В И Р О К
Іменем України

24.09.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці об`єднане кримінальне провадження №1-кп/130/239/2015 (130/2411/15-к), обвинувальні акти у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000660 від 24.07.2015 року та за №0000569 від 22.07.2015 р. відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2015 р. за ст. 185 ч. 1 КК України до 170 годин громадських робіт,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 389 КК України, -

в с т а н о в и в:

24.07.2015 р. приблизно о 00-45 год. ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у м. Жмеринка по вул. Урицького, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, протиправно, всупереч волі власника, таємно, незаконно, шляхом штовхання, заволоділи транспортним засобом автомобілем ЗАЗ-1105, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи №20 від 24.07.2015 р. дійсна ринкова вартість автомобіля «ЗАЗ-1105», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 24.07.2015 р. становить 19157 грн. Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали ОСОБА_6 матеріальної шкоди суму 19157 грн.
Також, ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2015 р. за ст. 185 ч. 1 КК України до 170 годин громадських робіт, покарання не відбув та на шлях виправлення не став. Так, згідно наказу №04 від 20.05.2015 р. КП «Жмеринкакомунсервіс» «Про відбування покарання у виді виправних робіт відповідно до постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області та направлення Жмеринського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області від 19.05.2015 р. №1094» ОСОБА_5 з 20.05.2015 р. приступив до виконання громадських робіт. 15.06.2015 р. інспектором Жмеринського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_7 , було винесено письмове попередження, згідно якого ОСОБА_5 попереджено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, невиконання встановлених обов`язків, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Однак станом на 16.06.2015 р. по теперішній час ОСОБА_5 умисно від виконання громадських робіт ухилявся та на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції не з`являвся, чим порушив порядок та умови відбування покарання.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно та за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, яка засуджена до цього покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. Пояснив, що 24.07.2015 року він із своїм другом ОСОБА_5 вживали спиртні напої та приблизно о 00-45 год. йшли додому по вулиці Урицького в м. Жмеринка до ОСОБА_5 , щоб переодягнутись. Біля будинку № 57 побачили припаркований автомобіль «Славута» сірого кольору, у якому горіло світло. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 заволодіти автомобілем для того, що покататись, на що останній погодився. В руках в ОСОБА_4 була балаклава подарунок, яку він одягнув. Обвинувачені сіли в автомобіль, який був відчинений, однак не виявили ключів, а тому вийшли із автомобіля та стали його штовхати. Проштовхали автомобіль близько 50 метрів, коли вибігли власники та затримали ОСОБА_4 , автомобіль вилучили, пошкоджень автомобілю не було завдано. У вчиненому розкаявся, просив не позбавляти його волі. Вид та вартість автомобіля у сумі 19157 грн., що встановлена висновком експертизи по справі не оспорив. Вказав, що просив вибачення у потерпілого. Просив його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. Пояснив, що 24.07.2015 року приблизно о 00-45 год. він із своїм другом ОСОБА_4 вживали горілку та йшли додому переодягнутись. Сім`я потерпілого проживає по сусідству із обвинуваченим, та біля будинку АДРЕСА_3 вони побачили автомобіль «Славута» сірого кольору, у якому світилось світло. ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_4 покататись та вони разом сіли в автомобіль: ОСОБА_4 за кермо, а ОСОБА_5 поруч. Оскільки ключів в автомобілі не було та їх ніхто не бачив, вони вирішили автомобіль штовхати, бо ключі могли десь випасти. Відштовхали автомобіль приблизно 50 метрів, а тоді були зупинені потерпілим та членами його родини. У вчиненому розкаявся, просив не позбавляти його волі. Вид та вартість автомобіля у сумі 19157 грн., що встановлена висновком експертизи по справі не оспорив. Вказав, що просив вибачення у потерпілого, автомобіль не пошкодили, наміру привласнити не мали. Також він був засуджений ОСОБА_8 судом 05.02.2015 року за вчинення крадіжки до 170 годин громадських робіт із яких відробив 2 дні, тобто 8 годин, невідбутим залишилилось 162 години громадських робіт. Йому було визначено прибирати вулиці від «Жмеринкакомунсервіс», однак він відмовився та виконувати прибирання вулиць не бажає. Він замість виконання визначених робіт неофіційно працював. Його дійсно викликав до КВІ інспектор та письмово попереджав, що за подальше невиконання громадських робіт передбачена відповідальність, однак виконувати громадські роботи він не буде. Його рішення є свідомим та він умисно не виконує громадські роботи, призначені йому вироком суду. Просив не позбавляти його волі.
