В И Р О К Справа № 710/1336/15-к
провадження № 1-кп/710/81/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2015 року Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
13 квітня 2015 року, близько 17-00 години, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в будинку власного домоволодіння по АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, яка переросла в бійку, умисно нанесла удар кухонним ножем ОСОБА_6 , в результаті чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням нижньої долі лівої легені, яке супроводжувалося внутрішньоплевральною кровотечею, які згідно висновку судово-медичної експертизи №157 від 12.05.2015, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася і показала, що дійсно 13 квітня 2015 року вона перебувала в своєму будинковолодінні в с. Веселий Кут, Шполянського району. Разом з чоловіком ОСОБА_6 вони розпивали спиртні напої і між ними виникла сварка, яка переросла в бійку, в результаті якої вона схопила кухонний ніж і вдарила ОСОБА_6 ножем в ліву частину грудної клітки. Вона щиро розкаялася в скоєному, вказала, що не бажала завдавати чоловікові тілесних ушкоджень, однак внаслідок неприязних відносин вона не втрималася і вдарила його ножем, просила суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, вислухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показань обвинуваченої, істинність, належність, достовірність та допустимість інших доказів по кримінальному провадженню, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, доказана і її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи ОСОБА_5 вид і міру покарання, згідно вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України являється тяжким кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, раніше не судима, її каяття, похилий вік, відношення до вчиненого кримінального правопорушення, відсутність претензій з боку потерпілого, що вона за даними Шполянської ЦРЛ на диспансерному обліку в лікарів нарколога та психіатра Шполянської ЦРЛ не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття. Обтяжуючою обставиною, згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, суд вважає доцільним призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі, але враховуючи, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, сприяла в наданні першої медичної допомоги потерпілому, думку потерпілого, який не наполягав на позбавленні волі обвинуваченої, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вбачає підстави до застосування ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що цілком відповідатиме тяжкості вчиненого, обставинам вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Від заявленого цивільного позову по кримінальному провадженню потерпілий відмовився, в зв`язку з чим цивільний позов підлягає залишенню без розгляду. Речові докази по даному провадженню, згідно п.4 ч. 9 ст. 100 КПК України, необхідно знищити. Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити їй покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.
Речові докази кухонний ніж, металеву кришку, зрізи нігтів та піднігтевий вміст, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області, - знищити.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_7