Справа № 303/7602/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.08.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , перекладача ОСОБА_12 , розглянув у відкритому засіданні кримінальну справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 25.03.2015 року, яким
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , угорця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою совітою, непрацюючого, раніше судимого: 20.02.1997 року Мукачівським міським судом за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) - до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 13.12.2000 року Мукачівським міським судом за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) - до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна; 31.01.2002 року Мукачівським міським судом за ч.2 ст.186, ч.З ст.187 КК України (в редакції 2001 року) - до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.03.2010 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.3 ст.186 КК України (в редакції 2001 року) - до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
-визнано винним та призначено покарання за п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України - у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за ч.4 ст. 187 КК України - у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання ОСОБА_6 у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Запобіжний захід тримання під вартою, залишено ОСОБА_6 без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 16 вересня 2014 року;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , угорця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 14.12.2005 року Мукачівським міськрайонним судом за ст.ст.304, 156 ч.2 КК України (в редакції 2001 року) застосування примусового заходу медичного характеру, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; - 23.01.2006 року Ужгородським міськрайонним судом за ст.ст. 153 ч.3, 129 ч.1, 185 ч.3, 185 ч.2 КК України (в редакції 2001 року) із застосуванням примусового заходу медичного характеру, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 18.09.2006 року Ужгородським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 України (в редакції 2001 року), - застосування примусового заходу медичного характеру, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 15.05.2009 року постановою Берегівського районного суду примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_7 , застосовані згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду скасовані; 24.09.2012 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 України (в редакції 2001 року) до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік; 25.07.2014 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України (в редакції 2001 року) до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,
-визнано винним та призначено покарання за п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України та - вигляді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за ч.4 ст. 187 КК України - у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у вигляді 13 (тринадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_7 за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 25 липня 2014 року 6 (шість) місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Запобіжний захід тримання під вартою, залишено ОСОБА_7 без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 16 вересня 2014 року.
Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.
Згідно встановлених судом обставин, близько 13 год. 30 хв. 16.09.2014 року обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, діючи умисно, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через незамкнуту хвіртку воріт зайшли на подвір`я будинку ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , за допомогою скоби здійснили злом вхідних дверей житлового будинку та підвального приміщення, проникли в середину житла та підвального приміщення, звідки таємно стали скоювати крадіжку належних потерпілій ОСОБА_10 , бувших у користуванні речей та предметів домашнього вжитку а саме: телевізора марки « TOSHIBA HV 10G » 24*, фотоапарата «UFO», двох велосипедів, соковарок, каструль, м`ясорубки, цвяхів, велосипедних ключів, електрошнурів, продуктів харчування - гречаної та рисової крупи, цукру, смакових приправ, вермішелі, плавлених сирків, макаронних виробів, ковбаси «Волинської» курячої, смальцю, цигарок «Столичні»; одіяла та одягу жіночих костюмів, кофт, сорочок, халатів на загальну суму 2 256 грн. 90 коп.
В процесі вчинення зазначеної крадіжки ОСОБА_15 та ОСОБА_7 були помічені потерпілою ОСОБА_10 , та ОСОБА_16 , які на той час підійшли до будинку. Побачивши потерпілу та ОСОБА_16 обвинувачені силоміць затягнули останніх з вулиці на подвір`я будинку, де ОСОБА_6 та ОСОБА_17 з метою доведення злочинного умислу до кінця подальшого заволодіння та привласнення викраденого ними майна, застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , вчинили напад на останніх, в процесі якого дерев`яною палицею нанесли їм множинні удари в життєво важливі органи - область голови та тулуба, спричинивши ОСОБА_10 та ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_18 .
Переконавшись в тому, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_16 перебували без свідомості внаслідок завданих їм тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволоділи вказаним майном потерпілої ОСОБА_10 , в тому числі і її мобільним телефоном марки «Самсунг » RH1080 вартістю 85 грн., завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2 341грн. 90коп.
Крім того, близько 13 години 45 хвилин 16 вересня 2014 року, в АДРЕСА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю за місцем свого проживання потерпілої ОСОБА_10 , через незамкнуту хвіртку воріт зайшли на подвір`я вищевказаного будинку, де ОСОБА_15 та ОСОБА_7 за допомогою металевої скоби здійснили злом вхідних дверей на житловому будинку та підвальному приміщенні, звідки таємно стали скоювати крадіжку належних потерпілій ОСОБА_10 бувших у користуванні різних речей та предметів домашнього вжитку загальною вартістю 2 256грн. 90коп.
В процесі вчинення вказаного злочину, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , будучи поміченими потерпілою ОСОБА_10 , яка разом із ОСОБА_16 на той час підійшли до будинку та стали вимагати від них припинення злочинних дій та звати на допомогу сторонніх осіб, діючи умисно, за попередньою змовою, з метою заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_16 , переслідуючи корисливі мотиви, а саме подальше незаконне заволодіння та привласнення викраденого ними майна, затягнули силоміць потерілого ОСОБА_16 на подвір`я вищевказаного будинку, де дерв`яною палицею стали наносити множинні удари в життєво важливі органи ОСОБА_16 - в область голови та тулуба.
Переконавшись в тому, що потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень знаходяться без свідомості та не можуть перешкоджати їм у доведенні злочинного наміру до кінця, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_10 марки «Самсунг » RH1080 вартістю 85 грн., та вищезазначеними предметами домашнього вжитку, продуктів харчування та одягу, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2 341грн. 90коп.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_16 помер о 18 годині 35 хвилин 16 вересня 2014 в реанімаційному відділенні Мукачівської ЦРЛ.
В апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати як незаконний, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, вважаючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого його дії невірно кваліфіковано за п.п.6, 12 ст.115 КК України. В обґрунтування доводів апеляції зазначав, що у нього не було умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_16 , тому, на його думку, його дії мають бути перекваліфіковані з п.п.6, 12 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_19 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили таку задовольнити, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які також підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_7 , потерпілих, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, оглянувши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, частково відновивши судове слідство по справі, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченим, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому, в цілому, проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
В ході судового розгляду обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в пред`явленому їм звинуваченні свою вину визнали повністю та показали, що 16.09.2014 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна, через незамкнуту хвіртку воріт проникли н6а подвір`я будинку АДРЕСА_3 . Зламавши вхідні двері будинку та підвального приміщення, викрали речі домашнього вжитку, металеві каструлі, продукти харчування, одяг. Під час скоєння крадіжки з`явились власники будинку і стали кричати, на що вони силоміць затягнули їх на подвір`я та стали наносити удари дерев`яною палицею по різним частинам тіла та голови. Побачивши, що потерпілі лежать без свідомості, з викраденим втекли з місця події.
В апеляційній скарзі та в ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України кримінального правопорушення визнав частково та показав, що не мав наміру на вбивство потерпілого ОСОБА_16 . Заподіяв останньому один удар палкою по голові та по руках, від чого той впав, та ОСОБА_10 - по руках та ногах, від чого така теж впала, маючи на меті виключно заспокоїти господарів будинку, щоб останні перестали кричати. Решту ударів потерпілим було спричинено ОСОБА_6 .
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, така, в обсязі пред`явленому органом досудового слідства, повністю доведена наступними доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_10 даними нею під час судового слідства та перевіреними в ході апеляційного розгляду справи стверджено той факт, що 16.09.2014 року в обідню пору, повернувшись з ринку додому, на подвір`ї виявила обвинувачених та почала на них кричати. Останні у відповідь на це нанесли їй серію ударів палицею по голові, від яких впала та втратила свідомість.
Показами потерпілої ОСОБА_11 , доньки потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , даними нею в ході судового слідства та перевіреними під час апеляційного розгляду, як ствердила, що 16.09.2014 року, близько 16 години їй повідомили, що на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 знайшли побитими її батьків. ОСОБА_16 в той же день помер в Мукачівській ЦРЛ.
Згідно показів свідка ОСОБА_20 , яка є сусідкою потерпілої ОСОБА_10 , даними нею під час судового слідства, стверджено ту обставину, що 16.09.2014 року приблизно о 13:30 год. вона чула крики ОСОБА_10 , яку разом з ОСОБА_16 обвинувачені силоміць затягли на подвір`я, а через деякий час останні вийшли звідти з велосипедами загруженими сумками та попрямували в напрямку залізничного вокзалу.
Висновком судово - медичної експертизи №280/2014 від 06.11.2014 року(а.с.162-166 т.1) у потерпілого ОСОБА_16 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран в чоловій області з переходом на верхню повіку лівого ока, у правій скроневій області з переходом на чолову, в тім`яній області голови справа, на спинці носа по центру, синців у лівій та правій орбітальних областях, у середній третині лівого передпліччя та зовнішній поверхні; крововиливів на внутрішній поверхні м`яких покровів черепа по всій площі; розчавлення м`якої мозкової оболонки в області полюсів скроневих долей і розташованих під нею зливних субарахноїдальних крововиливів, виражених рівномірно на поверхні обох півкуль мозку та мигдаликів мозочка; дрібнокрапкових крововиливів у речовину головного мозку, рідкої крові у шлуночку мозку; багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа з утворенням множинних фрагментів, з розвитком травматичного шоку, що і явилося безпосередньою причиною його смерті. Вказані тілесні ушкодження, виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею по ударному механізмі спричинення, чим може бути дерев`яна палиця та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 893/2014 від 30.10,2014 року(а.с.156-159 т.1) у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому лобної кістки справа, розможення речовини головного мозку, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку 3 ст., які виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму - чим може бути дерев`яна палиця, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення і вкладаються в час події 16.09.2014 року.
Дослідженими під час судового слідства протоколом огляду місця події від 19.09.2014 року та фото таблицями до нього стверджено, а так само і переглянутою судом першої інстанції відеокасетою з фіксацією проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 17.09.2014 року стверджено, час, місце та спосіб скоєння обвинуваченими злочинів, вчинення яких їм інкримінується.
Таким чином, суд першої інстанції, з врахуванням рекомендацій, викладених у Постанові ПВС № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» та в Постанові ПВС № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», дійшов вірного висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками,- розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо неправильної юридичної кваліфікації його дій та наявності підстав для перекваліфікації його дій з п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, колегія суддів такі до уваги не приймає і погоджується з висновками суду першої інстанції з цього приводу, оскільки вони спростовуються вище переліченими доказами, зібраними в матеріалах провадження, яким суд дав належну юридичну оцінку і які сумнівів у колегії суддів не викликають.
Судом першої інстанції, з врахуванням способу та знаряддя злочину, кількості, характеру та локалізації ударів, нанесених обвинуваченим дерев`яною палицею потерпілому в місце розташування життєво важливих органів голову, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення усвідомлення ним негативних наслідків своїх дій та бажання настання таких (не надав допомогу, не викликав швидку, бачив, що потерпілі перебувають в несвідомому стані з тілесними пошкодженнями, небезпечними для їх життя тощо) та продовжив спільно з ОСОБА_6 свої дії, спрямовані на заволодіння майном потерпілої для реалізації мети, з якою вони проникли на її подвір`я, що стверджено зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, вірно зроблено висновок про те, що спільні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були спрямовані саме на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_16 , з метою завершення своїх злочинних посягань, що також стверджується відсутністю у останніх будь-яких тілесних ушкоджень і зафіксовано у висновках судово-медичних експертиз наявних в матеріалах справи.
В даному конкретному випадку , оцінюючи в сукупності з іншими доказами, мету, з якою обвинувачений ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 проникли на подвір`я належного потерпілій будинку, обставини заподіяння ОСОБА_7 та ОСОБА_6 смерті ОСОБА_16 , виявлені на трупі останнього тілесні ушкодження, що стали причиною його смерті, спосіб та знаряддя заподіяння таких, співвідношення сил потерпілих та обвинувачених, дії останніх, які передували заподіянню смерті потерпілого ОСОБА_16 , а також пост кримінальну поведінку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд правильно кваліфікував його дії за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України.
Призначаючи, обвинуваченим покарання в порядку та на умовах, визначених в ст.70 КК України, а щодо ОСОБА_7 і з застосуванням положень ст.71 КК україни, суд першої інстанції врахував дані про їх особи та обставини, визначені у ст.ст.65-67 КПК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також те, що обвинувачені неодноразово притягались раніше до кримінальної відповідальності, в тому числі і за корисливі злочини, мають незняті та непогашені судимості, а обвинувачений ОСОБА_7 , крім іншого, вчинив злочин в період іспитового строку.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційних вимог ОСОБА_7 , в зв`язку з чим, його доповнена апеляційна скарга задоволенню не підлягає
Разом з тим, згідно ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» за змістом частини другої статті 187 КК розбій вважається повторним, якщо його вчинено особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм.
Враховуючи, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше вчиняв розбій або бандитизм, колегія суддів дійшла висновку про правильну кваліфікацію його дій за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за виключенням такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення розбою особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм, -
В зв`язку з цим вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в цій частині підлягає зміні.
Інших порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення
Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 25.03.2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку щодо ОСОБА_7 , як вчинення розбою особою, яка раніше вчинила розбій.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: