Ухвала 14 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі, як випливає з її змісту, захисник порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Захисник подала касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Зокрема, у скарзі ОСОБА_4 не навела доводів на обґрунтування неправильного застосування закону при юридичній оцінці діяння та порушення вимог кримінального процесуального закону, які визнаються істотними та є обов`язковими для скасування судового рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 413?414 цього Кодексу. Захисник не погоджуючись із висновками суду, вказує на їх невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Також, у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 вказує на невірну кваліфікацію судом дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України та необхідність, на її думку, їх перекваліфікації за ст. 119 або ст. 128 цього Кодексу, при цьому не наводить доводів, які б підтверджували неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того у касаційній скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування або зміни судових рішень в частині вирішення цивільного позову з урахуванням вимог ст. 129 КПК України та вимог статей 1166, 1167 ЦК України.

Одночасно стверджуючи про порушення апеляційним судом вимог КПК України захисник не зазначила, які саме доводи захисту апеляційної скарги залишилися поза увагою цього суду.

Разом з тим ОСОБА_4 зазначила вимоги до суду касаційної інстанції, які не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху і встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху.

Встановити захиснику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
У разі не усунення в установлений строкнедоліків касаційної скарги, її буде повернутоособі, яка її подала.
Ухвала оскарженнюне підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2