Єдиний унікальний номер: 4-44/11
Провадження № 4/1024/1/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2012 смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області: Марущак Н. М.,

при секретарі: Карабань З. І.,

з участю прокурора: Чугаєва В. Ю.,

розглянувши скаргу захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову слідчого прокуратури Ставищенського району Київської області ОСОБА_3 від 24.12.2011 року про порушення кримінальної справи,

ВСТАНОВИВ:

До Ставищенського районного суду Київської області із вказаною скаргою звернувся захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2, посилаючись на те, що 24.12.11 року слідчим прокуратури Ставищенського району щодо ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

При цьому ОСОБА_1 інкримінується те, що в період перебування на посаді Голови Ставищенської райдержадміністрації Київської області, він, будучи службовою особою, виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, достовірно знаючи, що в квітні, липні-серпні 2007 р., лютому-червні, вересні-жовтні 2008 р., а також вересні-грудні 2009 року керівництвом Київської обласної державної адміністрації рішення про преміювання голови та заступників Ставищенської райдержадміністрації не приймалось, явно вийшовши за межі наданих службових повноважень, видав низку розпоряджень про преміювання голови Ставищенської РДА та його заступників в зазначені місяці 2007-2009 р.р.

В результаті видачі ОСОБА_1 вказаних розпоряджень за період 2007-2009 р.р. йому особисто, як голові Ставищенської РДА та його заступникам ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, було нараховано і виплачено премії за рахунок бюджетних коштів в сумі 31754, 92 грн. та перераховано 6782,4 грн. внесків до державних цільових фондів, внаслідок чого державі завдано істотну матеріальну шкоду на загальну суму 38537,5 грн, що в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Неупереджений повний та всебічний правовий аналіз матеріалів кримінальної справи, з якими захист мав можливість ознайомитись на даний час, дають законні підстави стверджувати, що всупереч положень ст. ст. 1, 3, 8, 19, 55, 62 Конституції України, ст. 94, 97 та 98 КПК України, відповідно до положень яких кримінальна справа відносно особи може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину, вказана постанова слідчого с незаконною та підлягає скасуванню з формальних, тобто безумовних підстав.

В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчого покладені докази, здобуті незаконним шляхом, тобто не у спосіб, передбачений Конституцією та чинним кримінально-процесуальним законодавством України, а твердження слідчого, що приводом для порушення кримінальної справи стало безпосереднє виявлення ним ознак злочину, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, не відповідає дійсності.

Більш того, всупереч положень ст. 62 Конституції України оскаржувана постанова обґрунтована на припущеннях, а в порушення вимог статті 22 КПК України при попередньому розслідування справи в період з 10 травня по 24 грудня 2011 року слідчим не вжито заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності і виявлення тих доказів, які виправдовують підозрюваного.

ПРО ВИКЛАДЕНЕ ПЕРЕКОНЛИВО І ДОКАЗОВО СВІДЧИТЬ НАСТУПНЕ:

І. Кримінальна справа порушена з недодержанням вимог статті 94 КПК України в частині наявності приводів для порушення кримінальної справи

Згідно з ч.1 ст. 94 КПК України приводами для порушення кримінальної справи є заяви і повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості, окремих громадян, або безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим прокурором або судом ознак злочину,

З оскаржуваної постанови не вбачається, що приводом для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 є безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину.

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що приводом для порушення даної кримінальної справи є висновки Акту ревізії Контрольно-ревізійного відділу в Володарському районі КРУ в Київській області віл 09 листопада 2010 року № 18-31/10, проведеної більш ніж через півроку після звільнення ОСОБА_1 з посади голови Ставищенськой райдержадміністрації Київської області та, більш того, без його участі, без надання ним пояснень ревізорам пояснень та без ознайомлення його з цим Актом.

Більш того в зазначеному Акті ревізії КРУ не міститься висновків про особисту винуватість у пере виплаті премій голови СТАВИЩЕНСЬКОЇ РДА ОСОБА_1!

Ревізорами не вжито заходів і не отримано пояснень від посадових осіб Ставищенської РДА про умови зберігання бухгалтерських документів в РДА та можливість умисного знищення письмових рішень керівництва Київської облдержадміністрації за вказані в постанові періоди часу.

Сукупність викладеного дає обґрунтоване і законне право захисту стверджувати, що висновки цього акту ревізії є доказом, здобутим незаконним шляхом, тобто не у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до вимог п.п. 18-19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та доказах, здобутих незаконним шляхом. Ніхто не мусить доводити свою невинуватість у скоєнні злочину, а всі сумніви, щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Слідчим в зазначений вище тривалий проміжок часу не допитано бувшу Голову Київської облдержадміністрації та інших посадових осіб цієї ж адміністрації з питань наявності або відсутності розпоряджень керівництва Київської обласної держадміністрації про преміювання посадових осіб Ставищенської РДА в інкримінований РАЦЮКУ період.

За тривалий проміжок часу слідчим не з'ясовано достовірно в чому незаконність преміювання голови і заступників Ставищенської РДА, в зазначений в постанові період, яким нормативним актом або законом заборонено таке преміювання, чи належним чином виконували вказані в постанові посадовці РДА свої обов'язки і чи заслуговували на преміювання чи ні. Жодної експертизи або правового, суспільно-політичного аналізу спеціалістів з цього питання не зроблено.

Все викладене, в сукупності з показами свідка і підозрюваного ОСОБА_1, може свідчити про умисне створення нинішнім керівництвом Ставищенської РДА та слідчим штучних доказів обвинувачення ОСОБА_1 в не скоєному злочині, за що передбачена кримінальна відповідальність за притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності за відомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане із штучним створенням доказів обвинувачення -ч.2 ст. 372 КК України.

Так, допитаний в якості свідка і підозрюваного ОСОБА_1 пояснив, що в період його перебування на посаді голови РДА з 2005 по 2010 роки, розпорядження про преміювання голови Ставищенської РДА та його заступників приймалися виключно за погодженням з керівництвом Київської обласної ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ та на підставі відповідних рішень.

При цьому жодних листів-розпоряджень із зазначенням конкретних посадових осіб Ставищенської РДА, які підлягають преміюванню, Київська ОДА не надсилала, але надсилала загальні листи-погодження на преміювання посадових осіб райдержадміністрації по всій області без зазначення навіть назви РДА.

В цих листах не було зазначено на який запит Ставищенської РДА дається дозвіл (погодження) на преміювання посадових осіб РДА.

Ці листи в Ставищенській РДА не реєструвались, оскільки направлялись одразу в бухгалтерію де і зберігались. Відповідальність за їх зберігання, відповідно до частини 3 статті 44 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», керівник апарату місцевої державної адміністрації, який відповідає за стан діловодства, обліку і звітності. Під час його перебування на посаді голови РДА всі ці листи були в наявності.

Разом з тим, преміювання голови і заступників Ставищенської РДА здійснювалось пропорційно відпрацьованому часу до фонду оплати праці в межах кошторису доходів і видатків РДА, що взагалі виключає можливість перевищення ним владних повноважень та нанесення істотної шкоди інтересам держави.

Він вважає, що відсутні в бухгалтерії листи, якими Київська ОДА дозволяла преміювання керівництва РДА, знищені за наказом нинішнього голови Ставищенської РДА.

Більш того, всі розпорядження про преміювання керівництва Ставищенської РДА, які він підписував, готувала і приносила йому на підпис начальник фінансово-господарського відділу ОСОБА_7, разом із бухгалтерськими розрахунками та листами-погодженнями з Київської ОДА.

На проектах розпоряджень вже стояли підписи відповідальних виконавців, в тому числі і начальника юридичного відділу, тому він вважає, що ніякого порушення закону та перевищення службових повноважень він не скоював.

Ці рішення він приймав не одноособово, а тільки після погодження розпорядження з усіма відповідальними посадовими особами РДА, в тому числі і з начальником юридичного відділу РДА БОИКО В.О., не маючи сумніву в їх законності.

Ніякого умислу на явне перевищення владних повноважень він не мав і корисливих мотивів і спонукань не мав.

Покази підозрюваного ОСОБА_1 повністю узгоджуються з іншими доказами по справі.

Так, згідно тексту Розпоряджень Голови Ставищенської РДА про преміювання працівників райдержадміністрації, які долучені до матеріалів кримінальної справи, ці розпорядження видавалися на підставі постанови КМ України від 09.03.2006 №268 та здійснювалось пропорційно відпрацьованому часу до фонду оплати праці в межах кошторису доходів і видатків РДА. При цьому ці розпорядження стосувались всіх працівників РДА, а не окремо голови та його заступників.

Згідно вимог п. 4.1.6. «Інструкції з діловодства...», затвердженою Постановою КМ України від 17 жовтня 1997 р. №1153:

«Відповідальність за зміст, рівень підготовки та належне оформлення документів покладається:

Відповідальність за зміст, рівень підготовки та належне оформлення документів (розпоряджень), що візуються кількома особами, несуть однаковою мірою всі ці посадові особи.»

Відсутність в документах діловодства РДА належним чином оформлених розпоряджень Голови Київської ОДА на преміювання керівників РДА не може бути провиною, а тим більше кримінальним злочином, скоєним ОСОБА_1

Більш того, сукупність викладеного дозволяє захисту доказово і категорично стверджувати, що всупереч положень етапі 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», керівництво

Київської ОДА неналежним чином виконувало вимоги зазначеної статті в частині видання розпоряджень про дозвіл преміювання керівників райдержадміністрацій, обмежившись лише направленням в РДА листів-дозволів на преміювання керівників цих адміністрацій, які не містили прізвищ, посад, відсотків та сум преміювання.

Крім того, керівництвом Київської ОДА було порушено вимоги п. 6.1. статті 6 та п. 7.28 етапі 7 Регламенту Київської ОДА, затвердженого Розпорядженням Голови Київської обласної державної адміністрації від 18.02.022 № 223, яке було чинним в 2005-2010 р. р., та відповідно до яких Голова ОДА видає одноособово та в межах своїх повноважень розпорядження. Розпорядження Голови облдержадміністрації надсилаються в 5-й денний термін після підписання в РДА.

Законність преміювання голови РДА та його заступників контролювалась кожного місяця Ставищенським районним управлінням юстиції, яке кожного місяця складало довідки про наслідки перевірки відповідності чинному законодавству розпоряджень голови РДА. В цих довідках зазначено, що розпорядження Ставищенської райдержадміністрації видаються з дотриманням чинного законодавства.

В свою чергу Управління Державного Казначейства в Ставищенському районі також щомісячно

здійснювало контроль за дотриманням фінансової дисципліни постатейно з метою недопущення

нецільового використання коштів і перевищення використання фонду заробітної плати, до якого

входить преміювання працівників, в тому числі і керівників РДА. Ніяких порушень на протязі 2005-

2010 р.р. виявлено не було.»

Крім того, висновки слідчого про завдання діями ОСОБА_1 істотної шкоди інтересам держав та нанесення збитків держбюджету на загальну суму 38 537, 5 грн., не відповідає дійсності, оскільки фонд заробітної плати перевищено не була, а щомісячні, квартальні та річні звіти про фінансово-господарську діяльність та використання кошторису, були прийняті і затверджені без зауважень Київською ОДА.

II. Кримінальна справа порушена з недодержанням вимог статей 9498 КПК України в частині наявності підстав для порушення кримінальної справи, а саме - достатніх даних, що вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

За змістом ч.1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Положення п. 2 ч.1 ст. 6 КПК України також визначають, що кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю за відсутністю в діянні складу злочину.

Отже, підставою для порушення кримінальної справи щодо конкретної особи є наявність достатніх даних, які вказують на те, що в діянні відповідної особи наявний склад злочину.

Чинний КК України не містить чіткого поняття складу злочину, а отже - склад злочину являє собою юридичну абстракцію, що встановлена наукою кримінального права, формулювання якої базується на законодавчому визначенні підстави кримінальної відповідальності (ч. 1 ст. 2 КК), матеріально-формальному понятті злочину (ст. 11 КК) та теоретичному узагальненні ознак складів злочинів, що передбачені нормами Особливої частини КК.

Таким чином, склад злочину - це юридичне визначення окремого злочину у єдності та сукупність всіх його ознак.

При цьому всі ознаки складу злочину за їх особливостями поділяються на чотири групи, які характеризують злочин з чотирьох його сторін:

Ознаки, які характеризують об'єкт злочину, його суспільну спрямованість на заподіяння певної суспільно небезпечної шкоди;

Ознаки, які характеризують зовнішній прояв злочину - дію чи бездіяльність, а також обставини їх вчинення (місце, час, знаряддя, тощо);

Ознаки, які характеризують особу, що вчинила злочин - його вік, осудність, громадянство, посадовий стан тощо;

Ознаки, які характеризують злочин з внутрішнього боку - психічне ставлення злочинця до своїх дій та їх наслідків, спонукання до вчинення цих дій, а також його емоційний стан тощо.

Відповідно, елементами складу злочину є об'єкт, суб'єкт, об'єктивна та суб'єктивна сторони злочину.

В теорії кримінального права виділяють наступні обов'язкові ознаками складу злочину: -для об'єкта злочину - охоронювані кримінальним законом цінності, в т.ч., якщо це передбачено нормою КК- предмет злочину або потерпілий;

- для об'єктивної сторони - суспільно-небезпечне діяння, в т.ч. для злочинів з матеріальним

складом - суспільно-небезпечні наслідки та причинний зв'язок між діянням та наслідками;

- для суб'єкта злочину - статус фізичної особи, вік та осудність, в т.ч., якщо це передбачено

нормою КК - ознаки спеціального статусу суб'єкта злочину;

- для суб'єктивної сторони - вина у формі умислу або необережності.

