справа №619/859/15-к
провадження №1-кп/619/39/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2016 року Дергачівський районний суд
Харківської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі кримінальне провадження у відношенні:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця с. Куряжанка Дергачівського району Харківської області, громадянина РФ, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.122 ч.1 КК України,
26.01.2015 року опівдні між ОСОБА_5 , 1953 року народження, та його сином ОСОБА_5 , 1981 року народження, за місцем мешкання по АДРЕСА_1 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин трапився конфлікт.
Цього ж дня близько 14 години 00 хвилин у ході вищевказаного конфлікту ОСОБА_5 , 1953 року народження, маючи умисел, направлений на умисне завдання тілесних ушкоджень, взяв дерев`яну рейку, що була у дворі їх домоволодіння, після чого завдав удари палкою по ногам та лівій руці потерпілого, чим заподіяв ОСОБА_5 , 1981 року народження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №15/15/Д від 19.02.2015 року тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки, що відноситься до середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що ніяких тілесних ушкоджень він своєму сину ОСОБА_5 не спричиняв, а останній його обумовлює. Разом з тим не заперечував між ними конфлікту ,який мав місце 26.01.2015 року, в ході якого він хватав за волосся сина.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 1953 року народження у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження , провіреними в ходу судового засідання.
Поясненнями потерпілого ОСОБА_5 1981 року народження, який в судовому засідання пояснив,що 26.01.2015 року опівдні між ним та його батьком ОСОБА_5 , за місцем мешкання по АДРЕСА_1 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин трапився конфлікт. В ході вищевказаного конфлікту батько ОСОБА_5 , спочатку тягав його за волосся, а потім взяв дерев`яну палицю, що була у дворі їх домоволодіння, після чого завдав удари палицею по ногам та лівій руці потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження.
Протоколом слідчого експерименту від 25.02.2015 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_5 пояснив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень.
Висновком судово-медичної експертизи № 15/15-Д від 02.02.2015 року , згідно якої вказані пошкодження, які були встановлені на момент проходження експертизи могли бути утворені в строк і можливо при механізмі на який вказує потерпілий, в результаті неодноразової дії твердого предмету, індивідуальна особливість травмуючої поверхні якого в пошкодженнях не відображувалася.
Згідно наданого рентген знімку з медичного закладу, та проведеної консультації лікарем - рентгенологом (консультантом ХОБСМЕ) було підтверджено діагноз лікувального закладу: «перелом лівої променевої кістки»
Пошкодження у вигляді синців по ступені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п. 1.5.2, п. 2.3.2.6. п. 2,3,5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року за №6).
Пошкодження у вигляді «перелому лівої променевої кістки» відноситься до пошкоджень середньої ступені тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
Висновком судово-медичної експертизи № 11/15/15-Д, відповідно до якої , згідно проведеної судово -медичної експертизи № І5/І5-Д від 02.02.2015 року, в ОСОБА_5 , мали місце наступні ушкодження: Синець на зовнішній поверхні лівої гомілки, розташований від середньої третини гомілки до середній третини стегна. Перелом лівої променевої кістки.
Свідчення дані потерпілим ОСОБА_5 , в ході проведення слідчого експерименту не заперечують об`єктивним судово-медичним даним відносно кількості, способу та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень.
Свідчення дані свідком ОСОБА_6 , в ході проведення слідчого експерименту не заперечують об`єктивним судово-медичним даним відносно кількості, способу та механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .
Виникнення тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_5 при битті ним кулаком обох рук з-за голови прямо по дверям із рівною поверхнею не є можливим.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив факт нанесення батьком ОСОБА_5 ударів палицею по ногам та лівій руці брату ОСОБА_5 , в результаті яких останньому були спричиненні тілесні ушкодження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в завданні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, суд кваліфікує за ст.122 ч.1 КК України.
Аналізуючи пояснення ОСОБА_5 в частині заперечення своєї вину в спричиненні сину ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, суд находить безпідставним, та таким, що суперечить поясненням потерпілого ОСОБА_5 ,свідка ОСОБА_6 та висновкам судово-медичних експертиз №15/15 Д від 02.02.2015 року та № 11/15/15 Д від 25.02.2015 року в сукупності, які не викликають у суду сумніви, а тому є направленими з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він не судимий , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та стан здоров`я.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ст.122 ч.1 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частин цієї статті.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, наслідки вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбачених ст.122 ч.1 КК України та призначити йому покарання в виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1