Справа №1-2/11 21.01.2016 21.01.2016 21.01.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11/1490/10/16 Головуюча суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області
у складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції, на постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2015 року, якою кримінальну справу відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, судимого 30.08.2001 року Луцьким районним судом Волинської області за ст. 212, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 42, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 5 років; 10.03.2005 року постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області умовно-достроково звільнений від відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 2 дні, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
- направлено на додаткове розслідування.
Згідно постанови суду, органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в середині жовтня 2005 року близько 23 години в с. Маринівка Доманівського району Миколаївської області він, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проникши в склад ВАТ «Племзавод Шляховий», який розташовано на території зернотоку, таємно викрали 1300 кг. насіння соняшнику по ціні 0.95 коп. за кг., чим завдали збитків на суму 1235 грн.
Крім того, 22.10.2005 року близько 24 години ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вдруге проникли в склад ВАТ «Племзавод Шляховий», звідки таємно викрали 2300 кг. такого ж насіння соняшнику на суму 2185 грн.
24.10.2005 року близько 23 години ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , втрете проникли в склад ВАТ «Племзавод Шляховий», звідки таємно викрали 1500 кг. такого ж насіння на суму 1425 грн.
26.10.2005 року близько 24 години ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знову проникли в склад ВАТ «Племзавод Шляховий», звідки таємно викрали 2250 кг. такого ж насіння соняшнику на суму 2137 грн.
Дії ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в сховище, повторно.
Під час судового слідства, в зв`язку з неявкою ОСОБА_6 без поважних причин до суду, постановою від 05.07.2005 р. його оголошено в розшук.
Приймаючи рішення про направлення справи на додаткове розслідування, з мотивів неповноти досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні суд, зазначив наступне, а саме, що в порушення ст. 64 КПК України, органи досудового слідства неповно з`ясували дані про особу підсудного, а саме зареєстроване місце його проживання.
Так, як на момент закінчення досудового розслідування тимчасова реєстрація у підсудного ОСОБА_6 була закінчена, а нове місце реєстрації взагалі не встановлювалося, що і стало причиною неявки підсудного в суд.
Також суд зазначив, що розшукові заходи щодо місця знаходження підсудного ОСОБА_6 належним чином не проводяться, а повідомлення розшукових органів носять формальний характер, що дає підстави сумніватися в можливості подальшого знаходження підсудного.
Суд зазначає, що знаходження справи тривалий час в суді з причин відсутності дієвих заходів розшукових органів по встановленню місця знаходження підсудного порушує право потерпілого на відшкодування йому майнової шкоди.
В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи, просить скасувати постанову суду, а справу направити на новий судовий розгляд у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону.
Вважає, що суд першої інстанції не мав підстав для повернення справи на додаткове розслідування із зазначених у постанові мотивів, оскільки відповідно до вимог ст. 281 КК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Зазначає, що органом досудового слідства були встановлені всі необхідні данні про особу ОСОБА_6 в тому числі й адреса його місця проживання на момент направлення кримінальної справи до суду.
Також зазначає, що ОСОБА_6 під час досудового слідства не порушував запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, а став ухилятися від суду після призначення справи до судового розгляду, у зв`язку з чим постановою суду від 05.07.2006 року його оголошено в розшук. На даний час розшук підсудного ОСОБА_6 здійснюється на підставі заведеної СВ Ярмолинецького РВ УМВС України в Хмельницькій області оперативно розшукової справи « Розшук» № 22- 387 від 10.12.2010 р., а тому проведення слідчих дій при досудовому розслідуванні не потребується.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляції, який вважає постанову не обґрунтованою та просив її скасувати, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.
Згідно ч.2 ст.281 КПК України суд вирішує питання повернення справи на додаткове розслідування мотивованою ухвалою (постановою).
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається тільки лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України,не були досліджені або були поверхнево чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Проте суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався.
Як вбачається з постанови суду від 03.12.2015 року суд першої інстанції, приймаючи рішення про направлення справи на додаткове розслідування вказав, що розшукові заходи, щодо місця знаходження підсудного ОСОБА_6 ( на підставі постанови суду від 05.07.2006 р. про розшук останнього) належним чином не проводяться і дані цих органів про неможливість встановлення місця знаходження підсудного викликають сумніви.
Між тим, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що на підставі постанови суду від 05.07.2006 р. розшук підсудного ОСОБА_6 здійснювався Доманівським РВ УМВС України в Миколаївській області, а на теперішній час здійснюється СВ Ярмолинецького РВ УМВС України в Хмельницькій області, що підтверджується повідомленнями вищевказаних правоохоронних органів доданих на адресу суду та прокурора. ( т. 2 а.с.352-357, т. 3 а. 4,8,11,15, 23,26, 30,33, 42).
Також приймаючи рішення про направлення справи на додаткове розслідування суд, вказав, що в порушення вимог ст. 64 КПК України, органи досудового слідства не повно з`ясували дані про особу підсудного, а саме, що на момент закінчення досудового розслідування ( про що свідчить протокол про оголошення ОСОБА_6 про закінчення досудового слідства від 17.05.2006 р., а. с. 184 т.2), що підтверджується паспортними даними та довідкою з ЖЕК, з яких вбачається, що тимчасова реєстрація у підсудного була закінчена 22.07.05 р., виписаний він був 09.09.2005р., а нове місце реєстрації взагалі не встановлювалось. (т.1а.с.64-66 ).
Колегія вважає, що вищевказані висновки суду першої інстанції про неповноту досудового слідства в зв`язку з не встановленням на досудовому слідстві місцезнаходження ОСОБА_6 через не проведення належним чином оперативно розшукових заходів є невірними.
Оскільки постановою суду від 05.07.2006 р. було оголошено розшук підсудного ОСОБА_6 і почали здійснюватись оперативно розшукові заходи то проведення слідчих дій органом досудового слідства з цього приводу не потребувались.
Також висновки суду, що розшукові заходи щодо місця знаходження підсудного ОСОБА_6 належним чином не проводяться, а повідомлення розшукових органів носять формальний характер суперечать матеріалам справи і свого підтвердження не знайшли.
Крім того, як вбачається із постанови суду першої інстанції про призначення справи до судового розгляду від 26.06.2006 року, суд призначаючи справу не знайшов на той час перешкод для призначення справи до судового розгляду та підстав, відповідно до вимог ст.ст. 237, 245 -246 КПК України, для повернення справи для проведення додаткового розслідування.
Виходячи з вищевикладеного, апеляція прокурора підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.
Постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2015 року, якою кримінальну справу відносно ОСОБА_6 направлено на додаткове розслідування скасувати.
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України повернути на новий судовий розгляд в той же суд.
Судді