Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/957/15-к
провадження № 1-кп/632/117/15

08 вересня 2015 р.
Вирок
Іменем України
року Колегія суддів Первомайського міськрайонного суду Харківської
області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участі секретаря: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
захисників: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинувачених: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайський Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, раніше засудженого 02.11.2012 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.194, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, вирок змінено ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.05.2013 року, остаточно згідно ст.ст.70,72 КК України до 6 років позбавлення волі, раніше мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
за п.12 ч.2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вишневе Боровського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, раніше засудженого: 24.05.2007 року Боровським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75,104 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 26.12.2007 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, направлений до місць позбавлення волі строком на 3 роки; 31.03.2008 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3 КК України, згідно ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 13.01.2009 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 393 КК України, згідно ст.71 КК України до 8 років позбавлення волі, раніше мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,
за п.12 ч.2 ст. 115 КК України, -
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи раніше судимими за вчинення умисних, тяжких злочинів, належних для себе висновків не зробили, на шлях виправлення не стали і відбуваючи покарання за раніше скоєні злочини в Первомайській виправній колонії № 117 Управління державної пенітенціарної служби в Харківській області, за попередньою змовою і в групі, скоїли особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , з яким з 2014 року підтримував дружні стосунки, малознайомим ОСОБА_10 та іншими особами відбував покарання в Первомайській виправній колонії № 117, розташованій за адресою: Харківська область, м. Первомайський. Під час перебування в колонії ОСОБА_8 стало відомо, що ОСОБА_10 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.153, ч.2 ст.187 КК України. У зв`язку з негативним ставленням до осіб, що скоюють злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, у ОСОБА_8 склалося неприязне відношення до ОСОБА_10 .
Наприкінці лютого - початку березня 2015 року, точна дата в ході слідства не встановлена, ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних відносин вирішив вбити ОСОБА_10 , а саме задушити його. Під час складання плану для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 усвідомив, що самостійно не зможе заподіяти смерть ОСОБА_10 , оскільки той може вчинити йому опір, або покликати сторонніх осіб на допомогу, та вирішив запропонувати прийняти участь у скоєнні злочину ОСОБА_9 .
Так, вранці 14.03.2015 року, точний час в ході слідства не встановлений, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні гуртожитку локального сектору №1 Первомайської виправної колонії № 117 Управління державної пенітенціарної служби в Харківській області, повідомив ОСОБА_9 про свій злочинний намір і запропонував останньому допомогти йому у вчиненні вбивства ОСОБА_10 , однак той відмовився.
Усвідомлюючи, що іншого співучасника для вчинення вбивства ОСОБА_10 він залучити не зможе, ОСОБА_8 вирішив скомпрометувати потерпілого в очах ОСОБА_9 і повторити свою пропозицію. З цією метою на сходах гуртожитку того ж дня ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 та розповів останньому вигадану історію про те, що ОСОБА_10 (якому на той час було 14 років) до поміщення у місця позбавлення волі зґвалтував його мати. При цьому ОСОБА_8 пояснив свій намір вбити ОСОБА_10 як помсту за дії останнього відносно своєї матері. Після цього ОСОБА_8 знов запропонував ОСОБА_9 прийняти участь у вбивстві ОСОБА_10 , на що той дав свою згоду.
Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вступили в злочинну змову, спрямовану на вбивство ОСОБА_10 , і розробили план, відповідно до якого ввечері того ж дня під приводом попити чай, запропонують вийти до місця, відведеного для паління, на території локального сектору №1 Первомайської виправної колонії №117, де дочекавшись слушного моменту, використовуючи заздалегідь приготовлений шнурок від взуття, задушать його. Про свій злочинний умисел ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не повідомили інших засуджених, які відбувають покарання у Первомайській виправній колонії № 117.
Реалізовуючи злочинний умисел групи, близько 20 години 00 хвилин, того ж дня, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 запросили ОСОБА_10 попити чаю та запропонували ОСОБА_10 вийти для цього на територію локального сектору №1 Первомайської виправної колонії №117 до місця, відведеного для паління, на що останній, пильність якого було притуплено їх доброзичливим ставленням, погодився.
Знаходячись у місці, відведеному для паління, ОСОБА_8 дочекавшись коли інші засуджені підуть у приміщення гуртожитку, з метою облегшення реалізації злочинного умислу групи запропонував ОСОБА_10 присісти, що той і зробив. ОСОБА_9 , в цей час зайшов за спину потерпілого, діючи відповідно до розробленого плану, узгодженого з співучасником, накинув на шию ОСОБА_10 заздалегідь підготовлений шнурок від взуття та зробив петлю, один кінець якої віддав ОСОБА_8 , а інший утримував сам. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу групи, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 повалили ОСОБА_10 на землю обличчям до низу і почали затягувати петлю, що утворилась на шиї останнього, унеможливлюючи тим самим доступ повітря до дихальних шляхів, в наслідок чого настала смерть потерпілого. Після того як ОСОБА_10 перестав подавати ознаки життя ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залишили місце події та повідомили про скоєння ними злочину адміністрацію колонії.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №38-ПРт/15 від 14.04.2015р., потерпілому ОСОБА_10 були спричинені наступні тілесні ушкодження: прижиттєва, горизонтальна, замкнута странгуляційна борозна в середній третині шиї а також ділянка саден на лобі з права, по одній садні на спинці та крилі носу зліва та ділянка саден в області підборіддя.
