Справа № 462/4151/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/554/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 296 ч.1 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000971 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 27.04.2015 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого - ОСОБА_12 ,

представника потерпілого- ОСОБА_13 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

встановила:
Захисник-адвокат ОСОБА_8 разом з обвинуваченим ОСОБА_9 , подали апеляційну скаргу на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 27.04.2015 року, яким ОСОБА_9 визнано винним за ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Вирішено питання з речовим доказом та процесуальними витратами в порядку ст.ст. 100, 118 КПК України.

В апеляційній скарзі апелянти просять змінити вирок суду першої інстанції та застосувати ст.69 КК України призначивши ОСОБА_9 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_9 , за ч.1 ст. 296 КК України, апелянти вважають вирок суду першої інстанції надто суворим, оскільки не було враховано пом`якшуючі обставини, а саме визнання ОСОБА_9 своєї вини, розкаяння в скоєному, активному сприянні в розкритті злочину, що згідно ст.66 КК України являється обставинами, що пом`якшують покарання.

Покликаються, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має сім`ю, в тому числі і неповнолітню дитину 2005 року народження, а також матір інваліда по зору з дитинства, військовозобов`язаний, якому приходили повістки для призову на мобілізацію і який бажає служити в армії.

Наголошують на невідповідності ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого при призначенні покарання.

Крім того апелянтами було заявлено 22.07.2015 року клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 Закону України « Про амністію у 2014 році».

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 02.04.2014 року в денний час доби, близько 16.00 год., перебуваючи на вул. Городоцькій, 224 у м. Львові, у громадському людному місці, на одній з головних магістральних вулиць міста з інтенсивним рухом транспорту, умисно, використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив дії, що супроводжувались особливою зухвалістю та виразились в наступному. ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Volvo 740», д.н.з. НОМЕР_1 , повернув ліворуч з вул. Ряшівської на вул. Городоцьку, яка в тому місці має по дві смуги для руху в кожному напрямку, де рухався в лівій смузі, після чого здійснив маневр, змістившись частково у праву смугу, пригальмовуючи, став блокувати рух автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , котрий, на його думку, порушував правила дорожнього руху. ОСОБА_9 , змусивши у такий спосіб потерпілого зупинити свій автомобіль, не виходячи, через вікно свого транспортного засобу направив на автомобіль «Volkswagen » газо-балонний (пневматичний) пістолет моделі «Makarov». ОСОБА_12 намагався об`їхати автомобіль «Volvo» ліворуч, проте ОСОБА_9 , здійснивши маневр, перегородив своїм автомобілем дорогу, чим примусив потерпілого виїхати на подвійну суцільну лінію розмітки, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, та зупинитись. ОСОБА_9 , тримаючи в руці і демонструючи пневматичний газобалонний пістолет, підійшов до автомобіля «Volkswagen» з боку дверей водія, вийшовши при цьому на смуху зустрічного руху, в результаті чого водії, які рухались назустріч в лівій смузі вимушені були зменшувати швидкість і об`їжджати місце інциденту. ОСОБА_9 поводився агресивно, висловлював своє невдоволення потерпілому, який злякався і з автомобіля не виходив, при цьому грубив, використовував в адресу ОСОБА_12 ненормативну (нецензурну) лексику і вдарив ногою в колесо автомобіля «Volkswagen». ОСОБА_9 покликав пасажир його автомобіля ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_9 сів за кермо і почав рух. Потерпілий також рушив, однак, ОСОБА_9 умисно виляв зі сторони в сторону, не даючи дорогу автомобілю «Volkswagen».

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та клопотали застосувати до ОСОБА_9 . Закон України «Про амністію у 2014 році» звільнивши останнього від відбування покарання, міркування прокурора про відмову в задоволені апеляційної скарги та залишенні вироку без змін, а клопотання щодо застосування амністії без задоволення, думку потерпілого ОСОБА_12 , підтриману його представником адвокатом ОСОБА_13 , які кожен окремо, просили відмовити в задоволені апеляційної скарги, а клопотання - залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого та захисника та клопотання про амністію не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Колегія суддів погоджується, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, при вказаних у вироку обставинах доведена повністю та в апеляційній скарзі не оспорюється.
Призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в достатній мірі були враховані всі обставини даної справи при призначенні міри покарання, яке є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Разом з тим, колегія відмічає, що під час апеляційного розгляду обвинувачений і його захисник звернулися до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання у зв`язку з амністією. Зазначивши при цьому, що ОСОБА_9 має на утриманні неповнолітнього сина 2005 р.н., а тому він має бути звільнений від призначеного судом покарання.
Так, пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Статтею 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочин до дня набрання ним чинності включно, тобто до 19.04.2014 року.
ОСОБА_9 , 02.04.2014 року, вчинено злочин невеликої тяжкості, йому призначено покарання не пов`язане з позбавленням волі, він є особою, не позбавленою батьківських прав щодо свого сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому на день набрання чинності цим Законом України «Про амністію у 2014 році» не виповнилось 18 років.

ОСОБА_9 погодився на застосування до нього амністії.

Згідно ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» (зі змінами внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 року) амністія не застосовується до осіб зазначених у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні»

Пунктом «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що амністія не може бути застосованою до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

Згідно вимоги УІАЗ ГУ МВСУ України у Львівській області від 08.04.2014 року ОСОБА_9 був помилуваний на підставі Указу Президента України «Про помилування» від 2004 року, звільнений від подальшого відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців (а.с.117 т.1).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду першої інстанції та застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 Закону України «Про амністію у 2014 році».
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 і обвинуваченого ОСОБА_9 , а також клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відносно ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Вирок Залізничного районного суду Львівської області від 27.04.2015 року відносно ОСОБА_9 , засудженого за ч.1 ст. 296 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: