ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1572/15-к

03 вересня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., українця, громадянина України, освіта середня-технічна, одруженого, працюючого СКТБ НАН України м. Київ, робітник, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в ніч з 11.03.2015р. на 12.03.2015 року перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, проник на територію подвір`я вказаного домоволодіння через паркан, звідки таємно, умисно, з метою власного збагачення скоїв крадіжку 4-х головок блока двигуна на автомобіль марки «ГАЗ-53», які знаходилися неподалік гаражного приміщення, вартість яких, згідно висновку № 8/47 від 22.04.2015р. судово-автотоварознавчої експертизи становить 5 518,00 грн., та 4-х шматків алюмінієвого металу загальною вагою 60 кг, вартість яких, згідно висновку № 6/202 від 24.04.2015р. судово-товарознавчої експертизи становить 1 210,20 грн., чим спричинив потерпілому гр. ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 6 728,20 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_3 , винним у обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України визнав себе повністю, розкаявся, просив суд не карати його суворо, вчиняти подібного він більше не буде.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає. Судом роз`яснено правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

По суті кримінального правопорушення обвинувачений пояснив, що він перебуваючи по сусідству та помітивши у дворі ОСОБА_5 алюмінієві головки блока двигуна та шматки алюмінію, у нього виник умисел на їх викрадення. В ніч на 12 березня 2015 року він прийшов до адреси проживання ОСОБА_5 та перелізши через кирпичний паркан пішов до гаражного приміщення де взяв 4 алюмінієві головки блока двигуна та 4 алюмінієві шматки, які колись складали бочку та перекидав їх через паркан до свого двору, де завантажив їх до свого автомобіля та на наступний день відвіз до пункту приймання металобрухту та здав, за що отримав кошти в сумі 1 000 грн., які використав на власні потреби. Матеріальні збитки потерпілому ним частково відшкодовані на суму 1 000 грн. Цивільний позов на решту суми збитків визнає.

Судом встановлено, що обвинувачений на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розслідуванню кримінального провадження, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, є раніше не судимим.

Суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обставини, відсутність обтяжуючих обставин, а також дані про його особу, як такі, що істотно знижують фактичний ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та ступінь небезпечності обвинуваченого, як особи, яка скоїла кримінальне правопорушення та як такі, що дають можливість суду призначити йому покарання без ізоляції від суспільства в межах штрафу, що передбачений ч.1 ст. 185 КК України в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підтриманий ним частково в судовому засіданні, суд вважає, підлягає до повного задоволення в сумі 5 728,20 грн.

Процесуальні витрати по справі становлять 552,42 грн., суд вважає підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368 374, 376, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 5 728,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 552,42 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1