29.11.2013 Єдиний унікальний № 371/2286/13-к
У Х В А Л А
29 листопада 2013 року м. Миронівка ЄУН № 371/2286/13-к
Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О.
за участю скаржника ОСОБА_1,
скарга на постанову про закриття кримінального провадження та бездіяльність слідчого надійшла до суду 27 листопада 2013 року та призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 28 листопада 2013 року.
Суддя перевірив надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано скаргу, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши скаржника, прийшов до наступного.
Посилаючись на ті обставини, що строк для оскарження постанови про закриття кримінального провадження ним не пропущений, оскільки копію оскаржуваної постанови він отримав 26 листопада 2013 року, просив скасувати постанову, визнати незаконною бездіяльність слідчого, яка полягає у несвоєчасній реєстрації його заяви від 19 лютого 2013 року та у неповідомленні його про закриття кримінального провадження.
Підтримуючи вимоги за скаргою, ОСОБА_1 послався на обставини, що в ній викладені. Додатково пояснив, що факти, про які ним надані відомості у поданих слідчому заявах від 12 лютого 2013 року та 19 лютого 2013 року, містять ознаки кримінального правопорушення. Вказані факти залишились не перевіреними, підстави, за яких відмовлено в порушенні кримінальної справи, є необґрунтованими.
Для доведення правомірності прийнятого рішення в судове засідання слідчий не з»явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належно.
Слідчий Шилько Ю.Ю. згідно повідомлення начальника Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області звільнений з посади слідчого СВ наказом № 731 від 26 вересня 2013 року. Інша службова особа Миронівського РВГУ МВС України в Київській області на розгляд скарги також не з»явилась.
Згідно положень ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Оцінка представлених матеріалів та доводи сторін вказують на наявність підстав для часткового задоволення скарги.
Відповідно до статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов»язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
За пунктом 3 частини 1 вказаної статті на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Встановлено, що 12 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області із заявою, в якій вказав на факт викрадення належного йому майна.
У заяві, датованій 19 лютого 2013 року, ОСОБА_1 в доповнення до поданої заяви від 12 лютого 2013 року вказав на речі, які були викрадені, та місце вчинення кримінального правопорушення, яким є будинок по провулку Привокзальному, 25.
За фактом викрадення майна скаржника велося досудове розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
У заявах від 12 лютого 2013 року та 19 лютого 2013 року ОСОБА_1 вказав на факт викрадення майна з проникненням у житло.
Отримавши заяву про злочин, слідчий мав з»ясувати чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину, на який вказував ОСОБА_1, чи вбачається в діяннях, про які повідомлено, конкретний вид злочину, за якою статтею може бути кваліфіковано даний злочин, вчиненому діянню мав надати кримінально-правову оцінку.
Всупереч вказаним вимогам слідчий не дослідив усі факти, на які вказував заявник, прийняте рішення обґрунтував відсутністю складу кримінального правопорушення.
За крадіжку, поєднану з проникненням у житло, кримінальна відповідальність настає за ст. 185 ч. 3 КК України.
Слідчим не встановлено обставин щодо відсутності в діях осіб, які проникли до житла скаржника, складу вищевказаного правопорушення, а також не встановлено осіб, що здійснили таке проникнення.
Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Слідчим не встановлено обставин, що виключають кримінальне провадження. За наявності події правопорушення слідчий був зобов»язаний дослідити обставини щодо наявності в діях осіб, які проникли до будинку, дій, які вказують на таємне викрадення чужого майна.
Відповідно до положень частини 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, в тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Резолютивна частина постанови повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення.
Оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження не відповідає вказаним вимогам. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження не містить чітко викладених підстав до закриття кримінального провадження та обґрунтувань прийняття такого рішення. В ній не зазначено який із елементів складу злочину та якого конкретно злочину відсутній. Резолютивна частина рішення не містить точних відомостей про зміст рішення, в ній не зазначено склад якого кримінального правопорушення відсутній та в діях яких осіб.
Зробити висновок про те, які зібрані та досліджені докази і як перевірив та оцінив слідчий, приймаючи рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, взагалі не можливо, оскільки мотивувальна частина прийнятого ним рішення не містить змісту обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотивів прийняття рішення та їх обґрунтування.
Згідно з частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Та обставина, що копію оскаржуваної постанови скаржник ОСОБА_1 одержав 26 листопада 2013 року, не спростована. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про належне вручення скаржнику копії постанови про закриття кримінального провадження іншою датою. Строк подання скарги розпочався з 26 листопада 2013 року та не пропущено скаржником.
Вказані встановлені обставини вказують на те, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, оскільки є необґрунтованими та неумотивованим, та підлягає скасуванню.
Вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльності слідчого, яка полягає у неповідомленні його про закриття кримінального провадження, також являються обґрунтованими, зважаючи на вказані обставини щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження відомостей про належне вручення скаржнику копії постанови про закриття кримінального провадження та положення ст. 284 ч. 5 КПК України, за якою у кожному випадку закриття кримінального провадження слідчий зобов»язаний надіслати копію постанови заявнику, потерпілому, прокурору.
Вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльності слідчого, яка полягає у несвоєчасній реєстрації його заяви від 19 лютого 2013 року є необґрунтованими.
Вказана заява не є по суті заявою про кримінальне правопорушення та була зареєстрована 21 березня 2013 року в журналі вхідної кореспонденції Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області. Реєстрація такої заяви не належить до компетенції слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України,
скаргу задоволити частково.
Решту вимог скаржника залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Л.О. Капшук