Ухвала іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6.,

за участю прокурора ОСОБА_7,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 10 вересня 2015 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002617 за касаційною скаргою прокурора який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_1

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2005 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 29 жовтня 2009 року по відбуттю строку; вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2010 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік; вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2012 року за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 та виправдано у зв'язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року вирок суду залишено без змін.

Згідно з вироком суду органом досудового розслідування ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що він весною 2013 року за невстановлених обставин, діючи незаконно, з метою збуту шляхом зібрання дикоростучої рослини, придбав наркотичну речовину - канабіс, яку незаконно зберігав за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 та 2, 2482 г якої в перерахунку на суху речовину 05 серпня 2008 року о 17.30 год. незаконно збув ОСОБА_2 за 150 грн.

Крім того, він же, 08 серпня 2013 року приблизно о 21.30 год. біля будинку № 3 по вул. Північне Шосе, у м. Запоріжжя, незаконно збув ОСОБА_2 0, 2846 г особливо небезпечної наркотичної речовини канабісу.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування постановлених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_1 суд надав неправильне тлумачення ч. 2 ст. 307 КК України. Вказує, що в ході апеляційного розгляду кримінального провадження було порушено вимоги ст. 31 КПК України, оскільки судові засідання проводились різним складом колегії суддів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка не підтримала касаційних вимог та вважала, що судові рішення слід залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій і вони перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають. Неповнота судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку згідно з ст. 409 КПК України.

При розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин кримінального провадження, встановлених судом першої інстанції.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь, то суди першої та апеляційної інстанцій прийняли законні та обґрунтовані рішення про недоведеність вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів кримінального провадження видно, що рішення суду про виправдання ОСОБА_1 є правильним. Вирок відповідає вимогам ст. 374 КПК України, оскільки обґрунтований належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, яким суд дав вірну оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Свої висновки щодо досліджених доказів та їх оцінки суд належним чином мотивував. З цими висновками погоджується й колегія суддів.

Доводи прокурора щодо неправильного, на його думку, тлумачення змісту ч. 2 ст. 307 КК України при прийнятті рішення про виправдання ОСОБА_1, які до того ж жодним чином не обґрунтовані, колегія суддів вважає безпідставними.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу прокурора, відповідно до вимог ст. 419 КПК України належним чином перевірив всі її доводи та прийняв правильне рішення про обґрунтованість виправдання ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК України. З наведеними у ній висновками погоджується і суд касаційної інстанції.

Що стосується тверджень прокурора про порушення вимог ст. 31 КПК України в ході апеляційного розгляду кримінального провадження, то такі перевіркою матеріалів справи свого підтвердження не знайшли.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційної скарги прокурора колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 433 - 436 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5