ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1-кс/201/9302/2015
УХВАЛА
13 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю:

Прокурора ОСОБА_3

Підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0000659, слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, Великолепетиського району, с. Рубанівка, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , майор військової частини НОМЕР_1 , розлучений, освіта вища, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України,

В СТ А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000659 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 1999 року Досудовим розслідуванням встановлено, що з 1999 року військовослужбовець ОСОБА_4 проходить військову службу у Збройних силах України.

З травня 2006 року військовослужбовця ОСОБА_4 було призначено на посаду начальника відділення зв`язку військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 .

На теперішній час майор ОСОБА_4 перебуває на посаді командира роти снайперів військової частини НОМЕР_1 .

У період березня серпня 2015 року, командир роти снайперів військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою подальшого викрадення, приховав у підсобних приміщеннях роти снайперів військової частини НОМЕР_1 , доступ до яких мав тільки він, боєприпаси, та військове майне, а саме: гранати Ф-1, РГД-5, ВОГ-25, ручні протитанкові гранатомети РПГ-22, набої калібром 7,62; 5,45; 9 мм; ручний штурмовий гранатомет РШГ-1 (виробництва Росії), спеціальне військове взуття (берці), навігатори, безпілотний літальний апарат, снайперський приціл, приховавши у такий спосіб його від облікута створивши для себе передумови для його подальшого викрадення. При цьому майор ОСОБА_4 замаскував зазначене майно засобами маскування, а саме маскувальними сітями, військовими наметами та іншим приладдям.

Однак, майор ОСОБА_4 свій умисел на викрадення військового майна та боєприпасів до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із тим, що 7 серпня 2015 року правоохоронними органами майна було виявлене та передане на зберігання командуванню частини.

Крім того, 13 серпня 2015 року майор ОСОБА_4 за попередньою змовою із старшиною роти снайперів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 стосовно спільного викрадення іншого військового майна, а саме 175 літрів дизельного пального, яке зберігалося у підрозділі військової частини НОМЕР_1 , з метою подальшого його реалізації стороннім особам. З цією метою майор ОСОБА_4 та старшина ОСОБА_7 залили дизельне пальне у три пластикові каністри об`ємом 25 літрів кожна, одну металеву бочку об`ємом 50 літрів та в дві металеві каністри об`ємом 25 літрів кожна.

Того ж дня,о 19:00 годині майор ОСОБА_4 , реалізуючи спільний з старшиною ОСОБА_7 злочинний умисел на заволодіння військовим майном, вивезли три пластикових каністри об`ємом 25 літрів кожна, одну металеву бочку об`ємом 50 літрів та дві металеві каністри об`ємом 25 літрів кожна, заповнені дизельним пальним загальним об`ємом 175 літрів на автомобілі «NISSAN PATROL» із військовими номерними знаками НОМЕР_2 межі розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , в результаті чого отримав можливість розпоряджатися вказаним військовим майном.

13 серпня 2015 року приблизно о 19:30 год. майор ОСОБА_4 та старшина ОСОБА_7 прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де передали громадянину ОСОБА_8 три пластикових каністри об`ємом 25 літрів кожна, одну металеву бочку об`ємом 50 літрів та дві металеві каністри об`ємом 25 літрів кожна, заповнені дизельним пальним, яке належить військовій частині НОМЕР_1 .

14 серпня 2015 року ОСОБА_9 на підставі ст. 208 КПК України затриманий. Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

16 серпня 2015 року стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Датою закінчення дії ухвали щодо обрання запобіжного захожу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 встановлено 13 жовтня 2015 року.

09 жовтня 2015 року клопотання про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 14 листопада 2015 року направлено військовому прокурору Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, підозрюваному та його захиснику.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав на його задоволенні наполягав.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, з метою забезпечення дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 410 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сковувати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені прокурором обставини, дають суду підстави вважати обґрунтованим існування ризиків, зазначених у п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України, що є достатньою підставою для продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи викладене, а також оцінуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 є не доцільним. При цьому вирішуючи питання стосовно строку продовження запобіжного заходу слід керуватися положенням ст. 194 КПК України, відповідно до якої обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Крім того, обираючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає необхідним покласти на нього низку процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 193,194 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до 14 листопада 2015 року.

Покласти на ОСОБА_4 зобов`язання виконувати обов`язки у вигляді: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є 14 листопада 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1