Справа № 129/2166/13-к
Провадження №11/772/11/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Вінницької області
в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5
адвоката: ОСОБА_6
розглянула «21» січня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від «17» листопада 2015 року, яким
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець с. Шиманівка Теплицького
району Вінницької області, українець
громадянин України, одружений,
тимчасово непрацюючий, раніше
судимий:
- 02.04.2004 року Гайсинським районним
судом Вінницької області за ч.3 ст. 185
ч.2 ст. 289, 304 КК України у виді 5 років
позбавлення волі,
-12.01.2006 року звільнений умовно достроково
на 2 роки 5 імсяців 8 днів;
-25.06.2009 року Теплицьким районним судом
-Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 місяці;
-20.01.2014 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,
визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно вироку суду, 13.11.2011 р. приблизно о 01-00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи під навісом кафе-магазину «Каштан» в с. Бубнівка Гайсинського району, дістав з одягу спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень пневматичний револьвер «EKOL Viper 4,5» номер Е 4 UP-1160139, який переносив при собі, і з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, почав безпричинно стріляти в сторону групи осіб, які стояли біля вхідних до кафе дверей, влучивши в ОСОБА_9 , чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синця в ділянці верхньої та нижньої повіки зліва, садна в ділянці лівої щоки, садна в ділянці верхньої губи зліва, садна в лопатковій ділянці зліва. Після чого ОСОБА_7 відбіг в сторону та, продовжуючи хуліганські дії, знову декілька разів вистрілив, влучивши в ОСОБА_10 , чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді кульового поранення правої шоки та правої кисті.

В своїй апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку Гайсинського районного суду від 17.11.2015 року відносно засудженого ОСОБА_11 за ст. 296 ч.4 КК України, в зв`язку з істотним порушенням кримінального закону та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ст. 296 ч.4 КК України покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок виконувати самостійно від покарання, призначеного вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 20.01.2014 року. В решті вирок залишити без змін.
Вимоги мотивовані тим, що судом першої інстанції невірно застосовано вимоги ч.4 ст. 70 КК України щодо призначення покарання. Крім того, судом недостатньо враховано те, що засуджений обвинувачується у скоєнні умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, вину у скоєєні злочину визнав частково, у скоєному не розкаявся.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_6 , які заперечили проти апеляції державного обвинувача, міркування прокурора про не законність вироку щодо ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції підлягає до частково задоволення.

Відповідно до вимог ст. 365 КПК України 1960 року , вирок суду першої інстанції перевіряється судом в межах апеляції.
Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_7 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства ( хуліганство), що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень - є обґрунтованими.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України є правильною та не спорююється в апеляції прокурора.

Разом з тим, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання допустив порушення вимог кримінально-процесуального законодавства України при призначенні покарання, а тому вирок підлягає зміні.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Бершадського районного суду від 20.01.2014 року у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України віл 24.10.2003 №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" вбачається, що коли особа, щодо якої було застосовані звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Вироком Гайсинського районного суду від 17.11.2015 ОСОБА_7 призначено покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді 3 років позбавлення волі, тобто за злочин, який останній вчинив до постановлення вироку Бершадським районним судом від 20.01.2014 року.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суддя першої інстанції послався на вимоги ч.3 ст. 72 КК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» , тобто зазначив, що кожний вирок щодо ОСОБА_7 , необхідно виконувати самостійно.
Але разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, в резолютивній частині вироку не вказав вимоги ч.4 ст. 70 КК України, щодо призначення покарання, не зазначивши при цьому, що вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 17.11.2015 року щодо ОСОБА_7 виконувати самостійно від покарання, призначеного вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 20.01.2014 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 17.11.2015 року відносно ОСОБА_7 , - змінити в частині призначеного покарання, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
В резолютивній частині вироку вказати, що на підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 17.11.2015 року щодо ОСОБА_7 виконувати самостійно від покарання, призначеного вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 20.01.2014 року.
В решті вирок залишити без змін.
Зарахувати ОСОБА_7 попереднє ув`язнення в період з 26.07.2014 року по 21.01.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .
Згідно з оригіналом: