[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора в провадженні на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2015 року у кримінальному провадженні №0000029 щодо:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за
адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України повернуто прокурору м. Києва в зв`язку з його невідповідністю ст. 291 КПК України.
Таке рішення суд мотивував тим що, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин вчинення обвинуваченим злочину, не міститься формулювання обвинувачення.
Також, цією ухвалою, обвинуваченому змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком на 2 місяці, до 27.02.2016 року.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор просить скасувати ухвалу суду і призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону. Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Апелянт, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, оскільки у ньому вірно вказана правова кваліфікація, сформульоване обвинувачення та долучено всі необхідні додатки.
Крім цього, зазначає, що цією ухвалою, в порушення рекомендаційного листа ВССУ від 03.10.2012 року Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України, не визначено строку, упродовж якого прокурору необхідно усунути вказані в ній недоліки.
На обґрунтування вимоги про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою прокурор в апеляційній скарзі посилається на вирок Дарницького районного суду м.Києва від 15.05.2015 року, яким ОСОБА_5 було засуджено до 10 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України, та який в подальшому скасований ухвалою Апеляційного суду м.Києва, а запобіжний захід було залишено без змін тримання під вартою.
Проте, під час вирішення питання запобіжного заходу судом першої інстанції не надано оцінку наявним ризикам та обставинам, визначених ст.ст.177, 178 КПК України, а також не порушені сукупні строки тримання обвинуваченого під вартою, які визначені ст. 197 КПК України, оскільки ОСОБА_5 під час досудового розслідування утримувався під вартою лише 3 місяці. Крім цього ОСОБА_5 вчинено злочини, проти статевої свободи та статевої недоторканості, в період іспитового строку по вчиненому злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких захисник вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, в зв`язку з її безпідставністю.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора в провадженні і просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог ст.291 КПК України, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а саме після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, та зазначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, не викладено обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_5 .

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України є правильним, оскільки обвинувальний акт має містити відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті, складеному щодо ОСОБА_5 , містяться відомості про фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність. Разом із цим, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_5 і від якого він буде захищатись у суді.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора в частині необхідності скасування ухвали суду, зокрема через невизначеність у ній строку упродовж якого прокурору необхідно усунути вказані недоліки не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону. При цьому, колегія суддів, звертає увагу прокурора на безумовне право кожного щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрито та саме на слідчого та прокурора, згідно вимог КПК України, покладено обов`язок щодо забезпечення проведення досудового розслідування у розумні строки.

Що стосується вимоги прокурора про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з домашнього арешту на взяття під варту, то воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, задовольняючи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу, з взяття під варту на домашній арешт, суд першої інстанції врахував тяжкість покарання у разі доведеності винуватості, його вік, стан здоров`я, перебування під вартою понад 4 роки, наявність постійного місця проживання та реєстрації в м.Києві, а також унеможливлення знищення, ховання або спотворення обвинуваченим документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки вони долучені до обвинувального акту, та за відсутності надання прокурором доказів, які б доводили існування ризиків колегія суддів першої інстанції, обґрунтовано прийшла до висновку про наявність підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт.

Інші підстави, зазначені прокурором, на обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на тримання під вартою, зокрема те, що вироком суду, який постановлений за обвинувальним актом, що не відповідає вимогам закону, з чим погодилася колегія суддів апеляційної інстанції, а також ухвала апеляційного суду, якою скасований цей обвинувальний вирок, проте залишено без змін запобіжний захід у виді триманні під вартою, вчинення злочину в період іспитового строку, не є, на думку колегії суддів, тими ризиками та обставинами з якими процесуальний закон пов`язує застосування цього виняткового запобіжного заходу.

Окрім цього, посилання прокурора, на не порушення сукупних строків перебування ОСОБА_5 під вартою, під час досудового розслідування, а саме трьох місяців, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування, вбачається, що обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще 21.07.2011 року, який більше чотирьох років не змінювався, про що йдеться в оскаржуваному рішенні.

Інших доказів, які б доводили існування ризиків прокурором в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду не надано, чим не спростовано висновок суду про наявність підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт.

За наведеного апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2015 року у кримінальному провадженні №0000029 про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_5 прокурору та зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт щодо нього залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора в провадженні без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/489/2015
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1