Дата документу Справа № 315/496/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №315/496/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1472/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.539 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Азов Куйбишевського району Запорізької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 травня 2014 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, та покладено на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника КВІ ОСОБА_9 ,

встановила:
24 червня 2015 року прокурор прокуратури Гуляйпільського району Запорізької області ОСОБА_10 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 червня 2015 року, якою залишено без задоволення подання заступника начальника Вільнянського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробування та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_6 засудженої за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 травня 2014 року за ч.3 ст.185 КК України. Своє рішення суд мотивував тим, що відомості, які містяться у поданні органу виконання покарань не підтверджено встановленими у судовому засіданні обставинами. Зазначено, що засуджена систематично вчиняла правопорушення, які потягли за собою адміністративне стягнення, проте небажання засудженої стати на шлях виправлення, суд не вбачає.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду щодо ОСОБА_6 скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, і направити засуджену ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не зважаючи на обґрунтованість подання, суд помилково прийшов до висновку, що поведінка обвинуваченої не свідчить про намагання ухилитися від покарання.

За ухвалою суду, 12 травня 2015 року заступник начальника Вільнянського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ у Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі засуджену ОСОБА_6 де зазначив, що 24 червня 2014 року інспекцією отримано вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 травня 2014 року щодо ОСОБА_6 10 липня 2014 року засудженій було роз`яснено умови та правила відбування покарання з випробуванням, та встановлені дні явки до інспекції.

Протягом цього часу перебування на обліку засуджена неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності: 06 листопада 2014 року за ч.3 ст.178 КУпАП до штрафу в дохід держави в сумі 102 грн; 14 листопада 2014 року за ст.180 КУпАП до штрафу в дохід держави в сумі 102 грн; 25 грудня 2014 року за ч.3 ст.178 КУпАП до штрафу в дохід держави в сумі 105 грн.

05 січня 2015 року засуджена ОСОБА_6 попереджена про те, що у разі систематичного вчинення правопорушень, може бути скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, та представника КВІ які підтримали апеляційну скаргу, і наполягали на скасуванні ухвали суду першої інстанції, та постановленні нової ухвали; засуджену ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 23.05.2014 року вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області ОСОБА_6 засуджена за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, у відповідності до ст.76 КК України на неї покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

10.07.2014 року ОСОБА_6 роз`яснено умови та правила відбування покарання звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

10.07.2014 року постановою інспектора Гуляйпільського підрозділу кримінально - виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України у Запорізькій області ОСОБА_12 засудженій встановлено дні явки для реєстрації: перший та третій понеділок щомісяця.

10.07.2014 року секретарем Гуляйпільської міської ради Запорізької області ОСОБА_13 надано ОСОБА_6 характеристику, згідно якої остання за місцем проживання характеризується негативно.

06.11.2014 року постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області ОСОБА_6 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.178 КУпАП - до штрафу в дохід держави в сумі 102 грн.

14.11.2014 року постановою виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області ОСОБА_6 притягнута до адміністративної відповідальності за ст.180 КУпАП - до штрафу в дохід держави в сумі 102 грн.

25.12.2014 року постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області ОСОБА_6 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.178 КУпАП до штрафу в дохід держави в сумі 105 грн.

05.01.2015 року ОСОБА_6 попереджалась про те, що у разі систематичного вчинення правопорушень може бути скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.

06.04.2015 року секретарем Гуляйпільської міської ради Запорізької області ОСОБА_14 надано ОСОБА_6 характеристику, згідно якої остання за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до листа реєстрації засудженої ОСОБА_6 остання в установлені дні явки для реєстрації: перший та третій понеділок щомісяця з`являлась до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

На підставі зазначених фактів судом першої інстанції було зроблено висновок, що обставини які б вказували про небажання засудженої стати на шлях виправлення були відсутні.

Зі вказаними висновками погоджується і колегія суддів. Натомість доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими і надуманими.

З матеріалів провадження вбачається, що на засуджену ОСОБА_6 за вироком суду були покладені наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

10.07.2014 р. аналогічні зобов`язання на засуджену були покладені і кримінально-виконавчою інспекцією, роз`яснені наслідки і відповідальність за їх не виконання. Окрім цього засуджену було попереджено про те, що звільнення від відбування покарання може бути скасовано також і за систематичне порушення громадського порядку. Однак попередження за систематичне вчинення правопорушень ОСОБА_6 у той час не оголошувалось.

Засуджена дійсно тричі притягалася до адміністративної відповідальності, (останнє правопорушення мало місце 26.11.2014 року), однак при цьому, вона виконувала обов`язки, які були покладені на нею судом, а саме, не виїжджала за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, не змінювала місце проживання і з`являлася для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції у визначений графіком час. Після того як 05.01.2015 року ОСОБА_6 була попереджена про те, що у разі систематичного вчинення нею правопорушень, може бути скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, остання нових правопорушень не вчиняла. На переконання колегії суддів для запобігання вчиненню ОСОБА_6 нових правопорушень, кримінально-виконавчою інспекцією відповідне попередження повинно було винесене одразу після притягнення засудженою до адміністративної відповідальності в перший раз. Крім того, як вірно зазначив суд, за період з часу коли до суду було направлено подання, поведінка засудженої змінилася, про що свідчить характеристика, надана захисником. Засуджена не вчиняла інших правопорушень. Висновки суду ґрунтуються на досліджених доказах і приймаючи до уваги, особу, колегія суддів також не знайшла підстав для задоволення подання про скасування умовного терміну покарання та направлення ОСОБА_6 до місць позбавлення волі.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи, правильність вищезазначених висновків суду не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Гуляйпільського району Запорізької області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 червня 2015 року, якою залишено без задоволення подання заступника начальника Вільнянського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробування та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_6 засудженої за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 травня 2014 року за ч.3 ст.185 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4