АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/35/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 629/3230/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року задоволено клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001009 та застосовано стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, останній раз 24.06.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 353, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно достроково 20.08.2014 року з невідбутим строком покарання 1 рік і 6 місяців, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.02.2016 року та визначено розмір застави у сумі 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень, що дорівнює 80-т мінімальних заробітних плат.
Слідчий суддя приймаючи таке рішення вважав доведеним існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, і вважав, що для запобігання вказаним ризикам застосувати більш м`який запобіжний захід неможливо.
Не погоджуючись з вказаним рішенням судді, адвокат ОСОБА_7 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного мешкання.
Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що прокурором не доведено наявності ризиків, вказаних у клопотанні слідчого, не надано доказів, які б свідчили про можливість їх настання - а саме не надано повісток чи викликів до поліції з приводу розслідування в кримінальному провадженні, а матеріали справи не містять жодного рапорту чи доповідних записок про нез`явлення ОСОБА_8 за викликом до слідчого. Адвокат ОСОБА_7 звертає увагу на те, що затримання ОСОБА_8 в порядку ч.1 ст.208 КПК України ухвалою слідчого судді від 25.12.2015 року визнано незаконним. З посиланням на практику Європейського суду з права людини вважає, що прокурором також не доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, і зазначає, що слідчим суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного, не взято до уваги те, що ОСОБА_8 неофіційно працевлаштований та має дохід, проживає разом з особою, яка потребує постійного стороннього догляду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .
З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2015 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009.
02.07.2015 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001529.
25.12.2015 року вказані кримінальні провадженні об`єднані в одне за номером №0001009.
23.12.2015 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ч.1 ст.208 КПК України, однак, ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.12.2015 року затримання ОСОБА_8 визнано незаконним.
25.12.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст.186 КК України, а саме у тому, що 03.05.2015 року, близько 18-30 годині він разом з ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_11 , скориставшись його відсутністю, за попередньою змовою зі ОСОБА_10 , з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: блендер «Startex», вартістю 120 грн., мобільний телефон марки «самсунг», вартістю 60 грн., два ТВ-тюнера сірого кольору марки «ORTON tm» 4050С, вартістю 212 грн. кожен, мікрохвильова піч марки «Самсунг», вартістю 902 грн. та телевізор марки «Лібертон» LCD 22716 HDR, з пультом управління, вартістю 2142 грн. З місця злочину зникли, викраденим розпорядилися на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду у сумі 3648 грн. Kpiм цього 20.06.2015 року приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_8 перебуваючи біля магазину «Престиж», що розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Карла Лібкнехта, буд. 1/а, з корисливого мотиву, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, а саме лівою рукою вихватив грошові кошти з нагрудного кишені сорочки ОСОБА_12 в сумі 911 гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду у сумі 911 гривень. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується -протоколом допиту підозрюваного, відповідно до якого ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 . Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею вірно встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчим суддею розглядалося питання про можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Однак, враховуючи вагомість наявних доказів існування зазначених вище ризиків, наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 вказаних злочинів, ту обставину, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень в період умовно-дострокового звільнення, відсутність доказів того, що ОСОБА_8 проживає з особою, яка потребує стороннього догляду, і ніхто крім ОСОБА_8 цей догляд надавати не може, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 для запобігання встановленим ризикам. Відповідно до вимог ч. ч. 4 та 5 ст.182 КПК України слідчим суддею визначено розмір застави у розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат у сумі 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень. Колегія суддів, частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає необхідним скасувати ухвалу, яка оскаржується, в частині визначення розміру застави (110240 грн.), оскільки вона у визначеному слідчим суддею розмірі перевищує той, який визначений у п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік». В цій частині апеляційний суд ухвалює нову ухвалу і визначає заставу у розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що дорівнює 97440 грн.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати в частині визначення розміру застави і в цій частині ухвалити нову ухвалу, визначити заставу у розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що дорівнює 97 440 грн.
В іншій частині ухвалу від 25.12.2015 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: