Справа № 351/828/15-к
Провадження № 1-кп/351/66/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сянтині кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,
за ст. 286 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом порушив п. 2.3.«б», п. 12.1, п. 12.3, п. 12.4, п. 18.1 правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин:

11 березня 2014 року близько 15 години 15 хвилин, у світлу пору доби, водій ОСОБА_4 , керуючи службовим автомобілем ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» марки «Фольксваген Транспортер 5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-10 сполученням «Стрий-Чернівці-Мамалига» в напрямку м. Стрий, по вул. Шевченка у м. Снятин зі швидкістю близько 70 км/год., що перевищувала максимально-допустиму для даної ділянки дороги. В цей час по нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, почала переходу проїзну частину дороги пішохід ОСОБА_5 , яка відповідно до п. 4.16 а) Правил дорожнього руху України, мала перевагу в русі. При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода, не надав йому перевагу в русі, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 1, 2, 3, 5 пальців лівої стопи, обширної скальпованої рани 2 пальця лівої стопи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та ствердив обставини вчинення ним злочину відповідно до пред`явленого обвинувачення, пояснивши, що 11 березня 2015 року вдень біля 15:15 год. керуючи службовим автомобілем ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» марки «Фольксваген Транспортер 5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався автодорогою «Стрий-Чернівці-Мамалига» в напрямку м. Стрий, у м. Снятин по вул. Шевченка зі швидкістю близько 70 км/год., що перевищувала максимально-допустиму для даної ділянки дороги. В цей час по нерегульованому пішохідному переході -«зебра», зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, почала дороги пішохід ОСОБА_5 , яка відповідно мала перевагу в русі, при наближенні до пішохідного переходу, проявив неуважність, не надав пішоходу перевагу в русі, не зменшив швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_5 .Зазначив, що свідчення дані ним у суді є правдивими, усвідомлює неправомірність скоєного ним діяння, щиро розкаюється у вчиненому та просить вибачення у потерпілої. Також просить суд не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки професія водія автомобілем в нього єдина, і позбавивши його права на керування транспорними засобами означає позбавлення його права на працю. В даний час він влаштовується на роботу водієм автомобіля.

Потерпіла подала до суду заяву, якою підтримала покази дані нею на досудовому слідтві, згідно яких при переході вулиці по пішоходному переходу на неї здійснив наїзд автомобіль під керуванням обвинуваченого та спричинив їй тілесні ушкодження та вказала, що претензій до обвинуваченого не має, у призначенні обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду, просить суд слухання справи провести без її участі.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись поясненням обвинуваченого, потерпілого і його законного представника та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом порушив п. 2.3.«б», п. 12.1, п. 12.3, п. 12.4, п. 18.1 правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом також враховано, що злочин обвинувачений вчинив вперше, усвідомлює неправомірність вчиненого діяння, по місцю проживання характеризується позитивно, відсутні претензії матеріального та морального характеру з боку потерпілого, має на утриманні малолітню дитину.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ст. 286 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 (п`ять тисяч сто) грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.

Долю речових доказів визначити на підставі вимог ст. 100 КК України, а саме: Службовий автомобіль «ПриватБанк» марки «Фольксваген Транспортер 5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повернути володільцю; Диск із записом ДТП залишити у матеріалах справи.

У кримінальному провадженні були проведені експертизи, витрати за які становлять: 798,30 гривень, а тому їх необхідно стягнути із обвинуваченого в дохід держави.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 (п`ять тисяч сто) грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_4 798,30 грн. витрат за проведення експертизи в дохід держави.
Речові докази: Службовий автомобіль «ПриватБанк» марки «Фольксваген Транспортер 5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повернути володільцю; Диск із записом ДТП залишити у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Голова Снятинського районного суду ОСОБА_1 .