Потерпілим у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 289 КК України визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який суду пояснив, що 24.07.2015 року він був в себе вдома по вул. Урицького, 57 та автомобіль «ЗАЗ-1105», д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований на вулиці. Потерпілий із родичами сиділи за столом, вживали алкоголь. Оскільки в автомобіль неодноразово проникали, то потерпілий не зачиняє автомобіль. Між 00.30-00.45 год. вони почули сторонні звуки із вулиці, вибігли та побачили як невідомі штовхають автомобіль. Брат побіг за автомобілем, а потерпілий сів на інший автомобіль та поїхав наперехват, однак брат вже затримав ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 вдалось втекти. На місці події ОСОБА_4 вів себе спокійно, провину визнав, розповів, що заволодів автомобілем разом із ОСОБА_5 . Потерпілому автомобіль повернуто без пошкоджень, обвинувачені просили пробачення, однак обвинувачених він не пробачив, просив покарати їх суворо, щоб вони більше не вчиняли подібного. При визначенні виду та розміру покарання погодився із прокурором.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченими, заслухавши думку присутніх учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинувачених. При цьому суд виходить з того, що злочини вчинені обвинуваченими не є складним, не є багатоепізодними, обвинувачені не мають будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміють суть пред`явленого обвинувачення, розуміють зміст фактичних обставин справи, які не оспорюють, усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявили у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинувачених з цього питання. Обвинувачені визнають свою вину повністю, потерпілий цивільного позову по справі не заявив.
Прокурор та потерпілий не оспорили фактичні обставини справи.
Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, а також, що ОСОБА_5 , будучи судимим за ч.1 ст. 185 КК України незаконно заволодів транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , а також будучи засудженим до громадських робіт, умисно ухилився від їх відбування, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України та за ч. 2 ст. 389 КК України.
Щодо особи обвинувачених, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 28), раніше не судимий (а.с. 29), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 30-31), за місцем проживання характеризується з позитивної сторони (а.с.33), до складу його сім`ї входить мати ОСОБА_9 , 1972 р.н. (а.с. 32), не є інвалідом.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення злочинів був повнолітнім (а.с. 35), засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2015 року за ст. ст. 185 ч. 1 КК України до 170 годин громадських робіт, які не відбув, тобто після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин (а.с. 36, 38), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 39-40), за місцем проживання характеризується з негативної сторони, до складу його сім`ї входять мати ОСОБА_5 , 1968 р.н., брат ОСОБА_10 , 1990 р.н. (а.с. 41), не є інвалідом.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 та ступінь вчинених ОСОБА_5 злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості, характер вчинених злочинів, відсутність корисливого мотиву, та особи винних, те, що обвинувачені щиро розкаялись у вчиненому, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, поведінку обвинувачених до та після вчинення злочину, а саме те, що вони добровільно з`являлись на виклики, давали правдиві покази, а також думку потерпілого, який просив покарати обвинувачених суворо.
З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті без конфіскації майна в силу вимог ст. 77 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України для контролю за його поведінкою, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для досягнення мети покарання за вчинений злочин. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та вважає необхідним призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді арешту та позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємих статтей без конфіскації майна, через відсутність корисливого мотиву вчиненого злочину, із застосуванням положень ч. 1 ст. ст. 70, 71, 72 КК України оскільки інкримінуємий злочин він вчинив після постановлення вироку, але до відбуття покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави 384 грн. процесуальних витрат за проведення автотоварознавчої експертизи №20 від 24.07.2015 року (а.с. 34)
Речові докази згідно ст. 100 КПК України підлягають залишенню законному володільцю та знищенню відповідно до матеріалів кримінального провадження (а.с.42)
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін. (а.с. 37)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
Згідно ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань , призначити ОСОБА_5 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
За ст. 71 ч.1, ст. 72 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2015 року і остаточно обрати ОСОБА_5 покарання у виді п`яти років одного місяця десяти днів позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - особисте зобов`язання.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення автотоварознавчої експертизи №20 від 24.07.2015 року, по 192 (сто дев`яносто дві) гривні з кожного.
Речові докази - автомобіль ЗАЗ-1105, державний номерний знак НОМЕР_1 , що переданий потерпілому ОСОБА_6 залишити у володінні ОСОБА_6 , чорну балаклаву, що поміщена в кімнату зберігання речових доказів Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя