справа № 691/1034/15-к
провадження № 1-кп/691/23/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника кримінальної поліції ОСОБА_4

представника служби у справах дітей ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, учня ДНЗ «ПТУ №14 м. Городище», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , 21.03.2015 року, близько 01 год.15 хв., діючи умисно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна. діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перелізли через паркан до території Спасо-Преображенської церкви, яка розташована за адресою: пров. Гетьманський, 36, м. Городище, Черкаської області, де, виявили сталеву залізничну рейку марки Р65, довжиною 2 м, вагою близько 130 кг, яку вони таємно викрали, винесли на вулицю та завантажили до причепа, який був під`єднаний до автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_11 , який надав свій транспортний засіб для перевезення рейки, та в подальшому викраденою рейкою розпорядилися на власний розсуд, продавши її ОСОБА_12 . Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заволоділи майном, що належить Спасо-Преображенській церкві на загальну суму 390 гривень.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому йому було повідомлено про підозру, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, та дав детальні пояснення щодо його обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння злочину, наведеними у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 мало місце. Тобто, ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тому суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (злочину), який законодавцем віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує вину ОСОБА_8 , згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину та скоєння злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують вину ОСОБА_8 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, скоїв злочин, будучи неповнолітнім, вину у скоєному визнав, щиро кається, його характеристики, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та прийняв рішення про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 104 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не обирались.

Керуючись ч. 4 ст. 29, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не обирались.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1