Справа № 1-709/2011 р.
В И Р О К
07.11.2011 м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого Захарченка Д.В.
при секретарі Титовій Т.Е.
за участю прокурора Коньшиної Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має неповнолітню дитину, не працюючого, засудженого: 18.12.2002 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.309 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
27.02.2003 р., ОСОБА_1, за попередньою змовою з іншою особою, з кабіни ліфту, розташованого в першому підїзді будинку № 91-а по вул. Новобузькій в м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння чужим майном, викрав належну КЖЕП Ленінського району панель управління ліфтом, вартістю 335 грн. 40 коп., чим завдав матеріальної шкоди.
Підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним і показав, що 27.02.2003 р., він разом з Волисинчуком з кабіни ліфту у підїзді будинку № 91-а по вул. Новобузькій, викрали панель ліфту. У вчиненому кається.
Згідно довідки рахунку вартість викраденої панелі приказу ліфта, складає 335 грн. 40 коп. (а.с. 3)
Згідно акту ЖЄУ № 19 від 28.02.2003 р., у І під'їзді житлового будинку по вул. Новобузький, 91-А, була викрадена панель приказу. (а.с. 4)
Згідно повідомлення заступника Генерального прокурора Російської Федерації від 28.04.2011 р., при екстрадиційній видачі ОСОБА_1 Україні, для притягнення до кримінальної відповідальності, висловлені обмеження щодо приєднання до покарання не відбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2002 р. (а.с. 98)
На підставі ч.3 ст.299 КПК України інші докази судом не досліджувалися.
З врахуванням викладеного, суд знаходить вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведеною і кваліфікує дії підсудного за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання, суд враховує, що підсудним вчинено злочин середньої тяжкості, особу підсудного, який не судимий, характеризується задовільно, обставину пом'якшуючу покарання - щире каяття, відсутність обставин обтяжуючих покарання, і вважає необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі.
Питання про приєднання до призначеного покарання, на підставі ст.71 КК України, не відбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2002 р., суд вважає, таким що не підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.2 ст.454 КПК України, враховуючи обмеження, висловлені компетентним органом іноземної держави при прийнятті рішення про видачу особи в Україну, які є обов'язковими при прийнятті відповідних процесуальних рішень судом.
На підставі ст.1166 ЦК України, суд знаходить позов КЖЕП Ленінського району м. Миколаєва про відшкодування матеріальної шкоди, в розмірі 335 грн. 80 коп., таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.
Строк покарання обчислювати з 31.01.2011 р., в який зарахувати строк перебування засудженого під вартою з 28.03.2003 р. по 31.03.2003 р.
З врахуванням вимог ст.72 КК України, вважати ОСОБА_1 таким, що на момент винесення вироку, повністю відбув покарання.
Запобіжний захід засудженому у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти в залі судового засідання.
Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь КЖЕП Ленінського району м. Миколаєва на відшкодування матеріальної шкоди - 335 грн. 80 коп.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.