В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0010306 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Піски, Добровицького району, Чернігівської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, працюючої офіціантом в ресторані «Сушия», незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 11.07.2015 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Карі», що розташований на першому поверсі ТЦ «Квадрат» за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36, де у неї виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Карі Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, взяла одну пару чоловічого взуття, арт. 02725351, вартістю 241 гривня 13 копійок та поклала до сумки чорного кольору, яка була при ній.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , не розрахувавшись за товар, який знаходився в сумці, яка була при ній, пройшла антикрадійні рамки, що знаходяться при виході з магазину «Карі» та пішла по коридору ТЦ «Квадрат».

Виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, остання не змогла довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, з причин, що не залежали від її волі, оскільки спрацювали антикрадійні рамки, що знаходяться на виході з магазину та вона була затримана працівником магазину з вказаним вище товаром, який вона намагалась таємно викрасти.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно 11.07.2015 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Карі», що розташований на першому поверсі ТЦ «Квадрат» за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36, вона помітила пару чоловічого взуття. Після цього, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, поклала одну пару чоловічого взуття до себе в сумку та намагалася вийти з магазину де після спрацювання антикрадійної сигналізації була затримана. Також додала, що щиро кається в скоєному.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка незаміжня, працює, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у мінімальних межах визначених санкцією ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні одну пару чоловічого взуття, арт. 02725351 - залишити у володінні ТОВ «Карі Україна».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: