Дата документу 03.12.2015
Справа № 501/3766/15-к

У Х В А Л А
02 грудня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіополь Одеської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження за яким ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, яке надійшло з прокуратури м. Іллічівська Одеської області.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України у зв`язку з відсутністю пред`явлення обвинувачення, просили його повернути прокурору.
Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджений прокурором 09 листопада 2015 року (а.с. 2), який надійшов до суду в порядку ст. 291 КПК України для розгляду по суті.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 , вказано, що він підозрюється у вчиненні злочину, а не обвинувачуються. Тобто, вказаній особі обвинувачення не висунуте, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 110 КПК України, згідно якої обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пєлісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, відсутність в обвинувальному акті викладення самого обвинувачення явно порушує право ОСОБА_6 на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду.
Крім того, у розписці яка надана ОСОБА_6 відсутні відомості про отримання копії цивільного позову.
Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України підлягає поверненню прокурору ОСОБА_3 , який здійснює повноваження старшого групи процесуальних прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України,
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт, затверджений прокурором 09 листопада 2015 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути прокурору ОСОБА_3 , який здійснює повноваження старшого групи процесуальних прокурорів у цьому у кримінальному провадженні.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1