н/п 1-кс/640/7990/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2015 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
10.11.2015 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання слідчого, погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу 04/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_8 ,про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході огляду місця події від 08.11.2015, а саме: мобільний телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також фрагмент пакування липку стрічку типу «скотч». Місцем зберігання предметів, зазначених в п. 1, визначити кімнату зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Харківській області.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 08.11.2015 о 22-00 на ділянці державного кордону, що знаходиться поблизу с. Журавлівка (Російська Федерація) с. Малі Проходи (Україна) в районі інформаційних прикордонних знаків №№ 1239-1240 було затримано громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час спроби перемістити зброю, боєприпаси до неї та вибухові речовини через державний кордон з РФ до України. Крім, того на лінії державного кордону знаходилась картонна коробка, біля неї на ділянці державного кордону зі сторони РФ була невстановлена особа, затримати яку не видалось за можливе.
В ході огляду місця події у ОСОБА_7 , серед іншого, було вилучено мобільний телефон марки «Nokia» без зазначення моделі, ідентифікаційні номери IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (на 2 SIM-картки).
Крім того, поряд із ОСОБА_7 було виявлено сумку, в якій знаходились предмети, схожі на автомат АКС-74 із магазином та набоями, 1 предмет, схожий на ручну протитанкову гранату РПГ-26, 4 предмети, схожі на тротилові шашки, а також 2 предмети, схожі на електричні детонатори.
У тій же сумці було виявлено фрагмент пакування липку стрічку типу «скотч».
Орган досудового розслідування зазначає, що викладені обставини у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що вказані мобільний телефон та фрагмент пакування зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям визначеним п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, що, в силу ч. 2 ст. 170 КПК України, є підставою для накладання арешту на дане майно. Власником даного майна, згідно протоколу огляду місця події, є громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання.
В судовому засіданні захисники, підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання накладення арешту на вилучене майно, вказуючи, що вилучений мобільний телефон та фрагмент стрічки не має значення для досудового розслідування.
Згідно протоколу огляду місця події від 08.11.2015, який розпочатий 23.20 год та закінчений 06.00 год. 09.11.2015, у ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон марки «Nokia» без зазначення моделі, ідентифікаційні номери IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (на 2 SIM-картки), фрагмент липкої стрічки типу «скотч»
11.11.2015 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України, тобто переміщення через митний кордон України поза митним контролем вибухових речовин, зброї та боєприпасів за попередньою змовою групою осіб, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані в клопотанні предмети, відповідають критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, мають значення для досудового розслідування, а також можуть доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході огляду місця події від 08-09 листопада 2015 року, а саме: мобільний телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також фрагмент пакування липку стрічку типу «скотч», до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити Управління СБУ в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1