Справа №459/2494/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 30 березня 2015 року близько 16:00 год. по вул. В.Стуса у м. Червонограді Львівської області виявив ОСОБА_7 та з метою відкритого заволодіння чужим майном, особистого збагачення, діючи повторно, поблизу четвертого та п`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_2 із-за спини наблизився до ОСОБА_7 , який є особою похилого віку та, реалізовуючи свій злочинний задум, використовуючи фізичну перевагу та фактор несподіваності, усвідомлюючи, що його дії носитимуть відкритий характер, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, шляхом ривка, з шиї ОСОБА_7 зірвав золотий ланцюжок 585? проби, вагою 10,21 грам золота вартістю 9 097 гривень 02 копійки із золотим хрестиком вагою 2,68 грами вартістю 2 077 гривень 00 копійок, заподіявши при цьому останньому фізичну біль, з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим втік. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 фізичну біль та завдав матеріальних збитків на загальну суму 11 174 гривень 02 копійки.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав у та пояснив, що злочину в якому його звинувачують він не скоював. 30.03.2015 року з ранку він сходив до магазину, потім до адвоката, біля 14год. пішов в аптеку «Валеріана», повернувся з неї біля 15год. З 15год. житла не покидав.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 30.03.2015 року точно години не пам`ятає, йшов з хлібного кіоску додому, ззаду до нього підійшла невідома йому особа, зірвала золотий ланцюжок з шиї та побігла. Обличчя грабіжника не бачив, тільки штани та куртку. Свідками злочину були дочка з матір`ю.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що 30.03.2015 року близько 16.00 год. з дочкою поверталися додому, побачили свого сусіда ОСОБА_7 , який кликав на допомогу, а від нього швидко відходив хлопець та який в подальшому почав втікати в сторону №11-12 шк. ОСОБА_9 пояснив, що з нього зірвали ланцюжок з хрестиком. Свідок зазначила, що бачила обличчя хлопця, який був одягнений в темну курточку, светр, штани, кепка. В лівій руці він тримав предмет, який блищав. У ОСОБА_9 був витягнутий светр, сорочка. Це був обвинувачений ОСОБА_5 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 30.03.2015 року близько 15.00-16.00 год. поверталася з матір`ю додому, в дворі нікого не було, посеред дороги стояв старший мужчина та молодий хлопець, який, побачивши, що вони наближаються, почав тікати. Підійшовши ближче впізнали старшого мужчину, це був їхній сусід ОСОБА_7 , який пояснив, що з нього зірвали ланцюжок з хрестиком. Хлопець почав втікати, вона його окликнула, він повернувся, запам`ятала його обличчя. Це був обвинувачений ОСОБА_5 . Вказує, що він був одягнений в кросівки, курточку темного кольору, штани і кепку. У ОСОБА_9 був витягнутий светр, сорочка.
Як вбачається з показів обвинуваченого ОСОБА_5 , він 30.03.2015р. о 16год. не знаходився біля будинку АДРЕСА_2 та не грабував ОСОБА_9 . Однак, як вбачається з показів потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які суд дослідив та вважає їх взаємозв`язаними, які між собою не мають суперечностей, а лише повністю суперечать показам обвинуваченого ОСОБА_5 , 30.03.2015р. близько 16:00 год. поблизу четвертого та п`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_2 з шиї ОСОБА_7 зірвав золотий ланцюжок із золотим хрестиком, невідомий останньому хлопець, обличчя якого він також не бачив, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 не бачили саме пограбування, але бачили, як хлопець відходив від їх сусіда ОСОБА_7 , в руці тримав предмет, який блищав, сусід пояснив, що з нього той хлопець зірвав золотого ланцюжка з золотим хрестиком. ОСОБА_10 погналась за тим хлопцем, окликнула його, він повернувся, вона та її матір, побачили його обличчя. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запам`ятали обличчя, зріст, приблизний вік, тілобудову того хлопця, згодом на досудовому слідстві вони його впізнали, ним виявився ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , що є людиною похилого віку, фізичну біль при зірвані з шиї останнього золотого ланцюжка, вагою 10,21грам. Як пояснили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , у ОСОБА_7 був витягнутий светр, сорочка. Насильство, яке було заподіяне обвинуваченим потерпілому, не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього.
Вина ОСОБА_5 також підтверджується й іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:
-рапортом о/чергового Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області від 30.03.2015 року, згідно з яким 30.03.2015 року в Червоноградський МВ по тел. 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_3 , телефон № НОМЕР_1 , не працює, про те, що 30.03.2015 року близько 15.50 год. невідомий мужчина в районі будинку АДРЕСА_2 відкрито, шляхом ривка у старшого мужчини з шиї зірвав золотий ланцюжок. При виїзді СОГ встановлено, що потерпілим є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. за адресою: АДРЕСА_4 , пенсіонер, телефон відсутній. Сума завданих збитків становить 4500 грн.;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 пояснив, що 30.03.2015 року близько 16.00 год., в той час, коли проходив по тротуарній доріжці біля магазину «Оптика», що по вул.. В.Стуса, 35 в м. Червонограді невідома особа, відкрито, шляхом ривка, викрала у нього з шиї золотий ланцюжок із золотим хрестиком та з викраденим з місця злочину втекла;
-протоколом огляду місця події від 30.03.2015 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_7 пояснив та показав як саме відносно нього вчинився злочин;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.06.2015 року за участю ОСОБА_8 , відповідно до якого остання вказала на особу з табл. № 2 ( ОСОБА_5 );
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.06.2015 року за участю ОСОБА_10 , відповідно до якого остання вказала на особу з табл. № 2 ( ОСОБА_5 );
-протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом від 28.07.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , відповідно до якого останні пояснили та показали як невідома особа здійснила пограбування ОСОБА_7 .
Суд, оцінивши вказані вище докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними, в сукупності достатніми та взаємозв`язаними.
Під час судового розгляду суд не встановив очевидної недопустимості протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.06.2015 року за участю ОСОБА_8 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.06.2015 року за участю ОСОБА_10 , копії відеозапису проведення слідчого експерименту, протокол проведення слідчого експерименту.
Визнавати протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.06.2015 року за участю ОСОБА_8 ; протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.06.2015 року за участю ОСОБА_10 недопустимими у суду не має підстав, так як вони були складені відповідно до вимог КПК України, під час їх складання заяв та зауважень не поступало.
Визнавати копію відеозапису проведення слідчого експерименту недопустимим у суду не має підстав, так як у судовому засіданні проходила демонстрація оригіналу відеозапису.
Визнавати протокол проведення слідчого експерименту з відеозаписом проведення слідчого експерименту недопустимим у суду не має підстав, так як він був складений відповідно до вимог КПК України, під час складання протоколу заяв та зауважень не поступало. Слідчий експеримент був проведений відповідно до вимог КПК України, в ньому приймали участь потерпілий, свідок.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що її чоловік ОСОБА_5 30.03.2015р. зранку о 10 год. ходив до магазину, потім до адвоката, після 14год. пішов до аптеки, повернувся 14.30год. Більше 30.03.2015р. квартиру він не покидав.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що 30.03.2015р. приїздив до сина та його сім`ї кілька разів 11год. - 12год., 15год., 19год. При ньому син був вдома.
Як вбачається з показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є близькими родичами обвинуваченого, останній був вдома 30.03.2015р. в період часу з 14.30год. та до кінця цієї доби. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив ці докази, та вважає їх недостовірними. Оскільки вони мають істотні протиріччя з показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які бачили ОСОБА_5 на місці скоєння злочину, згодом впізнали його. Також покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не мають взаємозв`язку з іншими дослідженими доказами. А тому, суд не враховує ці докази.
Протоколи обшуку від 01.07.2015р., протокол огляду від 02.07.2015р., протоколи пред`явлення речей для впізнання від 02.07.2015р. суд вважає неналежними, оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.
Обираючи вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, що є тяжким злочином.
Ураховується й особа обвинуваченого, що є людиною молодого віку, має на утриманні дітей, який скарг від сусідів на погану поведінку не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з 2013 року з приводу наркологічної залежності, раніше неодноразово судимий.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи особистість обвинуваченого, підстав для застосування щодо нього ст. 75 КК України, суд не знаходить.
Суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення ним нових злочинів можливе лише із застосуванням покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_5 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_5 тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 12.06.2015 року - часу його фактичного затримання.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вручити копію вироку обвинуваченому та прокуророві.
Головуючий:ОСОБА_1