Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 10-260/10
Категорія:обрання запобіжного заходу «взяття під варту»
Головуючий в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Заіченко В.Л.
УХВАЛА Іменем України

29 вересня 2010 року м.Херсон.

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: ГодунаВ.А.

Суддів: Заіченка В.Л., Гемми Ю.М.

За участю прокурора: Балабанова Ю.О. Адвоката: ОСОБА_2

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м.Херсона від 22 вересня 2010 року,-

Встановила

Цією постановою відносно ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, приватного підприємця, мешкаючого за адресою: Херсонська область, смт. Білозерка. вул. Садова, 28,, раніше не судимого,-

обвинуваченого в скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України обрано міру запобіжного заходу - взяття під варту.

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи раніше знайомим з ОСОБА_4 та достовірно знаючи про те, що 07.05.2009 ОСОБА_4 на торгаг ТБ «Ізумруд» придбана частина меліоративної системи колишнього ЗАСТ «Україна», яка розташована на ділянці від НСП № 2 Білозерської експлуатаційної дільниці Цюрупинського міжрайонного управління водного господарства до зернотоку колишнього ЗАСТ «Україна», на території Білозерського району Херсонської області, та про те, що 14.09.2009 ОСОБА_4 укладено з Білозерською селищною радою договір купівлі-продажу вказаного майна, у період часу з 30.09.2009 до 25.10.2009, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном та подальшим оберненням його у свою користь, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, таємно, заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_4 - трубами сталевими електрозварювальними зі спіральним швом: діаметром 920 мм. товщина стінки 7мм. протяжністю 460 погонних метри; діаметром 630 мм, товщина стінки 6 мм, протяжністю 920 погонних метри: діаметром 426 мм. товщина стінки 4 мм, протяжністю 1200 погонних метрів; діаметром 325 мм, товщина стінки 3 мм, протяжністю 1580 погонних метрів, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду у великих розмірах на загальну суму 98000 гривень.

В своїй апеляції ОСОБА_3 ставить питання про скасування даної постанови як незаконної, вказавши, що суд не врахував всі обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу, тобто не виконав вимоги ст.148, 150 КПК України, а саме особу обвинуваченого, його

стан здоров'я, сімейний стан, а також, що висновок суду про те що він може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі є можливими і не підтверджуються матеріалами справи.

Заслухавши доповідача, адвоката, яка підтримала доводи апеляції, прокурора який вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали справи про обрання міри запобіжного заходу, доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.З постанови №4 Пленуму Верховного суду України від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" судам треба мати на увазі, що взяття під варту на стадіях дізнання та досудового слідства застосовується лише у випадках, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі (ч. 1ст. 155 КПК), і коли є достатньо підстав вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі, чи продовжувати злочинну діяльність (ч.2 ст. 148 КПК).

Колегія суддів вважає, що суд неправильно вказав на обґрунтованість посилання слідчого на те, що ОСОБА_3 може ухилятися від слідства та суду, та що слідчим в поданні вказані об'єктивні данні які свідчать про його намір перешкоджати встановленню істини по справі, здійснювати тиск на свідків з метою ухилення від відповідальності.

Як вбачається з матеріалів, кримінальна справа була порушена 22 липня 2010 року, а арешт ОСОБА_3 відбувся 22 вересня 2010 року, тобто через два мясяці після порушення справи. Як вбачається з матеріалів справи за цей період з ОСОБА_3 проводилося ряд слідчих дій, на які він з'являвся за вимогою слідчого. Ніяких даних в матеріалах справи про те, що ОСОБА_3 на з'явився до слідчого, за вимого останнього, для проведення якої небудь слідчої дії не має. За цей час проведено ряд таких слідчих дій як очні ставки зі свідками. Тому коллегія судців вважає, що у суда першої інстанції не було підстав для того, щоб зробити висновок про те, що ОСОБА_3 може здійснювати тиск на свідків т.я. необхідні слідчі дії зі свідками же були проведені до моменту його затримання та арешту.

При розгляді справи про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3, судом не належним чином виконані вимоги ст. 150 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, окрім тяжкості вчиненого злочину та ухилення від слідства та суду, повинно враховуватися стан здоров'я, сімейне та матеріальне становище, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, які цю особу характеризують.

Яких не будь даних про те, що ОСОБА_3 покине місце свого проживання, та буде ухилятися від слідства та суду, буде продовжувати свою злочинну діяльність, чи перешкоджати встановленню істини по справі в матеріалах наданих досудовим слідством не має, а сам факт тяжкості злочину не є підставою для обрання запобіжного заходу взяття під варту.

В той же час із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, має ряд хронічних захворювань, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря, має на утриманні престарілу матір, є приватним підприємцем, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий.

Коллегія судців важає, також безпідставними висновки суду першої інстанції викджадені у постанові про те, що ОСОБА_3 не має постійного джерела отримання доходів, у звязку з чим може продовжити свою злочинну діяльність, т.я. згідно свідотства про реєстрацію фізичної особи-підприємця він являється приватним підприємцем у сфері роздрібної торгівлі.

У зв'язку з вище викладеним колегія судців вважає, що відносно ОСОБА_5 можливо застосувати такий запобіжний захід, як підписка про невиїзд.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія судців, -

Ухвалила

Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду міста Херсона від 22 вересня 2010 року про обрання відносно ОСОБА_3 міри запобіжного заходу - взяття під варту змінити.

Обрати відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, міру запобіжного заходу - підписка про невиїзд, зобов'язавши його не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого.

ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4. вул. Садова 28, приватного підприємця, з-під варти звільнити.

Головоючий:

Судді: