Код суду 233 Справа № 233/6994/15-к
Вирок
Іменем України
04 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
Обвинувачений ОСОБА_5 10 листопада 2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового слідства встановлено не було, перебуваючи у полі приблизно в 100 м від місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявив дві дикорослих рослин коноплі та у нього виник злочинний намір на незаконне виготовлення наркотичних засобів. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 долонями рук перетер дані рослини роду коноплі, чим відокремив смолу від рослин коноплі, після чого наявний осадок з долонь рук скрутив в комкоподібну форму, тим самим незаконно, навмисно повторно, виготовив та придбав наркотичний засіб без мети збуту для особистого вживання. Виготовлений та придбаний наркотичний засіб ОСОБА_5 приніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у житловому будинку помістив у пластмасову ємкість та почав умисно, незаконно, повторно зберігати наркотичний засіб у вказаному житловому будинку без мети збуту.
16 листопада 2015 року в період часу з 15 години 00 хвилин по 15 годину 40 хвилин, працівники поліції, у встановленому законом порядку провели огляд домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведеного огляду в житловому будинку було виявлено та вилучено спресовану комкоподібну речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта №1353 від 03.12.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - смолою канабісу. Маса смоли канабісу становить 2,67 г, яку ОСОБА_5 умисно, незаконно, повторно, виготовив, придбав та зберігати для особистого вживання, без мети збуту.
Згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 р. «Про затвердження таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу», кількості особливо небезпечного наркотичного засобу - смоли канабісу, загальною масою 2,67 грама, вилученого 16.11.2015 року в ході огляду домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 - достатньо для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Відповідно до виданої Кабінетом Міністрів України Постанови № 770 від 6 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року зі змінами та доповненнями, та «Списку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року, із змінами Постанова «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 27.07.2011 № 796 - смола канабісу (таблиця № 1, список № 1), віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі.
04 лютого 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в судовому засіданні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки та із застосуванням ст. 71 КК України на підставі ст. 75 КК України звільнити від його відбування з випробуванням на 1 рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, який є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості від 04 лютого 2016 року була укладена в присутності захисника ОСОБА_4 , що відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 років із застосуванням ст.71 КК України,та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік.
Вироком Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 26 березня 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень штраф до цього часу не сплачено, тому суд вважає необхідним призначити покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України та основне покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно відповідно до ч.3 ст. 72 КК України.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 71 КК України є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливо без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування цього покарання з випробуванням, оскільки він щиро розкаявся у скоєному.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Процесуальні витрати на проведення експертизи № 1353 від 03 грудня 2015 року у розмірі 245 гривень 52 копійки відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів вирішити згідно з ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 04 лютого 2016 року.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки за ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ч.1 ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків та до покарання призначеного за вказаним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 26 березня 2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень остаточно призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі,та стягнення штрафу у розмірі 850 грн., основне покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно відповідно до ч.3 ст. 72 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов*язки.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 245 (двісті сорок п*ять) гривень 52 копійки.

Речові докази смолу канабіса масою 2,54г, яка зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Артемівського ГУНП України в Донецькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя