Дата документу Справа № 336/1722/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1829/15
Єдиний унікальний № 336/1722/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000594 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2015 року, якою
обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Згідно зі змістом судового рішення, до суду після скасування судом апеляційної інстанції вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2015 року відносно ОСОБА_8 надійшло вказане кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

За наслідками підготовчого судового засідання, з урахуванням ухвали апеляційного суду від 28.07.2015 року встановлено, що у матеріалах провадження містяться дані про те, що ОСОБА_8 з 14.10.2005 року по 06.12.2010 року перебував на обліку в КУ «ОКНД» з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та опіатів. Синдром залежності. Знятий з обліку за відсутності відомостей на протязі року. Крім того, згідно з довідкою КУ «ОКПД», ОСОБА_8 двічі відвідував психіатра з метою консультації та МСЕК з діагнозом: емоційно-лабільний когнітивний розлад внаслідок органічного ураження головного мозку. Епісиндром. Між тим, незважаючи на наявність у ОСОБА_8 психічних вад, на стадії досудового розслідування захисник залучений не був. За таких обставин, суд повернув обвинувальний акт у кримінальному провадженні прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор у провадженні посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону зазначає, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт, оскільки суд апеляційної інстанції скасував вирок у даному провадженні відносно ОСОБА_8 , з мотивів незабезпечення останнього захисником саме під час судового розгляду. Тому вважає, що у суду були відсутні підстави для повернення обвинувального акту, у зв`язку з чим, просить оскаржуване судове рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого та обвинуваченого, які просили судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора у провадженні задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з норм закону, викладених у ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема послався на те, що незважаючи на наявність у ОСОБА_8 психічних вад, на стадії досудового розслідування захисник залучений не був.

Колегія суддів вважає, що вказівки суду щодо невідповідності обвинувального акту відносно ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України, не суперечать нормі вказаного закону, а підстави, на які послався суд першої інстанції у своїй ухвалі, перешкоджають розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_8 в судовому засіданні, оскільки такі обставини ставлять під сумнів законність всього досудового розслідування.

Колегія суддів також зазначає, що практика Європейського суду з прав людини вимагає від органа досудового розслідування забезпечення змоги обвинуваченого користуватися допомогою адвоката на початкових стадіях провадження слідчих дій, яка б гарантувала обвинуваченому справедливий судовий розгляд, а не тільки в стадії судового розгляду, як зазначає апелянт. Колегія суддів вважає, що оскільки саме сторона обвинувачення виявила порушення права на захист під час провадження і зазначила про це в апеляційній скарзі на вирок щодо ОСОБА_8 , забезпечення прав обвинуваченого повинно бути покладено на орган досудового розслідування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані обґрунтованими, а тому ухвала суду не підлягає скасуванню за підстав, наведених в скарзі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Зазначена ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4