1-кп/357/45/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білої Церкви кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005077 від 11.08.2013 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.06.2013 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі і на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10.08.2013 року близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_7 , за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження зв`язку з розшуком, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_5 , яка знаходилась у власному автомобілі «Мазда 626» державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркованому навпроти входу в кафе «Челентано».

Під час нападу, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, згідно попередньої домовленості із ОСОБА_7 підійшла до водійських дверцят автомобіля в якому знаходилась ОСОБА_5 та через відкрите вікно дана особа стала погрожувати ОСОБА_5 предметом ззовні схожим на пістолет типу револьвер, в цей час ОСОБА_7 сів на заднє сидіння автомобіля, опинившись за спиною ОСОБА_5 . Однак ОСОБА_5 відчинивши передні водійські дверцята вийшла з салону автомобіля, відштовхнувши особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, від автомобіля та почала чинити опір. Побачивши це, ОСОБА_7 вийшов із салону автомобіля слідом за нею та скориставшись тим, що знаходився позаду ОСОБА_5 своєю рукою зірвав у неї з шиї золоті прикраси: ланцюжок із хрестиком 585 проби загальною вагою 22 грами загальною вартістю 11440 грн. та побіг вниз по вул. Гоголя в напрямку до центрального ринку «Комфорт» по вул. Ярмарковій в м. Біла Церква, а особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, побігла в протилежному напрямку. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 та особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, було завдано ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 11440 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково і показав суду, що 10.08.2013 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_9 і сказав, щоб він повернув борг, бо він був винний ОСОБА_10 гроші. Так як у нього були відсутні гроші, щоб повернути борг, то ОСОБА_11 сказав, що він повинен допомогти ОСОБА_10 забрати борг у інших осіб і попросив його бути присутнім при поверненні боргу, тобто підстрахувати ОСОБА_12 , з тих підстав, що ОСОБА_11 не місцевий житель, а гроші будуть повертати в м. Біла Церква, на що він погодився. Близько 19 години він з ОСОБА_13 приїхав до торгівельного центру «Гермес» в м. Біла Церква і він залишився стояти біля ларьків швидкого харчування, що розташовані поруч з торгівельним центром, а ОСОБА_11 перейшов на протилежну сторону вулиці і постійно розмовляв по мобільному телефону, залишаючись при цьому в полі його зору. Потім йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_11 і сказав, щоб він підійшов до автомобіля зеленого кольору, який стоїть біля піцерії «Челентано» і сідав на заднє сидіння автомобіля за водієм, що він і зробив. Також до автомобіля підійшов і ОСОБА_11 і в той момент, коли він сів в салон автомобіля, то він побачив в руках у ОСОБА_12 зброю пістолет, схожий на револьвер і ОСОБА_11 став погрожувати потерпілій, але потерпіла вискочила з автомобіля, та він також відразу вийшов з салону автомобіля. Між ОСОБА_13 і потерпілою виникла вовтузня і ОСОБА_11 став зривати з шиї потерпілої золотий ланцюжок. Побачивши це він став тікати і побіг в сторону центрального ринку, а ОСОБА_11 побіг в сторону торгового центру. Вечором ОСОБА_11 прийшов до нього, до квартири по вул. Привокзальна і сказав що буде у нього ночувати. Разом з ОСОБА_13 він пішов ночувати до своєї матері. Переночувавши у нього, ОСОБА_11 наступного ранку уїхав. Свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення він визнає частково, так як він дійсно був присутнім при вчиненні кримінального правопорушення, однак він будь-яких дій не вчиняв, про те, що у ОСОБА_12 була зброя він не знав і побачив зброю тільки при вчиненні нападу, також він не знав, що буде вчинено напад і вважав, що йде допомогти ОСОБА_10 забрати борг. Також золотий ланцюжок він з шиї потерпілої не зривав. Під час вказаних подій він був вдягнений у сіру футболку, джинсові шорти, кросівки, чорні окуляри і синю кепку, а ОСОБА_11 був вдягнений у чорну футболку, спортивні штани зі смугами, чорну кепку і чорні окуляри. Під час проведення досудового слідства він оговорив себе і дав визнавальні покази, так як працівники міліції застосовували до нього міри психологічного та фізичного впливу.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , суд рахує, що вина останнього у вчиненні інкримінованих досудовим слідством дій, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: показами потерпілої, свідків, письмовими матеріалами.

Потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що 10.08.2013 року разом з неповнолітньою донькою вона здійснювала покупки в торгівельному центрі «Гермес». Зробивши покупки вона з донькою сіли до їхнього автомобіля, який знаходився біля піцерії «Челентано», і сівши в автомобіль відчинили вікна, так як на вулиці було жарко і в цей момент вона почула, як стукнули задні двері автомобіля і повернувши голову, вона побачила біля скроні пістолет, схожий на револьвер і пролунали слова: «Замовкни і роби що я тобі скажу». Вона відразу відчинила двері автомобіля і відштовхнула дверима ту особу, яка тримала в руці револьвер і їй здалось, що ця особа на мить наче кудись зникла і в цей час знову стукнули двері автомобіля і вона відчула, що хтось схопив її за золотий ланцюжок, який був у неї на шиї і став тягнути ланцюжок і вона в свою чергу теж схопила рукою ланцюжок і ланцюжок порвався, а нападники розбіглися. За ланцюжок тягнув хлопець, який був вдягнений у джинси та сіру футболку. За ланцюжок її почали тягнути відразу після того, як відчинились і зачинились задні дверцята автомобіля і вона зрозуміла, що зривав з нею ланцюжок той нападник, який сідав до салону автомобіля. Після того, як нападники розбіглися, то вона відразу поїхала до Білоцерківського МВМ і був оглянутий її автомобіль і в салоні було виявлено частину золотого ланцюжка, який розірвався, тобто після того як золотий ланцюжок розірвався, то частина ланцюжка залишилась у нападників, а частині потрапила до салону автомобіля. Коли на неї наставили револьвер, то вона сприйняла револьвер як реальну бойову зброю, однак в салоні автомобіля знаходилась її 13 річна донька, а тому вона захищаючи дитину стала чинити нападникам опір. Заявлений цивільний позов в сумі 5200 грн. підтримала у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_14 мати обвинуваченого, ствердила суду, що 10.08.2013 року біля 12 години ночі їй зателефонував її син ОСОБА_7 і попросив дозволу переночувати разом з його знайомим ОСОБА_13 у неї дома, на що вона дала згоду. Коли її син ОСОБА_15 приїхав до неї з ОСОБА_13 , то вона побачила, що син був сильно переляканий і син сказав їй: «Я попав», але що трапилось син їй нічого не розповідав. Син і ОСОБА_11 переночували у неї дома, а вранці виникла сварка, так як вона сказала ОСОБА_10 , щоб той їхав від них і ОСОБА_11 хотів забрати з собою і її сина, однак вона не дозволила синові поїхати з ОСОБА_13 і той поїхав один. Про обставини вчинення кримінального правопорушення їй нічого не відомо, так як син їй нічого не розповідав.

Свідок ОСОБА_16 слідчий СВ Білоцерківського МВ, ствердив суду, що 15.08.2013 року близько 23 години його викликали на роботу і повідомили, що затримано ОСОБА_7 і так як він здійснював кримінальне провадження за розбійним нападом на потерпілу ОСОБА_5 , то необхідно було допитати ОСОБА_7 , щодо причетності останнього до вчинення даного кримінального правопорушення. Приїхавши на роботу, він звернувся до Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги щоб направили для ОСОБА_7 захисника і коли прибув захисник, то розпочався допит ОСОБА_7 . Під час допиту крім нього і захисника в кабінеті були присутні оперуповноважений ОСОБА_17 і експерт, який здійснював відеозапис допиту, а також поняті, які були запрошені, щоб підтвердити при потребі достовірність показів ОСОБА_7 . Під час допиту ОСОБА_7 добровільно засвідчив про обставини скоєння ним і ОСОБА_13 кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_5 . До ОСОБА_7 будь-яких незаконних засобів фізичного чи психічного впливу не застосовувалось, всі присутні були тверезі і будь-яких процесуальних порушень не було і по закінченню допиту було складено протокол, підписаний усіма учасниками без зауважень. Також він проводив слідчий експеримент з ОСОБА_7 , при проведення якого здійснювався відеозапис і були присутні поняті, захисник, експерт, прокурори і ОСОБА_7 і останній добровільно показав при яких обставинах разом з ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення. Дана слідча дія також була проведена без будь-яких процесуальних порушень і по закінченню було складено протокол, підписаний усіма учасниками без зауважень.

Свідок ОСОБА_18 оперуповноважений Білоцерківського МВМ ствердив суду, що був присутній під час допиту ОСОБА_7 в кабінеті слідчого і ОСОБА_7 вів себе природно, ніхто ОСОБА_7 нічого не розповідав і не казав, щоб ОСОБА_7 давав ті чи інші покази. Про всі конкретні обставини скоєння ОСОБА_7 і ОСОБА_13 кримінального правопорушення він почув під час допиту безпосередньо від ОСОБА_7 . Під час допиту всі присутні були тверезі і до ОСОБА_7 будь-яких мір фізичного чи психологічного впливу не застосовувалось.

Свідок ОСОБА_19 ствердив суду, що працює директором в кафе «Бургер-Бум» і в даному кафе встановлені камери відео спостереження, які спрямовані на стоянку, розташовану біля піцерії «Челентано», що знаходиться поруч з їх кафе. До них в кафе приходили працівники міліції і просили переглянути відеозапис з камер спостереження з посиланням на те, що біля піцерії «Челентано» було скоєно злочин. Разом з працівниками міліції було переглянуто відеозапис за попередній час і було скопійовано на накопичувальний диск відеозапис з зазначеними подіями. При цьому на відеозапису дата і час не відповідають дійсній даті і часу здійснення даного відеозапису, так як на той момент кафе перебувало на стадії відкриття і параметри відеозапису (дата і час) не були ще налаштовані.

Разом з цим вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

= висновком судової дактилоскопічної експертизи № 722 від 13.08.2013 року, згідно якого наданий на дослідження, виявлений та вилучений в ході огляду місця події від 13.08.2013 року, слід з поверхні задніх лівих пасажирських дверцят, придатний для ідентифікації;

= висновком судової дактилоскопічної експертизи № 815 від 05.09.2013 року, згідно якого слід папілярних ліній, виявлений на поверхні задніх лівих пасажирських дверей автомобіля марки «Мазда 626» державний номерний знак НОМЕР_1 10.08.2013 року по вул. Шолом-Алейхема в м. Біла Церква Київської області, залишений ОСОБА_7 ;

= відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 16.08.2013 року, оглянутим в судовому засіданні, з якого вбачається, що під час допиту ОСОБА_7 визнавав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і в присутності захисника, експерта та понятих давав послідовні, обґрунтовані і детальні покази, згідно яких він разом з ОСОБА_13 10.08.2013 року біля кафе «Челентано» за домовленістю вчинили напад на потерпілу ОСОБА_5 , яка знаходилась в салоні автомобіля, в ході якого він сів в салон автомобіля на заднє сидіння за потерпілою, а ОСОБА_11 погрожував потерпілій револьвером, а після того, як потерпіла вийшла з автомобіля, то він зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок і разом з ОСОБА_13 втік;

= відеозаписом проведеного з підозрюваним ОСОБА_7 слідчого експерименту від 17.08.2013 року, який був оглянутий в судовому засіданні і з якого вбачається, що під час слідчого експерименту, проведеного у присутності захисника, понятих, експерта, прокурорів, ОСОБА_7 на місці події, біля піцерії «Челентано» детально і послідовно показав при якій обстановці та при яких обставинах він разом з ОСОБА_13 вчинив напад на потерпілу ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_9 погрожував потерпілій одним із двох наявних у ОСОБА_12 пістолетів, та як в подальшому з потерпілої був зірваний золотий ланцюжок;

= відеозаписом з камер спостереження кафе «Бургер-Бум», який був оглянутий в судовому засіданні, і з даного відеозапису вбачається, що дві особи одночасно підбігли до автомобіля, припаркованого біля піцерії «Челентано», після чого біля автомобіля відбулась боротьба і дві особи втекли від автомобіля в різні сторони;

= заявою потерпілої ОСОБА_5 від 10.08.2013 року на ім`я начальника 1-го міського відділу Білоцерківського МВ, згідно якої вона просить притягнути до відповідальності двох невідомих чоловіків, які 10.08.2013 року близько 19 години 50 хвилин біля піцерії «Челентано» по вул. Гоголя в м. Біла Церква з застосуванням предмета схожого на пістолет заволоділи належними їй золотим ланцюжком і хрестиком 585 проби вагою 22 грами вартістю 11440 грн.;

= протоколом огляду місця події від 10.08.2013 року, під час якого була оглянута заасфальтована ділянка на відстані близько 10 метрів від будинку № 18 по вул. Гоголя в м. Біла Церква навпроти піцерії «Челентано», та як вказала в ході огляду потерпіла ОСОБА_5 , що на даному місці на неї був здійснений розбійний напад, в ході якого їй погрожували пістолетом та заволоділи її золотими виробами, а також фото таблицею до вказаного протоколу;

= протоколом огляду місця події від 10.08.2013 року, під час якого був оглянутий автомобіль марки «Мазда 626» державний номерний знак НОМЕР_1 , та в ході якого на передньому водійському сидінні була виявлена та вилучена частина золотого ланцюжка, а також виявлені на вилучені сліди папілярних ліній з водійських дверцят, із задніх лівих дверцят автомобіля, зі скла задніх лівих дверцят та ручки задніх лівих дверцят автомобіля, а також фото таблицею до вказаного протоколу;

= протоколом огляду предметів, вилучених з місця події під час його огляду 10.08.2013 року, та постановою про визнання їх речовими доказами;

В судовому засіданні достовірно та беззаперечно встановлено, що 10.08.2013 року близько 19 години 50 хвилин біля будинку № 18 по вул. Гоголя в м. Біла Церква навпроти кафе «Челентано» було здійснено напад на ОСОБА_5 , в ході якого погрожуючи зброєю з шиї останньої зірвали золотий ланцюжок з хрестиком і під час нападу були присутні ОСОБА_7 і особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, що не заперечується і самим обвинуваченим ОСОБА_7 .

Також, суд рахує беззаперечно встановленим той факт, що 10.08.2013 року близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, знаходячись біля будинку № 18 по вул. Гоголя в м. Біла Церква Київської області, умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_5 , яка знаходилась у власному автомобілі «Мазда 626» державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркованому навпроти входу в кафе «Челентано», в ході якого особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, погрожувала ОСОБА_5 пістолетом типу револьвер, а ОСОБА_7 зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок із хрестиком 585 проби загальною вагою 22 грами, загальною вартістю 11440 грн.

При цьому суд, аналізуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про його непричетність до вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_5 , та співставляючи показання обвинуваченого з показаннями потерпілої, свідків та іншими доказами, ставиться до них критично.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує свою присутність під час вчинення кримінального правопорушення, але заперечує свою участь у вчинені кримінального правопорушення. Однак ці доводи обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються показами потерпілої ОСОБА_5 , яка показала в суді, що в той момент коли вона сіла до автомобіля, то в автомобіль позаду неї сів один незнайомий чоловік, а інший підійшов до автомобіля і став погрожувати пістолетом, а коли вона вийшла з автомобіля і відштовхнула дверцятами ту особу, яка погрожувала їй зброєю, то з автомобіля вийшов також і інший нападник і відразу після цього її схопили ззаду за золотий ланцюжок, який знаходився на шиї і стали зривати цей ланцюжок. При цьому, особа, яка зривала ланцюжок була вдягнена у сіру футболку і джинси.

Ці покази потерпілої ОСОБА_5 повністю співпадають з показами обвинуваченого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що під час нападу на ОСОБА_5 він був вдягнений у сіру футболку і джинсові шорти, а ОСОБА_11 був вдягнений у чорну футболку і спортивні штани зі смугами. Також, згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи № 815 від 05.09.2013 року виявлений на поверхні задніх лівих пасажирських дверей автомобіля марки «Мазда 626» державний номерний знак НОМЕР_1 10.08.2013 року слід був залишений ОСОБА_7 .

Окрім цього, свідок ОСОБА_14 ствердила у суді, що 10.08.2013 року біля 12 години ночі їй зателефонував її син ОСОБА_7 , який згодом прийшов до неї додому разом з ОСОБА_13 , щоб переночувати і син був дуже переляканий і не розповідаючи будь-яких деталей повідомив, що у нього виникли проблеми.

Визнаючи свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення лише частково, а саме визнаючи тільки факт присутності під час здійснення розбійного нападу на ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що в ході досудового розслідування, а саме під час його допиту як підозрюваного та під час слідчого експерименті він давав покази і визнавав свою вину та розповідав про свою участь у вчиненні кримінального правопорушення в результаті того, що він себе обмовив, так як до нього застосовувалось працівниками міліції психологічне та фізичне насильство.

На підставі ухвали суду, по заяві обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо застосування до нього працівниками Білоцерківського МВ психічного та фізичного насильства, було внесено прокуратурою Київської області відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і проведено досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000274 від 19.12.2013 року.

Постановою про закриття кримінального провадження від 16.01.2014 року слідчий в особливо важливих справах прокуратури Київської області ОСОБА_20 кримінальне провадження № 0000274 від 19.12.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України закрив, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_16 , оперуповноважених СКР Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_18 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

Таким чином, посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що під час досудового розслідування до нього застосовувалось фізичне та психологічне насильство, внаслідок чого він себе обмовив і дав визнавальні покази, повністю спростовуються результатами досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000274 від 19.12.2013 року.

Крім цього, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 і ОСОБА_18 ствердили, що під час допиту підозрюваного ОСОБА_7 та при проведенні з підозрюваним ОСОБА_7 слідчого експерименту, до останнього будь-які міри фізичного чи психологічного впливу не застосовувались, дані слідчі дії проводились в присутності захисника, понятих, експерта і будь-яких зауважень від присутніх не надходило. Покази свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_18 підтверджуються і дослідженими в суді відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_7 і відеозаписом проведеного з підозрюваним ОСОБА_7 слідчого експерименту, з яких вбачається що в присутності захисника, понятих, експерта, прокурорів, при проведенні даних слідчих дій ОСОБА_7 давав послідовні, детальні, обґрунтовані покази щодо вчинення ним і ОСОБА_13 кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, суд розцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про його, нібито, непричетність до вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_5 , як обраний обвинуваченим, з метою уникнути відповідальності за скоєне, спосіб захисту і оцінює їх критично.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин та кваліфікує його дії за ст. 187 ч. 2 КК України, оскільки він вчинив напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, їх наслідки, думку потерпілого стосовно виду покарання для обвинуваченого, дані, що характеризують особу останнього, ставлення винного до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 вину визнав частково, вчинив тяжкий злочин, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Обтяжуючою покарання обставиною являється рецидив злочину.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в період іспитового терміну, не відбувши покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 27.06.2013 року, тому при визначенні остаточного покарання за даним вироком необхідно застосовувати правила ст. 71 КК України.

В ході досудового слідства потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, відповідно до якого потерпіла просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 5200 грн. вартість золотого хрестика і частини золотого ланцюжка, якими заволоділи ОСОБА_7 і особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала.

Однак потерпілою ОСОБА_5 в судовому засіданні не була обґрунтована сума матеріальних збитків, яка підлягає до відшкодування, так як в ході нападу на неї, під час того, як з шиї потерпілої був зірваний золотий ланцюжок з хрестиком, то золотий ланцюжок розірвався і частина залишилась у нападників, а ще одна частина його потрапила до салону автомобіля і в подальшому була виявлена, вилучена, оглянута як речовий доказ, визнана речовим доказом і передана на зберігання потерпілій. Однак, потерпіла ОСОБА_5 , як цивільний позивач по справі не надала суду розрахунку, щодо ваги переданої їй на зберігання частини золотого ланцюжка, а відповідно і вартості завданих їй матеріальних збитків. За таких обставин цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Процесуальні витрати у провадженні в загальній сумі 632 грн. 45 коп. вартість проведених експертиз, підлягають відшкодуванню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Речові докази: золотий ланцюжок (частина золотого ланцюжка) 585 проби, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 необхідно залишити останній по-приналежності; пістолет марки «Zoraki-MOD.194S» зберігати в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського МВ; оптичний диск з відеозаписами від 10.08.2013 року з кафе «Бургер-Бум», та оптичний диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 17.08.2013 року з підозрюваним ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , та оптичний диск з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 16.08.2013 року, та таблиці з відбитками пальців необхідно залишити в матеріалах провадження; мобільний телефон марки «Motorolla C-115», два ключі від вхідних дверей, нагрудний металевий знак, футболку чорного кольору, літні капці повернути ОСОБА_7 ; два одноразові шприці ємністю 0,5 мл. і ампулу лікарського засобу «Сульфокамфокаин» об`ємом 2 мл., які зберігаються в кімнаті схову Білоцерківського МВ знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 27.06.2013 року і остаточно до відбуття ОСОБА_7 визначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Початок відбування строку покарання відраховувати з 15.08.2013 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишити без змін у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПС України в м. Києві та Київській області.

Речові докази: золотий ланцюжок (частина золотого ланцюжка) 585 проби, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній по-приналежності; пістолет марки «Zoraki-MOD.194S» зберігати в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського МВ; оптичний диск з відеозаписами від 10.08.2013 року з кафе «Бургер-Бум», та оптичний диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 17.08.2013 року з підозрюваним ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , та оптичний диск з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 16.08.2013 року, та таблиці з відбитками пальців залишити в матеріалах провадження; мобільний телефон марки «Motorolla C-115», два ключі від вхідних дверей, нагрудний металевий знак, футболку чорного кольору, літні капці повернути ОСОБА_7 ; два одноразові шприці ємністю 0,5 мл. і ампулу лікарського засобу «Сульфокамфокаин» об`ємом 2 мл. знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 632 грн. 45 коп. вартість проведених експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів - обвинуваченим ОСОБА_7 після отримання копії вироку, та іншими учасниками процесу - протягом зазначеного терміну з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1