Відсутність наведених ознак свідчить про відсутність певного елементу складу злочину і, відповідно, власне складу злочину.

Слід враховувати, що згідно з ч.1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, тобто повний склад злочину, а не його окремі елементи або ознаки.

Сукупність викладеного дає захисту обгрунтовані і законні підстави доказово і категорично стверджувати, що дана кримінальна справа відносно ОСОБА_1 порушена без достатніх для цього законних підстав, а постанова слідчого прокуратури Ставищенського району Київської області від 24 грудня 2011 року підлягає скасуванню з формальних, тобто безумовних підстав.

Посилаючись на вищевикладене, захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить постанову слідчого прокуратури Ставищенського району Київської області ОСОБА_3 від 24 грудня 2011 року про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України скасувати і винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, на час розгляду скарги зупинити досудове слідство у кримінальній справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, слідчого, думку прокурора, який не вбачає підстав для задоволення скарги, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

24 грудня 2011 року слідчим прокуратури Ставищенського району Київської області юристом 3 класу ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 була порушена кримінальна справа, за ознаками злочину, передбаченого ст. 365 ч. 1 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 94 КПК України одним із приводів до порушення кримінальної справи є: безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.

Як видно з матеріалів справи, приводом до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 365 КК України було безпосереднє виявлення слідчим прокуратури в діях ОСОБА_1 ознак вказаного злочину в ході розслідування кримінальної справи, порушеної 24 грудня 2011 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України кримінальна справа порушується в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Як вбачається із постанови, яка оскаржується, і матеріалів, на підставі яких була порушена вказана кримінальна справа, підставами для цього були дані, отримані в ході розслідування вищевказаної кримінальної справи.

Як видно із змісту скарги під достатніми даними для порушення кримінальної справи скаржник розуміє повну наявність доказової інформації. Однак, для порушення кримінальної справи закон не вимагає наявності всієї доказової інформації по справі.

Вивчивши матеріали, на підставі яких було прийняте рішення про порушення кримінальної справи, вважаю, що в матеріалах кримінальної справи щодо ОСОБА_1 міститься достатньо фактичних даних, які свідчать про наявність в його діях ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Підставами для порушення даної кримінальної справи були:

- поясненнями та показами колишнього начальника відділу фінансовог-господарської відділу апарату Ставищенської РДА ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 76, 200-202);

- поясненнями та показами колишнього начальника відділу фінансовог-господарської відділу апарату Ставищенської РДА ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 55, 203-205);

- поясненнями та показами колишнього керівника апарату Ставищенської РДА ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 83, 197-199);

- копіями відомостей нарахування та виплати заробітної плати працівникам Ставищенської РДА, в тому числі голові адміністрації та його заступникам, відповідно до яких ОСОБА_1 та його заступникам нараховувались премії (т. 1 а.с. 139-190);

- положенням про преміювання голови адміністрації та його заступників (т. 1 а.с. 15-17);

- актом КРУ (т. 1 а.с. 105-125);

- довідкою КРУ (т. 1 а.с. 195-196);

- протоколом виїмки розпоряджень від 27.05.2011 року (т. 3 а.с. 81-82);

- розпорядженнями про преміювання працівників Ставищенської РДА, в тому числі голови та його заступників за період 2077-2099 рік (т. 3 а.с. 83-130);

- протоколом виїмки листів-погоджень від 28.10.2011 року (т. 3 а.с. 136-137);

- листами погодженнями (т. 3 а.с. 138-143);

- листом КОДА (т. 3 а.с. 147);

- висновком експерта № 812 (т. 3 а.с. 158-165).

З урахуванням викладеного, вважаю, що на момент порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 365 КК України в матеріалах кримінальної справи щодо ОСОБА_1 міститься достатньо фактичних даних, які свідчать про наявність в його діях ознак вказаного злочину, тому в задоволенні скарги про скасування постанови прокуратури Ставищенського району Київської області ОСОБА_3 від 24.12.2011 року про порушення відносно скаржника кримінальної справи за ознаками злочину ередбаченого ч. 1 ст. 365 КК України слід відмовити.

Керуючись ст. 236-8 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_2 про скасування постанови слідчого прокуратури Ставищенського району Київської області ОСОБА_3 від 24.12.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя Н. М. Марущак