Справа № 194/856/15-к
Провадження № 1-кп/194/134/15

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2015 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 серпня 2014 року за № 0000576 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кізел Пермської області РФ, росіянина, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 02 червня 2014 року у невстановлених досудовим розслідуванням осіб придбав два гаражі № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Шахтар - 4», який розташований по вул. С.Маркова в м. Тернівка. При цьому будь-які документи не складалися, факт купівлі - продажу вказаних гаражів оформлювався розписками.
10 серпня 2014 року приблизно о 10 годині 40 хвилин біля будинку № 19 по вул. Маяковського в м. Тернівка, ОСОБА_3 зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_5 та достовірно знаючи, що останньому потрібен гараж, по раптово виниклому умислу, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, запропонував йому придбати гараж за 2000 грн., достовірно знаючи, що отримавши гроші за гараж, в подальшому розбере його та розпродасть в якості будівельних матеріалів. Цього ж дня, приблизно о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 прибули до гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Шахтар-4» по вул. С.Маркова в м. Тернівка, де ОСОБА_5 оглянувши запропоновані йому гаражі, вирішив придбати гараж № НОМЕР_1 . Після чого, приблизно об 11 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в районі будинку АДРЕСА_3 , будучи помилково впевненим у правильності та сумлінності дій ОСОБА_3 передав останньому 2000 грн. В свою чергу ОСОБА_3 , отримавши гроші в сумі 2000 грн. в присутності двох свідків написав розписку про те, що продав гараж ОСОБА_5 за 2000 грн. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, під приводом приведення проданого ним гаражу до належного вигляду залишив ключі від гаража у себе.

17 серпня 2014 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 прибув до гаражів № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Шахтар 4» по вул. С.Маркова в м. Тернівка, за один з яких раніше отримав гроші від ОСОБА_5 , та запропонував ОСОБА_6 будівельні матеріали, з яких були побудовані вказані гаражі. Цього ж дня, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розібрали гаражі № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в присутності ОСОБА_3 . Після чого, ОСОБА_3 будівельні матеріали, отримані в результаті розбору вказаних гаражів, продав ОСОБА_6 та не встановленому під час досудового розслідування громадянинові, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що вчинив даний злочин у зв`язку з тим, що на той час у нього було погане матеріальне становище, з роботи він розрахувався та не мав коштів, щоб годувати сім`ю. Повідомив, що на даний час він влаштувався на роботу та відшкодує завдану шкоду потерпілому. Заявлений цивільний позов потерпілого визнає в повному обсязі. Тиску з боку працівників міліції на нього не було. Інших злочинів після цього він не вчиняв, у вчиненому щиро розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового процесу, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засідання в якості потерпілого ОСОБА_5 суду показав, що він придбав у обвинуваченого гараж за 2000 грн. Потім він дізнався, що гараж розібрали. Він зателефонував обвинуваченому, на що той йому повідомив, що гараж розібрали невідомі йому люди. Згодом, коли він почав розпитувати у людей, то йому повідомили, що гаражі розбирали в присутності ОСОБА_3 . Коли він знову зателефонував до обвинуваченого, він сказав йому, що гроші віддасть, але до даного часу так гроші і не повернув. Крім того повідомив, що заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що в його діях має місце склад злочину, передбаченого: - ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання опіоїдів, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненному, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином підлягає задоволенню в повному обсязі та з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягають до стягнення грошові кошти в сумі 2000 грн.

Крім того, згідно ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України Про судовий збір підлягає до стягнення з обвинуваченого на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

На підставі п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; - періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування спричиненої злочином майнової шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_5 , (ІПН НОМЕР_4 ), на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, грошові кошти в сумі 2000 (дві тис.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), на користь УДКСУ у м. Тернівка Дніпропетровської області судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: - розписку - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1