_6 ,

обвинувачених (підсудних) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно зі ст. 89 КК України судимості не має, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, судимості не має, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,
встановив:
Підсудний ОСОБА_7 за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_8 21 червня 2015 року біля 06.40 год, знаходячись поблизу будинку №42 на вул. Хуторівка у м. Львові, маючи умисел на умисне знищення або пошкодження майна, за допомогою заздалегідь підготованої запалювальної суміші, підпалили автомобіль марки „Volkswagen T5, р.н. НОМЕР_1 , червоного кольору, який належав на праві власності ОСОБА_5 та яким користувався потерпілий ОСОБА_4 , чим заподіяли майнову шкоду у розмірі 123979,88 грн.

Підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнали повністю та дали аналогічні за змістом показання про те, що 21 червня 2015 року біля 6 години ОСОБА_7 заїхав автомобілем за ОСОБА_8 на початок вулиці Личаківської у м. Львові та вони мали намір прогулятися по Сихову. Під час прогулянки побачили автомобіль „Volkswagen, який вирішили підпалити. З багажника автомобіля ОСОБА_7 взяли ємкість із бензином, облили автомобіль та підпалили. Після цього, з місця злочину втекли, проте були затримані працівниками міліції. Заперечили те, що мали намір підпалити автомобіль саме потерпілого, з останнім раніше знайомі не були. Цивільний позов в частині відшкодування майнової шкоди визнали повністю, в частині відшкодування моральної шкоди зазначили, що визначена сума в 50000 грн. є надто великою.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання про те, що 21 червня 2015 року біля 5.40 год повернувся з Італії та припаркував свій автомобіль біля будинку №42 на вул. Хуторівка у м. Львові. Через деякий час сусіди повідомили, що його автомобіль горить. Вибігши на вулицю, побачив працівників МНС та міліції, які загасили вогонь та затримали злочинців. Після розмови з працівниками міліції вважає, що підсудні за ним деякий час слідкували з наміром підпалити автомобіль на замовлення його конкурента.

Цивільний позивач ОСОБА_5 пояснив, що автомобіль „Volkswagen T5, р.н. НОМЕР_1 , належить йому на праві власності, хоча користувався ним його брат ОСОБА_4 . Після оцінки автомобіля встановлено, що розмір матеріального збитку становить 123979,88 грн., який просить стягнути з підсудних, а також витрати на оплату послуг експерта. Крім цього, ствердив, що злочином йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в знищенні його автомобіля, який відновленню не підлягає, а також в тому, що його брат після підпалу автомобіля переживає за своє та своїх рідних життя та здоров`я, у нього народилася дитина, яку необхідно було періодично возити на автомобілі в лікарню, на вітровому склі автомобіля були наліпки, які підтверджували право на річний проїзд дорогами в країн Європи, які відновленню не підлягають. Відшкодування моральної шкоди оцінив в 50000 гривень.

Представник цивільного позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав із підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом підсудних, потерпілого, дослідженням доказів, якими обґрунтовується цивільний позов, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи підсудних, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_7 за ч.2 ст. 194 КК України є правильною, оскільки за попередньою змовою групою осіб останній вчинив умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_8 за ч.2 ст. 194 КК України є правильною, оскільки за попередньою змовою групою осіб останній вчинив умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, що є обставиною, яка обтяжує покарання, особу підсудного, який неодружений, згідно зі ст. 89 КК України судимості не має, формально позитивно характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті КК України, оскільки його виправлення є неможливим без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, що є обставиною, яка обтяжує покарання, особу підсудного, який неодружений, згідно зі ст. 89 КК України судимості не має, формально позитивно характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті КК України, оскільки його виправлення є неможливим без ізоляції від суспільства.

Підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, або ст. 75 КК України та звільнення від покарання з випробуванням, відсутні, враховуючи тяжкість злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання, те, що злочин вчинено загальнонебезпечним способом, підсудні не вчинили жодних дій, спрямованих на відшкодування заподіяної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 необхідно задовольнити частково із таких підстав.

На підставі ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає серед іншого у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу „Volkswagen T5, р.н. НОМЕР_1 , такий належить ОСОБА_5 (Т.2 а.с. 27).

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №148 від 26.06.2015 р., вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля „Volkswagen, р.н. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у пожежі 21.06.2015 р., з врахуванням пошкоджень, що виявлені на момент огляду 22.06.2015 р., в цінах станом на час проведення дослідження, є рівним ринковій вартості КТЗ на час пожежі 21.06.2015 р., а саме 123979,88 грн. (Т.2 а.с.30-82). Вартість проведення вищевказаного дослідження становить 1000 грн., що підтверджується квитанцією від 23.06.2015 р. (а.с.83)

Судом встановлено, що у ході вчинення злочину підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили власнику автомобіля ОСОБА_5 майнову шкоду, розмір якої визначено в ході експертного дослідження. Крім цього, цивільний позивач ОСОБА_5 поніс витрати на проведення експертного дослідження. Таким чином, загальний розмір відшкодування майнової шкоди становить 124979,88 грн.

