Справа №1-145/2010р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2010р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого судді Левченка А.В.

при секретарі Банасько І.В.

з участю прокурора Рифи Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, військовозобовязаного, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, засудженого вироком Бориспільського районного суду Київської області від 27.04.2009р. за ч.2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком 3 роки, засудженого вироком Бориспільського районного суду Київської області від 16.09.2009р. за ч.2 ст. 187 КК України до 6 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 будучи раніше неодноразово судимим 27.04.2009 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, та 16.09.2009 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 6 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин. Так, 06.01.2010 року приблизно о 18 годині ОСОБА_1, знаходячись біля будинку № 12 по провулку Бабкіна у м. Борисполі Київської області, помітивши свого знайомого неповнолітнього ОСОБА_2, достовірно знаючи про наявність у потерпілого ОСОБА_2Ю мобільного телефону, у ОСОБА_1 виник умисел на відкрите викрадення у потерпілого ОСОБА_2 мобільного телефону.

Того ж дня, приблизно о 18.10 годині, ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_2 та, реалізуючи свій злочинний умисел з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно з корисливих мотивів, під приводом необхідності здійснити телефонний дзвінок, отримав від потерпілого його мобільний телефон «Нокіа 6131« вартістю 550 гривень з сім-картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 гривень, після чого штовхнув ОСОБА_2 в область грудної клітини, чим заподіяв йому фізичний біль, та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник . В подальшому викраденим майном ОСОБА_1 розпорядився за власним розсудом, чим заподів потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 560 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою в скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, дав свою згоду слухати справу у відповідності з ч.3 ст.299 КПК України. Відмовився від дачі показань в суді, мотивувавши тим, що в обвинуваченні всі обставини скоєння злочину викладені об»єктивно і на досудовому слідстві він показав все правдиво і підтверджує свої показання, які оголошені в судовому засіданні про те, що приблизно 06.01.2010 року, приблизно о 18 год. 10 хв., він йшов по вул. Бабкіна, поряд з будинком N 12, де зустрів свого знайомого ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_2 він знає, тому що вони навчалися разом в Бориспільській ЗОШ № 8, а зараз підтримують товариські стосунки. ОСОБА_2 стояв з незнайомим йому хлопцем, якого він того дня бачив вперше. Він підійшов до них і, знаючи, що у ОСОБА_2 є мобільний телефон і він фізично слабший за нього, він вирішив забрати у нього мобільний телефон. Він у ОСОБА_2 попросив дати йому свій мобільний телефон, пояснивши йому, що йому потрібно начеб-то зателефонувати, хоча в дійсності він нікому телефонувати не хотів і так сказав, щоб ОСОБА_2 дав йому свій мобільний телефон добровільно, і він, думаючи, що йому потрібно зателефонувати, дістав з кишені свій мобільній телефон «Нокіа 6131» та передав його ОСОБА_1 в присутності свого знайомого. Взявши у ОСОБА_2 його мобільний телефон в руку, ОСОБА_1 зробив вигляд, що комусь телефонує, хоча насправді набрав три цифри - один, два, три. Потім ОСОБА_1О повернувся і мовчки, нічого не говорячи ОСОБА_2 та його товаришу, які дивились на нього, пішов в бік автобусної зупинки «Ленінградська» м. Бориспіль. ОСОБА_2 ішов за ним та кричав йому, щоб ОСОБА_1 віддав йому мобільний телефон. ОСОБА_1 відповів, що мобільний телефон йому не віддасть і тоді ОСОБА_2 сказав, що розбереться за допомогою своїх знайомих. Батарею живлення він дістав з телефону та поклав її до лівої кишені своєї куртки. ОСОБА_2 підійшов до нього та взяв рукав куртки, щоб ОСОБА_1 зупинився і віддав йому мобільний телефон, але ОСОБА_1 продовжував йти, а він далі говорив, щоб він віддав належний йому мобільний телефон, який в нього забрав. ОСОБА_1 повернувся до ОСОБА_2 і долонею правої руки вдарив його в область грудної клітини. ОСОБА_2 залишився стояти на місці, а ОСОБА_1 пішов далі до зупинки «Ленінградська» З того часу, він зберігав належний ОСОБА_2 мобільний телефон за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 і декілька разів слухав за допомогою його музику.

В зв`язку з визнанням підсудним своєї вини, суд обмежився в дослідженні доказів його допитом та дослідженням доказів стосовно особи підсудного.

Таким чином, оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина підсудного у вчинені інкримінованого йому злочині доведена повністю.

Відкритим викраденням чужого майна, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого (грабіж), вчинений повторно підсудній скоїв злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Обставини, які помякшують покарання підсудного суд визнає щире каяття та визнання своєї вини. Обставин, які обтяжують відповідальність підсудного судом не встановлено.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину вважає, що підсудному необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує особу підсудного, те, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності і має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. Суд вважає, що до нового покарання підсудному необхідно частково приєднати покарання за попереднім вироком суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу слід залишити раніше обрану на тримання під вартою в СІЗО №13 Державного департаменту по виконанню покарань в Київській області.

По справі цивільний позов не заявлений, судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі мобільній телефон «Нокіа 6131» слід повернути потерпілому ОСОБА_2.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст.323, 324 КПК України суд,

присудив :

визнати винним та призначити покарання ОСОБА_1 за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України в строк покарання зарахувати частково покарання Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2009р і за сукупністю вироків призначити остаточно ОСОБА_1 до відбуття покарання у виді 6(шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1О залишити попередній у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління державного департаменту України по виконанню покарань в м. Києві та Київській області. Строк відбування покарання рахувати з 10 січня 2010 року.

Речові докази по справі мобільній телефон «Нокіа 6131» повернути потерпілому ОСОБА_2.

Вирок протягом 15 діб може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд, а засудженим ОСОБА_1 в такий же строк з дня отримання копії вироку суду.

Суддя : А.В. Левченко