Причиною смерті ОСОБА_10 явилася механічна асфіксія в результаті здавлення (удавлення) органів шиї петлею.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочину за вищевикладених обставин визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому та пояснили про скоєння ними злочину за вищевикладених обставин.
Зокрема ОСОБА_8 пояснив, що 24 грудня 2014 року познайомився з ОСОБА_10 , з яким у нього виникли неприязні стосунки і він вирішив його вбити, та залучити до цього ОСОБА_9 . Він придумав план та розповів про це ОСОБА_11 . В день вбивства 14.03.2015 року, він ще раз розповів ОСОБА_11 план та вигадану історію про свою матір і ОСОБА_10 і той погодився. Вони втрьох пішли в локальний сектор. Він попрохав ОСОБА_10 присісти, ОСОБА_9 достав шнурок, накинув на шию ОСОБА_10 та вони вдвох його почали душити. Задушивши вони залишили тіло за бесідкою та пішли до інспектора, якому розповіли про вчинене. Інспектор повідомив про все чергового. У вчиненому розкаюється.
ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що дійсно скоїв разом із ОСОБА_8 вбивство ОСОБА_10 задушивши його та повністю підтвердив обставини викладені ОСОБА_8 , вказавши що в нього від народження погана пам`ять, тому подробиці вбивства він пам`ятає погано. У вчиненому розкаюється.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина підтверджується іншими доказами у справі стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються та останні правильно розуміють зміст цих обставин, та за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом не досліджувались.
Тому суд вважає, що дії ОСОБА_8 за п.12 ч.2 ст. 115 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він скоїв умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, скоєне за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_9 за п.12 ч.2 ст. 115 КК України також кваліфіковані вірно, оскільки він скоїв умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, скоєне за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим, колегія суддів враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особи обвинувачених, обставини, що впливають на їх відповідальність.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд відносить щире каяття у скоєному.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд відносить рецидив правопорушень.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд відносить щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд відносить рецидив правопорушень.
З урахуванням обставин і характеру скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особи обвинуваченого, який є громадянином України, раніше судимий, скоїв правопорушення в період відбування покарання призначеного за вироком Єнакіївського міського суду Донецької області від 02.11.2012 року, який змінено ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.05.2013 року, за місцем відбування покарання характеризується з негативного боку, згідно висновку судово-психіатричної експертизи за своїм психічним станом міг в період скоєння злочину та на даний момент може усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд вважає неможливим його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
З урахуванням обставин і характеру скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особи обвинуваченого, який є громадянином України, раніше судимий, скоїв правопорушення в період відбування покарання призначеного за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13.01.2009 року, за місцем відбування покарання характеризується з негативного боку, згідно висновку судово-психіатричної експертизи за своїм психічним станом міг в період скоєння злочину та на даний момент може усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд вважає неможливим його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи думку потерпілої ОСОБА_12 , яка надала заяву згідно якої не має претензій будь якого характеру до обвинувачених, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_8 одразу після вчинення злочину повідомив про це адміністрацію виправного закладу, повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, колегія суддів вважає можливим призначити йому мінімальну міру покарання, передбачену ч.2 ст. 115 КК України.
Враховуючи думку потерпілої ОСОБА_12 , яка надала заяву згідно якої не має претензій будь якого характеру до обвинувачених, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_9 одразу після вчинення злочину повідомив про це адміністрацію виправного закладу, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, колегія суддів вважає можливим призначити йому мінімальну міру покарання, передбачену ч.2 ст. 115 КК України.
Враховуючи що ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення в період відбування покарання призначеного за вироком Єнакіївського міського суду Донецької області від 02.11.2012 року, який змінено ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.05.2013 року, колегія суддів вважає необхідним призначити йому покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складення призначених покарань.
Враховуючи що ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення в період відбування покарання призначеного за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13.01.2009 року, колегія суддів вважає необхідним призначити йому покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складення призначених покарань.
Оскільки обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скоїли вбивство не з корисливих мотивів, колегія суддів не застосовує до обвинувачених додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Долю речових доказів по справі суд вирішує згідно положень ст.100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат у справі немає.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_8 , визнати винним за п.12 ч.2 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за даним вироком, приєднати частково, у вигляді 06 (шести) місяців позбавлення волі покарання, не відбуте за вироком Єнакіївського міського суду Донецької області від 02.11.2012 року, який змінено ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.05.2013 року, та остаточно призначити ОСОБА_8 до відбуття 10 (десять) років 06 (шість) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі.
Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання знаходження під вартою по даній справі у період з 18 березня 2015 року по 16 травня 2015 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 08 вересня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 залишити обраний, тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_9 визнати винним за п.12 ч.2 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за даним вироком, приєднати частково, у вигляді 03 (трьох) місяців позбавлення волі покарання, не відбуте за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13.01.2009 року, та остаточно призначити ОСОБА_9 до відбуття 10 (десять) років 03 (три) місяці позбавлення волі, без конфіскації майна, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі.
Зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання знаходження під вартою по даній справі у період з 18 березня 2015 року по 16 травня 2015 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 08 вересня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити обраний, тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ по справі, шнурок для взуття з петлями на кінцях, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Первомайського РВ ГУМВСУ в Харківській області, знищити.
Долю речового доказу вирішити після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1