Провадження № 1-КП/522/994/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі
Судді ОСОБА_1
За участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, неодруженого, освіта вища, курсант 5 курсу ОНМА, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.
15 червня 2015 року приблизно о 14.10 годині, ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем «ВМW-740», р/н « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_6 , рухався в умовах необмеженої видимості по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю Старосінної площі в Приморському районі міста Одеси, де організований односторонній рух і проїжджа частина має три смуги руху в попутному напрямку, що позначені відповідною дорожньою розміткою, з боку вулиці Водопровідної у напрямку вулиці Середньофонтанської, у лівій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю близько 50 км/год.
Наближаючись до позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» нерегульованого пішохідного переходу, що розташований напроти будинку № 7 по Старосінній площі, ОСОБА_5 в порушення пунктів 1.7.; 2.3. «б»; 4.16 «а»; 18.1. Правил дорожнього руху України, завчасно отримуючи об`єктивні ознаки того, що попереду знаходиться позначений нерегульований пішохідний перехід, на якому можуть знаходитися пішоходи, не вжив заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації, при відсутності будь-яких перешкод технічного характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого автомобіля аж до його зупинки, не переконався, що на пішохідному переході знаходиться неповнолітній пішохід, для якого може бути створена небезпека, хоча зобов`язаний був це передбачити.
Проявивши злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків але легковажно розраховуючи на їх відвернення, ОСОБА_5 не дав дорогу неповнолітньому пішоходу ОСОБА_7 , яка маючи перевагу у русі, перетинала проїжджу частину по пішохідному переходу, рухаючись у темпі кроку, а дійшовши до середини проїжджої частини і побачивши вказаний транспортний засіб - у темпі бігу, з правого боку наліво, за ходом руху автомобіля, внаслідок чого, скоїв наїзд передньою частиною керованого автомобіля «ВМW-740» на пішохода.
Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 569-1960/2015 від 29.07.2015, заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з її смертю, а саме:
а) закрита черепно-мозкова травма: забиті рани, садна голови, крововиливи у м`які тканини голови, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, забиття базальної поверхні лівої лобової частки головного мозку;
б) закрита травма грудної клітини: садна, забита рана грудей, перелом 7-го лівого ребра, переломи остистих відростків 4-9-го грудних хребців, внутрішньо-тканинний розрив лівої легені, з крововиливом в ліву плевральну порожнину (100 мл рідкої темно-червоної крові);
в) закрита травма живота: садна живота, розрив лівого купола діафрагми, крововилив під капсулу селезінки ;
г) травма кінцівок: забиті рани, садна кінцівок, відкритий перелом лівої плечової кістки. Безпосередньою причиною смерті є шок.
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин ДТП № 4248 від 19.08.2015 водій автомобіля «ВМW-740», р/н « НОМЕР_1 », гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом належного виконання вимог п. 18.1. ПДР і саме його дії знаходяться у причинному зв`язку із ДТП.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, зазначені в даному вироку, не оспорюючи доказів у кримінальному проваджені щодо обставин їхнього скоєння. У вчиненому розкаявся, провадження просив розглянути в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_5 своєї провини в інкримінованому йому злочині за ст. 286 ч.2 КК України, правильного розуміння ним та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 286 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують покарання.
Суд зокрема враховує: першу судимість ОСОБА_5 , його позитивну характеристику, щире визнання і каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку, і з урахуванням всіх обставин справи, позиції потерпілих, які просили не призначити обвинуваченому реальну міру покарання, при обранні йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 дію ст. 75 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом основного покарання з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 /одного/ року випробувального терміну ОСОБА_5 не скоїть нове кримінальне правопорушення.
У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом одного року випробувального терміну:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції;
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 не застосовувати.
Речові докази у справі - /автомобіль «BMW», р/н « НОМЕР_1 », 1999 року випуску, чорного кольору (свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 видане 25.06.2005 р. на ім`я ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 )/ - вважати повернутими за належністю ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя місцевого Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1