АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/1058/2012 Номер провадження 11/1690/1058/2012Головуючий у 1-й інстанції Якимець Тетяна Єфстафіївна Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.172 КК України Н.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю прокурораОСОБА_4,
представника цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_7 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 26 вересня 2012 року.

Цією постановою ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Кременчук Полтавської області, квартал 304АДРЕСА_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, непрацюючий, несудимий,

звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України на підставі ст.48 КК України у звязку із зміною обстановки.

Цивільний позов потерпілих залишений без розгляду.

Згідно постанови, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин.

31 травня 2010 року між ПП «ЛОН і Компані» в особі директора підприємства ОСОБА_6 та ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» був укладений договір підряду на проведення ремонтних робіт за адресою заводу: м. Кременчук, вул. І.Приходька, 141.

В зв'язку з відсутністю в штаті підприємства «ЛОН і Компані» працівників відповідних професій, ОСОБА_6 22 липня 2010 року в робочий час, знаходячись в офісі підприємства по місцю його реєстрації, в порушення вимог ч.2 ст.2, ст.24 Кодексу законів про працю України, без укладення трудового договору в письмовій формі, без його подальшої реєстрації в державній службі зайнятості та інших контролюючих органах, за відсутності попереднього медичного огляду працівників, прийняв на роботу потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_7

22 липня 2010 року потерпілі приступили до ремонтних робіт на обєкті ВAT «Кременчуцький сталеливарний завод» і пропрацювали до початку вересня цього ж року в інтересах ПП «ЛОН і Компані». При цьому ОСОБА_6 не провів з ними розрахунок по закінченню роботи, та не здійснив передбачені законом відрахування.

В апеляції потерпілий ОСОБА_7 просить задовольнити його позовні вимоги та стягнути з ПП «ЛОН і Компані» 3174грн. 25 коп. заробітної плати і моральну шкоду в розмірі 4000 грн. Крім того, за змістом скарги, потерпілий не погоджується із рішенням суду про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про безпідставність апеляції, представника цивільного відповідача та засудженого, які вважали постанову суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, будучи директором ПП «ЛОН і Компані», вчинив злочин невеликої тяжкості, проте на час розгляду справи в суді усунений з раніше займаної посади, надав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи повною мірою врахував обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення та у відповідності з наведеними вимогами закону правильно звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у звязку із зміною обстановки.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.

Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Отже, доводи апеляції про безпідставне звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та про необхідність задоволення цивільного позову потерпілого не відповідають вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги потерпілого не вбачає.

Керуючись ст.365 та ст.366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 26 вересня 2012 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляцію потерпілого ОСОБА_7 без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3