АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/254/14 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 р. м.Тернопіль
Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:
Головуючого - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2014 року, -
встановила:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР Головного управління Міндоходів у Тернопільській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно ТОВ ЛГЗ Калганоф Тернопільська область Збаразький район м.Збараж вул.Шолом Алейхема,1.
Прийняте рішення про відмову в задоволенні вказаного клопотання слідчий суддя мотивував тим, що слідчий в судовому засіданні та в клопотанні не довів необхідності накладення арешту на майно ТОВ ЛГЗ Калганоф: виробничі будівлі та споруди за адресою Тернопільська область Збаразький район м.Збараж вул.Шолом Алейхема,1.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07 листопада 2014 року. Вважає, що ухвала суду є незаконною, оскільки висновки, викладені у судовому рішенні, не можуть бути підставою для відхилення клопотання про арешт майна. Посилається на те, що мотиви суду, які обгрунтовують правомірність прийнятого рішення, про те, що слідчий просить про накладення арешту на майно, яке належить ТОВ ЛГЗ Калганоф, хоча збитки державним інтересам заподіяні безпосередньо діями ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки остання вчинила інкриміновані дії під час перебування на посаді директора ТОВ ЛГЗ Калганоф та в інтересах підприємства, маючи на меті несплачені до бюджету кошти використати у виробничій діяльності підприємства.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
При судовому розгляді клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження (ст.ст.171, 173 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
При розгляді клопотання слідчий суддя встановив, що старшим слідчим з ОВС СУ ФР Головного управління Міндоходів у Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, підозрюваною в якому є ОСОБА_8 .
Органами досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється в тому, що з 08.06.2010 року по 02.09.2013 року перебуваючи на посаді директора ТОВ ЛГЗ Калганоф за період діяльності товариства з 01.08.2011 року по 31.10.2011 року, з метою ухилення від сплати податків, склавши документи про здійснення неіснуючих фінансово-господарських операцій щодо придбання ТМЦ (робіт, послуг) товариством від ПАТ Рівнеголовпостач та ТзОВ Майстер Скло Декор та врахувавши їх в бухгалтерському обліку та податковій звітності з податку на додану вартість підприємства, всупереч п.198.6 ст.198 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, занизила податок на додану вартість в сумі 1127905 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в значних розмірах.
Згідно ст.ст.167, 170 КПК України, арешт майна проводиться на підставі ухвали слідчого судді з метою тимчасового позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, майно на яке слідчий просить накласти арешт, належить ТОВ ЛГЗ Калганоф, директором якого з 08 червня 2010 року по 02 вересня 2013 року була ОСОБА_8 , однак належних доказів слідчим у клопотанні не наведено та в суді першої інстанції не здобуто, що ТОВ ЛГЗ Калганоф несе майнову відповідальність за дії ОСОБА_8 .
Як встановлено в судовому засіданні, майно на яке слідство просить накласти арешт, не є власністю останньої. Та як заявив слідчий під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, вказане майно належить ТОВ ЛГЗ Калганоф, яке у якості будь якої процесуальної особи не залучалось.
Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.212 КК України, тобто зниження податку на додану вартість, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах. Вказані дії та сума донарахованих податків не є заподіянням майнової шкоди, а тому арешт на заявлене слідчим майно в силу ч.3 ст.170 КПК України не може бути накладеним.
В порушення вимог абз.2 ч.2 ст.171 КПК України, до матеріалів клопотання не додано документів (інформації) з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що унеможливило слідчого суддю встановити, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не перебуває в інших правових відносинах, і як наслідок, у разі задоволення клопотання, не порушуватимуться конституційні права учасників таких відносин.
Зважаючи на вищевикладене, при вирішенні питання про накладення арешту на нерухоме майно, належне ТОВ ЛГЗ Калганоф, слідчий суддя дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження дані, та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, з урахуванням зазначених положень чинного КПК України, врахувавши наслідки арешту для інших осіб, дійшов обгрунтованого висновку про те, що слідчим в судовому засіданні та в клопотання не доведено необхідності накладення арешту на майно ТОВ ЛГЗ Калганоф та вірно відмовив у його задоволенні.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі жодним чином не спростовують висновки наведені в ухвалі слідчого судді від 07 листопада 2014 року та жодних інших доказів прокурором не надано.
Істотних порушень вимог КПК України які є підставою для скасування ухвал слідчого судді, при апеляційному розгляд не встановлено.
З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст.170-173, 404, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України,-
Ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2014 року залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий - підпис
Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2