Справа № 298/528/15-к
Номер провадження 1-кп/298/54/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої, з неповною середньою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, маючої на утримані двох неповнолітніх дітей, громадянки України, несудимої,

- за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2006 року та 13 грудня 2011 року в смт. Великий Березний ОСОБА_4 умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, шляхом обману, подала до управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації підроблені офіційні документи, а саме відповідно заяву № 171 від 22 лютого 2006 року Про призначення усіх видів соціальної допомоги, затверджену наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 205 від 22.07.2003 року, та заяву № 1372 від 13 грудня 2011 року Про призначення усіх видів соціальної допомоги, затверджену наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 215 від 08.06.2006 року, в які внесла неправдиву інформацію, приховавши шляхом замовчування, що вона проживає з особою від якої народила дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (у заяві № 171 від 22 лютого 2006 року), і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (у заяві № 1372 від 13 грудня 2011 року). Так, при перевірці соціальними працівниками було встановлено, що фактично з самого народження дітей ОСОБА_4 проживала з їх батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але вела спільне господарство й виховувала дітей, тобто проживала в фактичних шлюбних відносинах.

Дані заяви ОСОБА_4 завірила власним підписом та подала до Управління праці та соціального захисту населення Великоберезнянської РДА і на підставі цих заяв їй в подальшому нараховувалися бюджетні кошти у вигляді державної допомоги на дітей одиноким матерям.

Тобто продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном незаконного отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям, 22 лютого 2006 року та 13 грудня 2011 року використала підроблені документи, а саме подала вищезазначені підроблені заяви № 171 від 22 лютого 2006 року та № 1372 від 13 грудня 2011 року до Управління праці та соціального захисту населення Великоберезнянської РДА і в такий спосіб, шляхом обману, в порушення абзацу 4 ст. 18-1 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, в період з 01.02.2006 року по 28.02.2015 року включно незаконно отримала державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 31 434,11 грн., а також у період 01.12.2011 року по 28.02.2015 року включно незаконно отримала державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям на дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 13 689,11 грн., тим самим спричинила державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Великоберезнянської РДА матеріальні збитки на загальну суму 45 123,22 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася та показала, що події зазначені у обвинувальному акті в повній мірі відповідають дійсності. Свідки, які в судове засідання не з`явилися в їх допиті немає необхідності.

Просила суворо її не карати, застосувати мінімальне покарання, в майбутньому дотримуватиметься вимог Закону.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , просив також застосувати до обвинуваченої мінімальний вид покарання, враховуючи, що ОСОБА_4 має на утримані двох неповнолітніх дітей, яких змушена якось утримувати.

Враховуючи повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона та інші учасники судового провадження не піддавали сумніву фактичні обставини кримінального провадження, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позиції. У зв`язку з чим, згідно положень ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів, що характеризують її особу. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а її дії кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) та ч.2 ст.190 КК України - шахрайство, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (шляхом надання правдивих показань як під час досудового, так і судового слідства).

Обставини, що обтяжують покарання підсудної ОСОБА_4 відсутні.

Аналізуючи всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкції обвинувачення в виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На вирок протягом тридцяти днів з наступного дня після його проголошення сторонами, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий