справа № 732/1796/15-к
провадження № 1-кп/732/5/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2016 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого- ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 27.09.2015 року по обвинуваченню за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 122, ч.2 ст.289 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Менського району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого:

1)12.05.2010 року Менським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

2)21.06.2011 року Менським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

3)17.03.2015 року Городнянським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 125 КК України до 180 годин громадських робіт (покарання відбуте повністю), -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 26.09.2015 року близько 18-ти годин 30 хвилин, перебуваючи біля двору господарства ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в обличчя та один удар кулаком в область потилиці, від чого вона впала на землю, в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді садна правого передпліччя, крововиливу правої навколоочної ділянки, субконьюнктивальний крововилив правого ока, які згідно висновку експерта № 83 від 21.10.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Після цього 26.09.2015 року близько 18-ти годин 40 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі господарства ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в щелепу з правого боку від чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_4 умисно наніс йому ще декілька ударів кулаком в обличчя, в результаті чого заподіяв ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи, яке згідно висновку експерта № 88 від 31.10.2015 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Крім того, 26.09.2015 року близько 18-тої години 45 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі господарства ОСОБА_6 , яке розташоване у АДРЕСА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком в праве плече від чого вона впала на землю, в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді садна передньої поверхні лівого коліна та крововилив зовнішньої поверхні правого плеча, які згідно висновку експерта № 84 від 21.10.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята і непогашена, повторно 13.10.2015 року близько 12-ти годин 00 хвилин, перебуваючи біля двору свого господарства, за адресою: АДРЕСА_5 , таємно шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ключі знаходяться у замку запалення автомобіля, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: автомобілем марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2007 року випуску, вартістю 75000 гривень, який належить ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав повністю. У своїх показаннях суду розповів про кожен удар, який наносив потерпілим: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Обвинувачений ОСОБА_4 суду розповів, що 26.09.2015 року святкували День міста у господарстві ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 і що розпивали спиртні напої. Коли прийшла ОСОБА_7 та накричала на них, він наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в обличчя та один удар кулаком в область потилиці, від чого вона впала на землю. Після чого він опинився в сусідньому господарстві і там побив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_6 наніс один удар кулаком в щелепу з правого боку від чого останній впав на землю, а ОСОБА_5 один удар кулаком в праве плече від чого вона впала на землю. Пояснити з яких мотивів наносив удари ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 відмовився. Заявлений прокурором позов в інтересах Комунального профілактичного лікувального закладу «Чернігівська обласна лікарня» про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 визнає повністю, відшкодовувати згоден. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також визнав повністю, відшкодовувати шкоду згоден.

По факту незаконного заволодіння автомобілем марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2007 року випуску, що належить ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_4 у своїх показаннях у судовому засіданні розповів, що він 13.10,2015 року попросив ОСОБА_10 підвезти його до родичей за продуктами. Автомобіль у подальшому залишив ОСОБА_8 біля двору господарства, автомобіль був незачиненим і в замку запалення залишився ключ. У подальшому, за показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 він взяв автомобіль та перегнав його до господарства ОСОБА_11 в АДРЕСА_6 , без дозволу власника, де його виявили працівники міліції.

Звертаючись до суду, обвинувачений ОСОБА_4 просить його суворо не карати.

Крім визнання вини самим обвинуваченим його винність у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , показаннями свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , протоколами слідчих дій та речовим доказом.

Так, згідно показань потерпілої ОСОБА_7 у суді встановлено, що у вересні під час її перебування у відпустці у Полтавській області, їй зателефонували знайомі та повідомили, що у господарстві ОСОБА_9 (невістки) відбуваються гулянки, що негативно позначається на онуках ОСОБА_7 . Коли потерпіла повернулась до м. Городня, 26.09.2015 року близько 18-ти годин 30 хвилин вона вирішила відвідати невістку і прийшла до господарства ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 . Там виявила нетверезу компанію та почала на них сваритись. В цій компанії перебувала ОСОБА_14 , яка покликала ОСОБА_4 та, показуючи на ОСОБА_7 наказала йому: «Давай, вбий її».У цю мить обвинувачений ОСОБА_4 підбіг до потерпілої ОСОБА_15 та наніс їй один удар кулаком в обличчя та один удар кулаком в область потилиці, від останнього удару вона впала на землю. Опинившись на землі, потерпіла ОСОБА_7 , злякавшись подальших можливих дій обвинуваченого, сказала йому, що все бачать сусіди: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після її слів, обвинувачений ОСОБА_4 залишив потерпілу ОСОБА_7 на землі, перестрибнув металеву сітку та опинився в господарстві ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де завдав кожному з них удари. Щодо покарання обвинуваченого потерпіла ОСОБА_9 вважає, що йому слід обрати суворе покарання.

З дослідженого у судовому засіданні висновку експерта № 83 від 13.10.2015 року (а.с. 86-87) встановлено, що у громадянки ОСОБА_7 , 1959 р.н. виявлені: садна правого передпліччя, крововилив правої навколоочної ділянки, субконьюктивальний крововилив правого ока, загальною кількістю більше двох, утворені дією тупих твердих предметів, за механізмами удару та тертя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Такі тілесні ушкодження у ОСОБА_7 відповідають можливості їх утворення за обставин, викладених в обвинуваченні, внаслідок удару з подальшим падінням на землю.

Показання потерпілої ОСОБА_7 підтверджуються показаннями потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які безпосередньо сприймали подію побиття ОСОБА_7 .

Згідно показань потерпілої ОСОБА_5 у суді встановлено, що о 17-тій годині 26.09.2015 року вона та її чоловік ОСОБА_6 сиділи на лавці біля свого господарства яке розташоване в АДРЕСА_4 . З господарства ОСОБА_9 , що знаходиться по АДРЕСА_3 доносились крики, при цьому до п`яних гулянок, які періодично відбувались у цьому господарстві сусіди звикли. Того дня 26.09.2015 року після 18-тої години до згаданого господарства прийшла ОСОБА_7 , яка почала сваритись на компанію, що там гуляла. ОСОБА_4 , перебуваючи біля двору господарства ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , в ході сварки наніс ОСОБА_7 удар кулаком від чого вона впала на землю. Тоді ОСОБА_7 сказала йому, що все бачать сусіди: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після її слів, обвинувачений ОСОБА_4 залишив потерпілу ОСОБА_7 та побіг до потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Подружжя побігли у свій двір. Обвинувачений ОСОБА_4 перескочив огорожу і опинився у дворі господарства подружжя ОСОБА_16 , яке розташоване в АДРЕСА_4 . Одразу ОСОБА_4 вдарив кулаком в щелепу з правого боку ОСОБА_6 , а коли останній впав на землю ОСОБА_4 наніс йому ще декілька ударів кулаком в обличчя. Також, за показаннями потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 удар кулаком в праве плече від чого вона впала на землю. Потерпіла ОСОБА_5 вказує на те, що діяв обвинувачений жорстоко, лютий вираз його обличчя налякав потерпілих. Після події правопорушення жодних вибачень від обвинуваченого потерпілі не почули, розкаяння не відбулось. Щодо покарання обвинуваченого потерпіла ОСОБА_5 вважає, що йому слід обрати суворе покарання.

З дослідженого у судовому засіданні висновку експерта № 84 від 13.10.2015 року (а.с. 90-91) встановлено, що у громадянки ОСОБА_5 , 1943 р.н. виявлені: садно передньої поверхні лівого коліна та крововилив зовнішньої поверхні правого плеча, загальною кількістю два, утворені дією тупих твердих предметів, за механізмами удару та тертя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, відповідають можливості їх утворення за обставин, викладених в обвинуваченні, внаслідок удару з подальшим падінням на землю.

Згідно показань потерпілого ОСОБА_6 у суді встановлено, що о 17-тій годині 26.09.2015 року він та його дружина ОСОБА_5 сиділи на лавці біля свого господарства яке розташоване в АДРЕСА_4 . З господарства ОСОБА_9 , що знаходиться по АДРЕСА_3 доносились крики, при цьому до п`яних гулянок, які періодично відбувались у цьому господарстві сусіди звикли. Того дня 26.09.2015 року після 18-тої години до згаданого господарства прийшла ОСОБА_7 , яка почала сваритись на компанію, що там гуляла. ОСОБА_4 , перебуваючи біля двору господарства ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , в ході сварки наніс ОСОБА_7 удари кулаком від чого вона впала на землю. Тоді ОСОБА_7 сказала йому, що все бачать сусіди: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після її слів, обвинувачений ОСОБА_4 залишив потерпілу ОСОБА_7 та побіг до потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Потерпілий ОСОБА_6 наказав своїй жінці ОСОБА_5 : «Побігли додому». Опинившись на подвір`ї свого будинку ОСОБА_6 побачив, що жінки нема з ним, тоді він повернувся щоб її забрати і в цей час побачив, що ОСОБА_4 у його дворі, що за адресою: АДРЕСА_4 . Він одразу наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в щелепу з правого боку, від чого останній впав на землю. Після падіння потерпілого ОСОБА_4 наніс ще кілька ударів ОСОБА_6 кулаком в обличчя, а далі вдарив дружину потерпілого ОСОБА_5 кулаком в праве плече від чого вона також впала на землю. Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні також вказував на те, що після події правопорушення жодних вибачень від обвинуваченого потерпілі не почули, розкаяння не відбулось. Щодо покарання обвинуваченого потерпілий ОСОБА_6 вважає, що йому слід обрати суворе покарання.

Крім того, потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої злочином. Цивільний позов підтриманий потерпілим у судовому засіданні. Заподіяну йому протиправним діянням матеріальну шкоду потерпілий ОСОБА_6 обґрунтовує витратами на лікування в сумі 1500 гривень 12 копійок та підтверджує такі витрати фіскальними чеками з аптеки (а.с. 35-38). Моральну шкоду потерпілий ОСОБА_6 обґрунтовує фізичним болем і стражданнями внаслідок ушкодження його здоров`я, витраченим часом, який провів у лікарні та душевними стражданнями, які зазнав внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого. Грошовий еквівалент спричиненої йому моральної шкоди потерпілий визначає в сумі 10000 гривень. Заявлений цивільний позов просить задовольнити в повному обсязі.

З дослідженого у судовому засіданні висновку експерта № 88 від 28.10.2015 року (а.с.88-89) встановлено, що у громадянина ОСОБА_6 , 1940 р.н. виявлені: двобічний перелом нижньої щелепи, утворений дією механічних сил, за механізмом вигину, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, відповідають можливості їх утворення за обставин, викладених в обвинуваченні, внаслідок одного удару кулаком в нижню щелепу.

Витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 належним чином підтверджуються фіскальними чеками з аптеки (а.с. 35-38).

Показання потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка безпосередньо сприймали події, що відбувались у господарстві за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно показань потерпілого ОСОБА_8 у суді встановлено, що він є власником автомобіля марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2007 року випуску. За показаннями ОСОБА_8 13.10.2015 року вдень обвинувачений ОСОБА_4 попросив ОСОБА_8 підвезти його до родичей за продуктами. Автомобіль у подальшому залишив ОСОБА_8 біля двору господарства, за адресою: АДРЕСА_5 , автомобіль був незачиненим і в замку запалення залишився ключ. У подальшому, коли власник вирішив поїхати у своїх справах, він не виявив автомобіль там, де його залишав. Звернувся в міліцію і в ході розшукових дій було встановлено місце знаходження автомобіля. Як з`ясувалось його транспортним засобом незаконно заволодів ОСОБА_4 . Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні вказав, що знайшов порозуміння з обвинуваченим ОСОБА_4 , останній відшкодував ремонт його автомобіля, в частині усунення тих пошкоджень, що утворились під час незаконного заволодіння.

Вказує, що обвинувачений сплатив 8000 гривень, спрямовані на покриття збитків, завданих правопорушенням. З цих підстав потерпілий ОСОБА_8 просить обвинуваченого ОСОБА_4 взагалі не карати.

За вказаним правопорушенням його подія також підтверджується протоколом огляду місця події від 14.10.2015 року, за яким об`єктом огляду стала земельна ділянка розміром 10 х 7 м, розташована біля господарства ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.92-93), де, за показаннями потерпілого ОСОБА_8 він залишив свій автомобіль марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2007 року випуску. На момент огляду 14.10.2015 року в період часу з 13 год. 40 хв. по 14 год. 05 хв. автомобіль за вказаним місцем розташування відсутній.

Згідно протоколу огляду місця події від 14.10.2015 року (а.с.94-97) об`єктом огляду стало господарство ОСОБА_11 , розташоване в АДРЕСА_6 . На момент огляду 14.10.2015 в період часу з 14-тої години 10 хвилин по 14-ту годину 50 хвилин двоствольчаті навісні дерев`яні ворота знаходяться у відчиненому стані, на відстані близько 7 метрів від дорожнього покриття. У дворі господарства знаходиться автомобіль марки «Славута» д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору. Дверцята автомобіля ключем незамкнені, переднє лобове скло має механічне пошкодження у вигляді тріщини, на момент огляду відсутнє бокове дзеркало з правого боку, лакофарбове покриття на автомобілі частково пошкоджене на правій та на задніх бокових дверцятах.

Показаннями свідка ОСОБА_18 підтверджується, що він особисто бачив, як в проміжок часу між зникненням автомобіля і знаходженням ним особисто керував ОСОБА_4 без власника автомобіля.

Сам обвинувачений не оспорює, що автомобіль марки «Славута» д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 , він взяв без дозволу власника і приїхав на ньому до господарства ОСОБА_11 , розташоване в АДРЕСА_6 , де в подальшому автомобіль був вилучений працівниками міліції.

Зважаючи на те, що кримінальне провадження, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України було вчинено не родичем чи членом сім`ї потерпілого, таке кримінальне провадження набуло характеру публічного обвинувачення, а тому позиція потерпілого може бути врахована виключно як підстава для пом`якшення покарання винному, а не як підстава для усунення його кримінальної відповідальності.

Таким чином, судом з`ясовано фактичні дані, що містяться в показаннях потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в показаннях свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , в протоколах слідчих дій та дані, які відображені у висновках експертів, оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України. Суд дійшов висновку, що обвинувачення повністю підтверджено в судовому засіданні.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України.

За сукупністю вчиненого умисні дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, ч.1 ст.122 КК України, ч.2 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених протиправних діянь, особу винного: його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, характеристику за місцем останнього проживання.

Кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 відносно потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 мали об`єктом посягання здоров`є наведених осіб. Обставина його щирого каяття в наведених кримінальних правопорушеннях носить формальний характер: обвинувачений публічно перед потерпілими не вибачився, коштів на відновлення їх здоров`я добровільно не надавав. У відношенні злочинів, вчинених ним проти здоров`я наведених осіб, обставинами, що обтяжують його покарання є рецидив злочинів і вчинення злочину щодо особи похилого віку ( ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ).

Законодавець в санкції ч.1 ст. 125 КК України визначив, що протиправне діяння карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.З урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що за наведеною статтею обвинуваченому слід обрати покарання у виді громадських робіт наближеним до максимальної межі строку покарання.

З урахуванням позиції потерпілого ОСОБА_6 , при підтвердженні обох обтяжуючих покарання обставин, за вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті за вчинене діяння, строком наближеним до максимальної межі визначеної законодавцем.

Обираючи покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, суд вважає, що за вказаним правопорушенням доведено щире каяття винного. Згідно ст.66 КК України за цим правопорушенням можна визнати як пом`якшуючу покарання таку обставину як добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_8 , про що він вказував у суді. Одночасно, суд враховує і позицію потерпілого ОСОБА_8 про недоцільність обрання суворого покарання, внаслідок повернення йому автомобіля. Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище обставини в сукупності, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого діяння. Тому основне покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 289 КК України слід призначити нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді двох років позбавлення волі. Додаткове покарання у виді конфіскації майна недоцільно застосовувати.

Визначаючи принцип призначення покарання за сукупністю злочинів, суд враховує вид сукупності, відмінність об`єктів посягання (здоров`є та власність) і приходить до висновку, що, призначаючи остаточне покарання обвинуваченому, слід обрати принцип часткового складання призначених покарань.

Виправлення винного ОСОБА_4 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Заявлені у справі цивільні позови, які визнавались у судовому засіданні ОСОБА_4 , підлягають задоволенню в повному обсязі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Розрахунок витрат наданий прокурором (а.с.99) відповідає положенням пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 868 ( 868-2012-п ) від 19.09.2012 р).

На підставі вказаного, враховуючи, що лікувальний заклад є державним закладом охорони здоров`я, що фінансуються за рахунок відповідного бюджету, суд дійшов висновку, що із обвинуваченого слід стягнути кошти в сумі 9118 грн 51 коп на користь місцевого бюджету Чернігівської області.

Оцінивши вимоги цивільного позову, заявленого ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку, що його вимоги матеріального і морального характеру також є обґрунтованими. Стягненню з обвинуваченого підлягають 1500 гривень 12 копійок як сума фактично понесених потерпілим витрат на лікування. Одночасно, розв`язуючи вимоги в частині покладення на обвинуваченого обов`язку відшкодувати потерпілому моральну шкоду, суд встановив наступні чинники: наявність такої шкоди для потерпілого, протиправність діяння заподіювача, причинний зв`язок між шкодою та діянням винного. З`ясувавши при розгляді кримінального провадження, що така шкода для потерпілого заключається у фізичному болі і стражданнях внаслідок ушкодження здоров`я та душевних стражданнях, які потерпілий зазнав внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, суд вважає грошовий еквівалент спричиненої йому моральної шкоди, обраний потерпілим в сумі 10000 гривень є адекватним та таким, що відповідає вимогам розумності.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На стадії досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_19 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк його дії з 11.12.2015 року по 11.02.2016 року. Потерпілі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні наголошували, що в них наявні реальні підстави побоюватись подальшої фізичної розправи з боку обвинуваченого, таким чином вказали на ризики, передбачені пунктом 3 частини 1 ст. 177 КПК України та пунктом 5 частини 1 ст. 177 КПК України. За наявності ризиків, передбачених пунктом 3 частини 1 ст. 177 КПК України та пунктом 5 частини 1 ст. 177 КПК України та відповідного клопотання, раніше обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання пілягає зміні на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127-129, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. ст.23, 1166, 1206 ЦК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125 КК України, ч.1 ст.122 КК України, ч.2 ст. 289 КК України і призначити покарання:

за ч.1 ст.125 КК України 190 (сто дев`яносто) годин громадських робіт,

за ч.1 ст.122 КК України два роки позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді трьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, обраного згідно ухвали слідчого судді від 11.12.2015 року змінити на тримання під вартою. ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 січня 2016 року.

Цивільний позов прокурора Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального профілактично-лікувального закладу «Чернігівська обласна лікарня» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь місцевого бюджету Чернігівської області 9118 гривень 51 копійку в рахунок відшкодування коштів, витрачених комунальним лікувально-профілактичним закладом «Чернігівська обласна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 11500 гривень 12 копійок, з яких 1500 гривень 12 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: автомобіль марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2007 року випуску, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_8 , залишити у його власності.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим, прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1