АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-217 Номер провадження 11-а-101/2010Головуючий у 1-й інстанції Ященко В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 115 ч.І КК України - О.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Копитько Л.І.

суддів: Томилко В.П., Захожай О.І.

з участю:

прокурора: Рибачук Г.А.

засудженого: ОСОБА_2 захисника: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями:

засудженого ОСОБА_2

на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2009 року.

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі ст. 89 КК України не судимий,-

засуджений за ст. 115 ч.І КК України до 12 років позбавлення волі.

Вирішено питання стосовно речових доказів.

Згідно вироку суду, 29.05 2009 року в 17 год. 20 хв., на кухні будинку гр.ОСОБА_4 в с. Остапівна по вул.. Радянській, 28 Лубенського району Полтавської області , ОСОБА_5, знаходячись в стані алкогольного сп*яніння , під час сварки на грунті не приязних стосунків, яка переросла в бійку, наніс ОСОБА_6 удари руками в різні частини тіла та два удари дерев*яною дошкою для нарізування продуктів по голові потерпілого. Після того як дошка розкололась на декілька частин, з метою позбавлення життя потерпілого, ОСОБА_2 взяв там кухонний ніж та наніс удар ножем ОСОБА_6 в область лівою частини грудної клітини ззаду, спричинивши проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва зушкодженням лівої легені, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Внаслідок отримання ножового поранення , що супроводжувалось масивною крововтратою ОСОБА_6 через короткий проміжок часті помер.

В апеляціях із внесеними змінами та доповненнями, засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду та повернути справу для проведення додаткового досудового слідства , оскільки судом не вірної встановлені фактичні обставини інкримінованого йому злочини, так як удару ножем загиблому ним не наносилось. Із апеляцій вбачається , що удар ножем завдав загиблому ОСОБА_7. Також зазначає про процесуальні порушення стовно нього під час досудового слідства - права, на захист та застосування недозволених методів ведення слідства.

Колегія суддів апеляційного суду заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали надану апеляцію із: підстав в ній зазначених, заперечення прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції в її межах, приходить до висновку , що надана апеляція задоволенню не підлягає. .

Суд вірно встановив фактичні обставини скоєного злочину та обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у скоєнні злочину за який він засуджений.

Винуватість ОСОБА_2 доведена сукупністю доказів, зібраних та перевірених у відповідності до чинного законодавства, достовірність яких не викликає сумніву.

ОСОБА_2 факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6, заподіяних ним за допомогою кухонної дошки для нарізування продуктів , не оспорює.

Вказаний злочин скоєний в умовах очевидності в присутності братів Степур, які зазначили під час досудового слідства та в судовому засіданні про нанесення удару ножем загиблому саме ОСОБА_2, хоча самого моменту вказаного - нанесення удару ножем, не бачили. їх показання не суперечать показанням свідка ОСОБА_8, в тому рахунку і про відсутність факту застосування потерпілим сковороди під час бійки, всупереч показанням засудженого. ОСОБА_7 , який приймав участь б бійці з ОСОБА_6, раніше з останнім знайомим не був і в нього були відсутні підстави для нанесення удару ножем потерпілому. ОСОБА_7 та його брат ОСОБА_7 Ю,М. діяли в межах домовленості із своїм знайомим ОСОБА_2, тільки стосовно їх присутності під час з*ясування стосунків між засудженим та його свояком ОСОБА_9, який напередодні вчинив побиття ОСОБА_2 Про нанесення засудженим удару ножем потерпілому, також свідчать вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_2 забрати з місця події вказаний ніж, оскільки на ньому залишилися його відбитки пальців після того , як ніж ним було витягнуто з тіла потерпілого після скоєного засудженим злочину. Засуджений пообіцяв братам ОСОБА_7 це зробити , але на місто злочинуповертатися передумав, критично оцінивши обстановку; яка склалася на його користь.

Крім того, факт заподіяння тілесних ушкоджень, які стали причиною смерті ОСОБА_6, саме засудженим підтверджується його діями після скоєння злочину. Засуджений зазначив фактичному тестю ОСОБА_10, що убив його іншого зятя ОСОБА_6 .При цьому його одяг і руки були в крові. Вказане, ОСОБА_2 підтвердив та повідомив дружині загиблого - ОСОБА_11. Після цього засуджений переодягнувся , наказавши співмешканці ОСОБА_12 замочити та випрати одяг , який був в крові. Після цього виїхав в сусіднє село та переховувався від працівників міліції в районі цвинтаря.

Під час досудового слідства, будучи допитаним в якості підозрюваного та під час відтворення обстановки та обставин події злочину , ОСОБА_2 пояснив та в подальшому на місті скоєння злочину вказав , яким чином ним були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому кухонною дошкою та завдано удару ножем останньому.

Згідно обставин які передували скоєнню злочину, взаємовідносин потерпілого та засудженого до настання скоєного злочину, дій кожного із вказаних осіб, причини припинення дій з боку винної особи та її відношення до скоєного, враховуючи спосіб та знаряддя вчинення злочину, характер, механізм утворення та локалізацію спричинених тілесних ушкоджень потерпілому, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 в стані необхідної оборони не перебував і її меж, відповідно не перевищував, удар ножем наніс навмисно , із достатньою для цього силою, відповідно до матеріалів судмедекспертизи.

Відповідно до постанови від 15.07.2009 року, в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ст.ст. 115 ч.1, 115 ч.2 КК України відмовлено за відсутністю його діях вказаного складу злочину. Вказана постанова до теперішнього часу ніким не оскаржена та є законною.

Апеляційні твердження засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього недозволених методів слідства під час досудового слідства були предметом перевірки Лубенської міжрайонної прокуратури і свого підтвердження не знайшли , згідно постанови від 07.09.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи . ОСОБА_2 під час досудового слідства змінював свої показання про обставини скоєного злочину та взагалі відмовлявся давати показання на підставі ст.. 63 Конституції України. Не заслуговують на увагу і твердження засудженого про порушення його права на захист , який здійснювали професійні захисники, заміна яких здійснювалась за вимогою засудженого. Право на захист засудженому під час досудового слідства неодноразово роз'яснювалось належним чином із відповідною фіксацією про відмову від захисту, шляхом власноручного запису зробленими засудженим до протоколів. При цьому також враховується , що ОСОБА_2 має достатній життєвий досвід, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Судова колегія вважає, що суд дав належну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку дій із відповідною Їх кваліфікацією. Даних про те, що у справі допущені порушення кримінально процесуального чи матеріального закону, які б могли бути підставою ; скасування або зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

Таким чином апеляційні вимоги засудженого про не заподіяння ним тяжких тілесних ушкоджень потерпілому внаслідок удару ножем, колегія суд розцінює як метод захисту з метою уникнення покарання за скоєний злочин.

При обранні покарання ОСОБА_2 суд вірно та відповідно до вимог закону врахував характер і ступінь суспільної небезпечності скоєно злочину та його тяжкість, конкретні обставини справи, позитивні дані про особу винного, обставини , що пом*якшують та обтяжують покарання.

Таким чином обране засудженому покарання є мінімальним, відповіді вчиненому та даним про особу ОСОБА_2 і є необхідним та достатнім для попередження нових злочинів .

Колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку і задоволені апеляцій згідно їх меж, оскільки вирок суду відповідно до вказаного, є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.2009 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_1