Справа № 563/587/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2015 року Корецький районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Хотин Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, із середньою освітою, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
15 травня 2015 року близько 15 год. 30 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, спільно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, діючи як співвиконавці, викрали з території млина за адресою: с.Застав`я Корецького району Рівненської області, що належить ОСОБА_6 , непридатний для використання металевий зерновий баран вагою 114 (сто чотирнадцять) кг., чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 339 (триста тридцять дев`ять) грн. 00 коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду показав, що 15 травня 2015 року близько 15 год. він запропонував ОСОБА_5 викрасти з території млина, що в с.Застав`я Корецького району Рівненської області, непридатний для використання металевий зерновий баран, щоб в подальшому здати на металобрухт. Кошти йому необхідні були для оплати синові за гуртожиток. З даною пропозицією ОСОБА_5 погодився. Прийшовши на територію млина, побачили, що даний барабан був закиданий сміттям. Після того, як відчистили барабан, то він зупинив їхнього сусіда ОСОБА_7 , який їхав на підводі, та попросив, що б той завіз барабан до пункту прийому металобрухту, з чим останній погодився. По дорозі до пункту прийому металобрухту, приблизно на відстані 100-150 метрів від млина, їх зустрів власник викраденого барабана ОСОБА_8 та сказав, щоб вони повернули барабан на його місце. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.
Згідно вироку Корецького районного суду Рівненської області від 31 липня 2015 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
Обвинуваченим не оспорюються докази стосовно фактичних обставин справи, які об`єктивно доводять вчинене ним інкримінованого злочину.
Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.
Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченого, представника державного обвинувачення, вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності його позицій не має. Обвинуваченому роз`яснено, що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполіг на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах справи.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує сукупність обставин, при яких вчинено злочин, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину вперше, щире розкаяння, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
По місцю проживання обвинувачений характеризуються посередньо. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речовий доказ по кримінальному провадженні необхідно повернути власнику.
Керуючись ст.ст.349, 370, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а засудженими в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення йому копії вироку.