н/п 1-кп/640/669/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м. Харків, не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
02 жовтня 2015 року близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись біля будинку №271 по вулиці Дружби Народів у місті Харкові зі своєю раніше знайомою ОСОБА_4 , де ОСОБА_5 маючи прямий злочинний умисел і діючи з корисливих мотивів направлених на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій та бажаючи їх настання, попрохав у ОСОБА_4 мобільний телефон Samsung Galaxy S5 CM-G900FD ІМЕІ НОМЕР_1 з Bluetooth гарнітурою (навушниками) «Nokia» для здійснення дзвінка та виходу в мережу інтернет, остання добровільно передала своє майно ОСОБА_5 , після чого він відійшов від неї сказавши, що зараз прийде і разом з мобільним телефоном та гарнітурою з місця скоєння кримінального правопорушення зник не повернувши ОСОБА_4 її майно.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 незаконно заволодів її мобільним телефоном Samsung Galaxy S5 CM-G900FD ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4357 від 12.10.2015 року 6 034 гривні 00 копійок та Bluetooth гарнітурою (навушниками) «Nokia» вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4357 від 12.10.2015 року 90 гривень 00 копійок, завдавши останній матеріального збитку на загальну суму 6 124 гривні 00 копійок.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 було досягнуто та підписано угоду від 22 жовтня 2015 року про примирення, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_6 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди погодились, що ОСОБА_5 понесе покарання за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин згідно ст. 56 КК України. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушеня визнав, щиро розкаявся. Обвинувачений також підтвердив суду, що угоду про примирення він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими. Просив затвердити зазначену угоду.
Потерпіла ОСОБА_4 зі свого боку також підтвердила суду, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, зазначену угоду укладали добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими. Просила суд затвердити зазначену угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують; також обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченомуОСОБА_5 зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 статті 474 цього Кодексу.
Також потерпілою усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілому зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпілий не заперечував проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 190 КК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.А саме ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати стягнути з ОСОБА_5 .
Відповідно до статей 118, 122, 124 КПК України процесуальні витрати покладаються на обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за оплату судової товарознавчої експертизи № 4357 від 12.10.2015 року.
Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
Угоду про примирення укладену 22 жовтня 2015 року між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених статтею 131 КПК України не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи № 4357 від 12.10.2015 рокув розмірі 306 грн. 90 коп.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy S5 CM-G900FD ІМЕІ НОМЕР_1 з Bluetooth гарнітурою (навушниками) «Nokia», які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , після набрання вироком законної чинності залишити за належністю у власника.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1