Справа № 473/440/16-к
ВИРОК
іменем України
"15" лютого 2016 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0002759 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Іванівка, Арбузинського району, Миколаївської області, не працює, не одружений, але співмешкає без реєстрації шлюбу, з неповною середньою освітою, раніше судимого: 23.03.2010 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт; 21.08.2010 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.198, ч.3 ст.185, ст.290, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 19.03.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 28.04.2015 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 13 днів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с.Ковалівка, Миколаївського району, Миколаївської області, не працює, не одружений, але співмешкає без реєстрації шлюбу, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаний, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2015 року, у вечірній час, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшли до території свиноферми, яка розташована в АДРЕСА_3 . Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перелізли через огорожу свиноферми та таким чином опинилися на її території, де вони шляхом збивання навісного замка, проникли до приміщення верхнього корпусу свиноферми. Знаходячись в приміщені цього корпусу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно, з приміщення верхнього корпусу свиноферми, викрали шість металевих корит загальною вагою 332 кг вартістю 2 грн. 40 коп. за 1 кг чорного металу, а всього на суму 796 грн. 80 коп. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викраденими коритами розпорядилися на власний розсуд. В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 796 грн. 80 коп.
Також 06 листопада 2015 року, у вечірній час, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий намір, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшли до території свиноферми, яка розташована в АДРЕСА_3 . Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перелізли через огорожу свиноферми, та таким чином опинилися на її території. Шляхом збивання навісного замка вони проникли до складського приміщення свиноферми. Знаходячись в цьому приміщені, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно з складського приміщення свиноферми викрали електричний двигун потужністю 5 кВт вартістю 1000 грн. та електричний двигун потужністю 30 кВт, типу 4АМ180М4УЗ вартістю 7200 грн. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викраденими електричними двигунами розпорядилися на власний розсуд. В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 8200 грн.
Крім цього, 07 листопада 2015 року, у вечірній час, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий намір, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшли до території свиноферми, яка розташована в АДРЕСА_3 . Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перелізли через огорожу свиноферми та таким чином опинилися на її території. Далі вони через незачинені двері проникли до складського приміщення свиноферми. Знаходячись в цьому приміщені, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно з цього приміщення викрали п`ять алюмінієвих корит загальною вагою 57 кг вартістю 14 грн. за 1 кг алюмінію, а всього на суму 798 грн. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викраденими коритами розпорядилися на власний розсуд. В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 798 грн.
08 листопада 2015 року, у вечірній час, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий намір, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до території домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 . Далі ОСОБА_4 переліз через огорожу цього домоволодіння та таким чином опинилися на його території. Через незачинені двері він проник до приміщення гаражу. Знаходячись в гаражі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно з гаражу викрав кутошліфувальну машинку «Диолд МШУ-1-125» вартістю 518 грн. Після цього, ОСОБА_4 викраденою кутошліфувальною машинкою розпорядився на власний розсуд. В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 518 грн.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали себе винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та пояснили, що їм зрозуміла суть пред`явленого їм обвинувачення, вони погоджуються із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, не оспорюють їх та просять суд розглядати кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України. ОСОБА_4 пояснив свій вчинок потребою у грошових коштах, обумовленою вагітністю дружини.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 до суду не з`явилися, надали заяви, в яких просили здійснювати судовий розгляд у їх відсутності, просили суворо обвинувачених не карати. Потерпілий ОСОБА_6 просив розглянути позов у його відсутності, який він підтримує.

Враховуючи те, що обвинувачені у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор не оспорював обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, - суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставив, які ніким не оспорюються.

Обставини вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, окрім власного визнання ними своєї вини, також підтверджуються фактичними даними, які містяться в документах, наданих стороною обвинувачення.

Згідно із протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.11.2015 року потерпіла ОСОБА_7 повідомила до органів поліції, що в ніч з 08.11.2015 року на 09.11.2015 року невстановлена особа з приміщення гаражу вчинила крадіжку болгарки (шліфувальної машини) марки «Диолд МШУ-1-125».
На підставі протоколу огляду місця події від 13.11.2015 року було оглянуто домоволодіння в АДРЕСА_4 , де потерпілою ОСОБА_7 було вказано місце, де в приміщенні гаражу знаходилася кутошліфувальна машинка марки «Диолд МШУ-1-125».
Згідно із протоколу огляду місця події від 13.11.2015 року було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 видав кутошліфувальну машинку «Диолд МШУ-1-125», яку він купив у ОСОБА_9 за 150 грн.
Згідно із протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.12.2015 року ОСОБА_6 повідомив до органів поліції, що в період з 12.11.2015 року по 12.12.2015 року невідомі особи з території свиноферми, яка розташована в АДРЕСА_6 викрали 2 електричні двигуни та металеві вироби.

На підставі протоколу огляду місця події від 12.12.2015 року було оглянуто територію свиноферми в с.Дорошівка, з території якого було викрадено майно потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно із протоколу огляду місця події від 12.12.2015 року було оглянуто присадибну ділянку в АДРЕСА_6 , де ОСОБА_10 добровільно видав електричний двигун потужністю 30 кВт.
Згідно із протоколу огляду місця події від 24.12.2015 року було оглянуто домоволодіння в АДРЕСА_7 , де було вилучено 6 металевих корит.

Також згідно із рапортами від 12.12.2015, 28.12.2015 було встановлено причетність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення крадіжок майна потерпілого ОСОБА_6 .

Вартість майна, викраденого обвинуваченими у потерпілих, підтверджується довідками ПП «Югломресурс» про вартість 1 кг алюмінію та 1 кг чорного металобрухту; а також висновком товарознавчої експертизи від 24.12.2015 року №302 про те, що середня ринкова вартість кутошліфувальної машинки «Диолд МШУ-1-125» на 08.11.2015 року з урахуванням зносу могла становити 518 грн. Згідно із висновком товарознавчої експертизи від 25.12.2015 року №95 середня ринкова залишкова вартість електричного двигуна потужністю 30 кВт типу 4АМ180М4УЗ станом на 12.11.2015 року могла становити 7200 грн.
Також вина обвинувачених у вчинення злочинів, за якими їм пред`явлено обвинувачення, підтверджується вилученими в ході слідства речовими доказами, які є тими речами, що були викрадені у потерпілих та були їм повернуті під зберіг альні розписки.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, та дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.
Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченим покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, - є рецидив злочину, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - судом не встановлено.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особи обвинувачених

- ОСОБА_4 , який раніше судимий та на момент скоєння злочину мав непогашену судимість за злочини проти власності, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду, характеризується посередньо; не має місця роботи, засобів для існування, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра - не перебуває; стверджує, що його співмешканка є вагітною, щиро кається у вчиненому; наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений згідно із ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст.71, ч.4 ст.81 КК України за сукупністю вироків, оскільки злочини ним було вчинено в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду,

- ОСОБА_5 , який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, характеризується посередньо; не має місця роботи, засобів для існування, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра - не перебуває; щиро кається у вчиненому; стверджує про наявність новонародженої дитини, народження якої ще не встиг зареєструвати, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений згідно із ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання у вигляді позбавлення волі із звільнення від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Розмір шкоди завданий злочином потерпілій ОСОБА_7 становить 518 грн., яка відшкодована в повному обсязі, а розмір шкоди, завданому потерпілому ОСОБА_6 , - 9794,80 грн., яку відшкодовано частково на суму 7200 грн.
Потерпілим ОСОБА_6 було пред`явлено до обвинувачених цивільний позов про стягнення з них 2594,80 грн. шкоди, завданої злочином. Позов потерпілого обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали повністю,- суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки обвинувачені повністю визнали пред`явлений до них цивільний позов потерпілого, то він підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами - не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, - стягненню з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити кожному з них покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, ч.4 ст.81 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком від 19.03.2012 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, яким його було засуджено за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 20.04.2015 року ОСОБА_4 було звільнено умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 13 днів та призначити йому остаточно покарання у вигляді 3 (трьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 та доставки його до Миколаївського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області доручити Вознесенському відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області після вступу вироку з законну силу.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту після вступу вироку в законну силу.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає всі покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.2, 3 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 2594,80 грн. шкоди, завданої злочином

Стягнути у рівних частках з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 306,90 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 614,40 грн.

Речові докази, а саме;

електричний двигун потужністю 30 кВт тип 4АМ180М4УЗ, шість металевих корит, переданих під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому, як власнику,

кутошліфувальну машинку «Диолд МШУ-1-125», передану під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 - залишити останній, як власнику.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: