Справа №10-309/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня 5 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -Матуса В. В.,

суддів: Сахнюка В.Г., Захарченка О.П.,

з участю прокурора- Свмишкура В.М.,

адвоката - ОСОБА_2,

обвинуваченого - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 справу за апеляціями адвоката ОСОБА_2, обвинуваченого ОСОБА_3 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 6 вересня 2010 року, якою відмовлено в задоволенні скарги

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області від 27 квітня 2010 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч.3, 201 ч.2 КК

України, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ прокуратури,Сумської області 27 квітня 2010 року порушив кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за фактом співучасті у контрабандному переміщенні товарів через митний кордон України поза митним контролем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб у складі організованої групи у великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч.3, 201 ч.2 КК України.

Не погоджуючись з даною постановою слідчого, ОСОБА_3 подав скаргу, у якій вказав, що він ніяких дій до переміщення товарів поза митним контролем не вчиняв і відношення до організованої злочинної групи щодо переміщення товарів через митний контроль України не має. Слідчим під час порушення кримінальної справи не були дотримані вимоги ст. 94 КПК України, а тому він просив скасувати постанову слідчого, як незаконну.

Розглянувши 6 вересня 2010 року скаргу ОСОБА_3, Зарічний районний суд м. Суми прийшов до висновку, що постанова слідчого про порушення кримінальної справи є законною, а тому відмовив в задоволенні скарги.

На дану постанову суду ОСОБА_2, адвокат обвинуваченого ОСОБА_3, та сам ОСОБА_3 подали апеляції, в яких зазначають, що суд, приймаючи рішення про залишення без задоволення скарги ОСОБА_3, не звернув уваги на те, що саме ОСОБА_3 неодноразово, виконуючи свої службові обов'язки, затримував цих осіб та складав відносно них відповідні процесуальні документи. Крім цього ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, за своєю посадовою інструкцією ніякого відношення до безпосередньої охорони кордону не мав. В матеріалах справи є оперативні прослуховування телефонів, але з них неможливо з'ясувати, хто саме вів розмови по телефону і яким чином до них причетний ОСОБА_3 Постанова слідчого сформульована на припущеннях і є неконкретною. Тому вони прохають постанову суду скасувати, як незаконну та скасувати постанову слідчого про порушення кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_2 та обвинуваченого ОСОБА_3 на підтримання поданих апеляцій, прокурора Семишкура В.М., який вважав постанову суду законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи,, які викладені в апеляціях, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України приводами до порушення кримінальної справи є заяви або повідомлення підприємств, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян, або безпосереднє виявлення органами дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, 29.03.2010 року працівниками УБОЗ ГУМВС України в Сумській області та УВКР СБУ була припинена діяльність членів організованої злочинної групи під час чергового контрабандного переміщення товарів народного споживання через митний кордон України.

1 квітня 2010 року відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч.3, 201 ч.2 КК України. Під час проведення досудового слідства слідчим було встановлено, що в ній містяться достатні дані, які вказують на наявність в діях ОСОБА_3 ознак злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч.3, 201 ч.2 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 97, 98 КПК України слідчий, виявивши під час проведення досудового слідства по кримінальній справі достатні дані, які вказували на наявність в діях ОСОБА_3 ознак складу злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч.2, 201 ч.2 КК України, зобов'язаний був порушити кримінальну справу, що в даному випадку і було ним зроблено.

Суд, розглядаючи скаргу ОСОБА_3 на постанову про порушення кримінальної справи взяв до уваги зазначені вище обставини і прийшов до правильного висновку, що в даному випадку у слідчого були всі приводи та підстави для порушення кримінальної справи, і цілком обгрунтовано залишив скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Доводи апеляцій обвинуваченого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_2С, що суд, розглядаючи скаргу, не звернув уваги на надані докази, а саме те, що ОСОБА_3 в жовтні -грудні 2009 року та січні 2010 року не перебував по місцю служби, так як знаходився на курсах та у щорічній відпустці, та те, що ніхто з причетних до справи не вказує на ОСОБА_3.. як на особу , яка сприяла злочину, не заслуговують на увагу, оскільки всі вищевказані обставини мають бути з'ясовані та перевірені під час провадження досудового слідства.

Зважаючи на це, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для задоволення апеляцій адвоката ОСОБА_2 та обвинуваченого ОСОБА_3, та скасування постанови суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 6 вересня 2010 року, якою скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч.3, 201 ч.2 КК України, залишена без задоволення - залишити без зміни, а апеляції адвоката ОСОБА_2 та обвинуваченого ОСОБА_3 - без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_11