Також суд приходить до висновку, що дії підсудних спричинили ОСОБА_5 моральні страждання у зв`язку зі знищенням його майна, та, враховуючи глибину душевних страждань, характер протиправних дій, що призвели до заподіяння шкоди, те, що цивільний позивач фактично автомобілем не користувався, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір грошового відшкодування за завдану моральну шкоду повинен становити 8000 грн. Покликання цивільного позивача як на підставу для відшкодування йому моральної шкоди також на те, що в його брата ОСОБА_4 , який користувався автомобілем, на час підпалу автомобіля існувала нагальна потреба використовувати автомобіль у зв`язку з народженням дитини є безпідставними, оскільки вимоги в цій частині могли бути заявлені самим потерпілим ОСОБА_4 . Покликання на те, що на вітровому склі автомобіля були наліпки з підтвердженням оплати за проїзд дорогами інших держав не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки такі вимоги по суті є вимогами про відшкодування майнової шкоди. У зв`язку з цим, в цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити.

З підсудних необхідно стягнути в дохід держави витрати на проведення експертиз, а саме: дактилоскопічної у розмірі 491,04 грн. (а.с.196-202); нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів у розмірі 768 грн. (а.с.245-250); пожежно-технічної у розмірі 2762,1 грн. (а.с.254-259), а всього 4021,14 грн., по 2010,57 грн. з кожного з підсудних.

Речові докази у справі, а саме:

-речі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повернуті відповідно до розписок від 15.09.2015 р. (а.с.263, 265) необхідно залишити у власності останніх;

-складний ніж з чорним пластиковим руків`ям, портмоне коричневого кольору, картку „Приватбанку №971502, картку „Фоктрот, картку „Local, картку „Метро, мобільний телефон „Nokia 105, ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-карткою оператора „Лайф, сумочку з ремінцем чорного кольору, аркуш паперу із списком адрес, (а.с.208, 267), вилучені з автомобіля, яким користувався ОСОБА_7 , необхідно повернути останньому;

-туфлі чорного кольору, штани темно-синього кольору, сорочку білого кольору, куртку синього кольору зі шкірзамінника, вилучені у ОСОБА_7 (а.с.119-120) необхідно повернути останньому;

-кросівки чорного кольору „Adidas, джинси чорного кольору, кофту темно-синього кольору з капюшоном із салатовими вставками на плечах, вилучені у ОСОБА_8 (а.с.117-118), необхідно повернути останньому;

-пластикову пляшку ємністю 1,5 л, пластиковий корок, каністру червоного кольору ємністю 5 л, наповнену на меншу половину бензином, пару матерчатих рукавиць чорного кольору, необхідно знищити (а.с.208, 267).

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України та призначити покарання три роки шість місяців позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України та призначити покарання три роки шість місяців позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 відшкодування майнової шкоди у розмірі 124979,88 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 8000 грн., а всього 132979,88 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в дохід держави витрати на проведення експертиз, а саме: дактилоскопічної у розмірі 491,04 грн. (а.с.196-202); нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів у розмірі 768 грн. (а.с.245-250); пожежно-технічної у розмірі 2762,1 грн. (а.с.254-259), всього 4021,14 грн., по 2010,57 грн. з кожного.

Речові докази у справі, а саме:

-речі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повернуті останнім відповідно до розписок від 15.09.2015 р. (а.с.263, 265), залишити у власності останніх;

-складний ніж з чорним пластиковим руків`ям, портмоне коричневого кольору, картку „Приватбанку №971502, картку „Фоктрот, картку „Local, картку „Метро, мобільний телефон „Nokia 105, ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-карткою оператора „Лайф, сумочку з ремінцем чорного кольору, аркуш паперу із списком адрес, (а.с.208, 267), вилучені з автомобіля, яким користувався ОСОБА_7 , повернути останньому;

-туфлі чорного кольору, штани темно-синього кольору, сорочку білого кольору, куртку синього кольору зі шкірзамінника, вилучені у ОСОБА_7 (а.с.119-120), повернути останньому;

-кросівки чорного кольору „Adidas, джинси чорного кольору, кофту темно-синього кольору з капюшоном із салатовими вставками на плечах, вилучені у ОСОБА_8 (а.с.117-118) , повернути останньому;

-пластикову пляшку ємністю 1,5 л, пластиковий корок, каністру червоного кольору ємністю 5 л, наповнену на меншу половину бензином, пару матерчатих рукавиць чорного кольору, знищити (а.с.208, 267).

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши їх під варту з залу суду, та утримувати в СІЗО Львівської області.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обчислювати з 23 жовтня 2015 року, зарахувавши в такий період затримання з 21 червня 2015 року до 23 червня 2015 року.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1