Справа № 545/9/16-к
Провадження № 1-кп/545/44/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5

начальника сектору молодіжної провенції

Полтавського ВП ГУ НП у Полтавській області ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Полтавської РДА ОСОБА_7

психолога ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001628 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, українця, , учня 8 класу Новоселівської загальноосвітньої школи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
До Полтавського районного суду з Полтавської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На початку жовтня 2015 року, ОСОБА_9 перебуваючи на території господарства ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу зайшов до господарського приміщення звідки таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: металеву каністру зеленого кольору ємкістю 10 літрів, вартість якої відповідно до висновку експерта № 0312/5 становить 223,25 грн., та 10 літрів бензину А - 80, вартість якого згідно довідки ТОВ « Татнєфть-АЗС-Україна» від 10.12.2015 року № 21/03/2042 - 18,40 грн., за 1 літр, чим завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 407,23 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, пообіцяв більше такого не вчиняти, попросив вибачення у потерпілого, просив суворо не карати.

В судовому засіданні прокурор просив притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту строком на 6 місяців із іспитовим строком 1 рік.

Потерпілий в судовому засіданні вибачив обвинуваченого, вказав, що шкода відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має, просив суворо не карати

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суд звільнити її підзахисного від кримінальної відповідальності в зв`язку з зміною обстановки,

а кримінальне провадження закрити , так як підзахисний неповнолітній, вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, на даний час виправився, уроки не прогулює, також звернула увагу на те, що шкода завдана злочином потерпілому відшкодована в повному обсязі і він жодних претензій до обвинуваченого не має.

В судовому засіданні законний представник обвинуваченого клопотання захисника підтримали та просили його задовольнити, показала, що син став краще себе вести, допомогає по господарству, зрозумів, що зробивнегарно.

Потерпілий не заперечував проти заявленого клопотання захисника обвинуваченого.

Представник сектору молодіжної провенції вказав, що обвинувачений не стояв на обліку в поліції, після скоєння злочину веде себе добре, просив його суворо не карати.

Представника служби у справах дітей Полтавської РДА погодилася з промовою захисника , просила обвинуваченого суворо не карати.

В судовому засіданні класний керівник обвинуваченого ОСОБА_11 показала, що її учень ОСОБА_9 , став краще навчатися, його поведінка також стала краще, він для себе після скоєння злочину зробив висновки.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, клопотання захисника обвинуваченого, думку законного представника обвинуваченого, потерпілого який проти клопотання не заперечував, прокурора, представників сектору молодіжної провенції та служби у справах дітей Полтавської РДА, а також пояснення класного керівника обвинуваченого суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»:

При звільненні неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 97 КК ( 2341-14 ) суди повинні враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 31 травня 2002 р. N 6 ( v0006700-02 ) "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру".

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду країни від 31.05.2002р. N 6, «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», роз`яснено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можуть застосовуватися до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК). Примусові заходи виховного характеру зокрема застосовуються:
- у разі прийняття судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК ( 2341-14 );

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК) ( 2341-14 );

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК ( 2341-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Отже, судом встановлено факт того, що обвинувачений ОСОБА_9 є неповнолітнім, вперше вчинив злочин який є злочином середньої тяжкості, щиро розкаявся, шкоду завдану злочином відшкодував потерпілому.

Згідно положень ч. 1 ст. 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:
1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

За встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення її підзахисного ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 97 КК України та ч.3 ст. 288 КПК України, так як обвинувачений неповнолітній, вперше вчинив злочин, який є злочином середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, шкода завдана злочином потерпілому була відшкодована в повному обсязі, а тому виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без застосування кримінального покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характер передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, а саме: передати неповнолітнього під нагляд батьків, а саме матері.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 56, 285, 288, 369-372 КПК України, суд

у х в а л и в :
Клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення її підзахисного ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні № 0001628 від 20.11.2015р., на підставі ч. 1 ст. 97 КК України, так як його виправлення можливе без застосування покарання.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заходи примусового характеру передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, а саме: передати його під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_4 .
Кримінальне провадження № 0001628 від 20.11.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України, - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 діб з часу її проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1