ЄУН №174/1001/15-к
п/с №1-кп/174/66/2015
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
28 грудня 2015 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, холостого, не військовозобов`язаного, не працює, мешкає АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 17 грудня 1997 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.104, 44 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України (все в редакції КК України від 28 грудня 1960 року) умовно, з випробувальним терміном 1 рік;
- 29 травня 1998 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст.145 ч.1, 42, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 23 листопада 1998 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 140 ч. 2, 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 20 лютого 2002 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 70 КК України (всі в редакції КК України від 05 квітня 2001 р.) до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 26 грудня 2003 року на 11 місяців 7 днів, на підставі ст.81 КК України за постановою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2003 року;
- 19 травня 2004 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 263 ч.1, 309 ч.1, 70 , 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений умовно - достроково 23 січня 2006 року на 5 місяців 3 дні на підставі ст.81 КК України за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2006 року;
- 17 січня 2007 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки ;
- 03 червня 2008 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 190 ч.2 , ст.358 ч.3, 70, 75,76 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком. Згідно постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області вiд 02 вересня 2008 року, на підставі ст.409 КПК України, покарання за даним вироком поглинене покаранням за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2007 року, на підставі ст.70 ч.4 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки;
- 05 серпня 2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.2, 263 ч.1, 70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 07.07.2012 року з Сінельниковської ВК УДД ВП в Дніпропетровській області №133 після відбуття строку покарання,
- 18 жовтня 2013 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з виконанням обов`язків: періодично з`являтися у кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,-
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , приблизно наприкінці жовтня 2015 року, знаходячись в м. Верхівцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, а саме на центральному базарі по вул. Українській №1, в обідній час, де маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс, підійшов до незнайомого йому раніше чоловіка, встановити особу якого під час досудового слідства не вдалось можливим, у якого незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою не менше 9,726 г, який в перерахунку на висушену речовину становить 8,948 г. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел на незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, навмисне поклав згорток з наркотичною речовиною і таким чином незаконно придбав заборонену речовину канабіс, після чого умисно, незаконно, для особистого вживання, без мети збуту, зберігаючи його при собі в кишені куртки, в той же день, о 16.25 год., на електричці сполученням Дніпропетровськ- П`ятихатки, перевіз наркотичний засіб канабіс масою не менше 9,726 г, який в перерахунку на висушену речовину становить 8,948 г, до свого помешкання, а саме до кв. АДРЕСА_2 . Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_5 , знаходячись в себе вдома по місцю проживання, поклав в середину дерев`яної тумби, яка розміщена в коридорі вказаної квартири, наркотичний засіб канабіс масою не менше 9,726 г, який в перерахунку на висушену речовину становить 8,948 г. 17.11.2015 року о 16 год. 55 хв., під час огляду кв. АДРЕСА_2 , працівниками поліції Вільногірського ВП ДзВП ГУНП в Дніпропетровській області було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 9,726 г, обіг якої заборонено - канабіс, маса канабіса в перерахунку на висушену речовину становить 8,948 г, яку ОСОБА_5 умисно, незаконно, придбав, зберігав та перевозив для особистого вживання без мети збуту.
Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 30 листопада 2015 року між прокурором прокуратури м.Вільногірська ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, згідно якої ОСОБА_5 висунута підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309, ч.2 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також, вказаною угодою між сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст.263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України загальну міру покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України до знов призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.10.2013 року у вигляді 2 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, пояснив, що вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах, зазначених в обвинувальному акті. Вважає, що його дії по ст.309 КК України кваліфіковані невірно, оскільки він раніше судимий по ч.2 ст. 309 КК України, тому по цій справі його дії також слід кваліфікувати по ч.2 ст. 309 КК України. В решті угоду підтримав та просить її затвердити.
Вислухавши захисника, прокурора, які також просять затвердити угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що угода не підлягає затвердженню по наступним підставам.
Так, згідно з п.п. 1, 5 ч.7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу або закону, порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468- 475 цього Кодексу.
Крім того, згідно вимог ч. 2 п.п. 3, 5, 7, 9 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, в обвинувальному акті не конкретизовані об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 , за наступних обставин.
Так, підлягає уточненню час придбання обвинуваченим наркотичного засобу, тобто який час доби відноситься до «обіднього часу».
До того ж, підлягає уточненню, коли у ОСОБА_5 виник умисел на придбання вказаного засобу, оскільки обвинувачення в цій частині містить суперечності. Зокрема, вказано, що ОСОБА_5 «приблизно наприкінці жовтня 2015 року, знаходячись в м. Верхівцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, а саме на центральному базарі по вул. Українській №1, в обідній час, де маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс, підійшов до незнайомого йому раніше чоловіка, встановити особу якого під час досудового слідства не вдалось можливим, у якого незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб» після чого «реалізуючи свій раптово виниклий умисел на незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, навмисне поклав згорток з наркотичною речовиною і таким чином незаконно придбав заборонену речовину канабіс».
Також, не вказано, в який спосіб та з якою метою ОСОБА_5 незаконно придбав наркотичний засіб (для особистого вживання чи подальшого збуту, безоплатно чи оплатно, за яку суму, куди поклав тощо), не вказані підстави проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено холодну зброю.
До того ж, підлягає уточненню час проведення слідчих дій, та як згідно описової частини, наркотичний засіб вилучений «… 17.11.2015 року о 16 год. 55 хв., під час огляду кв. АДРЕСА_2 …», після чого, «…17.11.2015 року, о 17.00 години, в ході проведення особистого огляду, який проводився поблизу 3-го під`їзду буд. АДРЕСА_4 …», було вилучено холодну зброю, тобто, між вказаними діями, які були проведені за різними адресами, пройшло 5 хвилин, що з урахуванням проведення слідчої дії та складання протоколу, здається маловірогідним.
Також, є незрозумілим, чому дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він був засуджений 05 серпня 2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.2, 263 ч.1, 70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 07.07.2012 року з Сінельниковської ВК УДД ВП в Дніпропетровській області №133 після відбуття строку покарання, після чого, маючи непогашену судимість знову, 18 жовтня 2013 року, був засуджений Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
З тих же підстав, є незрозумілим, чому в обвинувальному акті не зазначені обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого з врахуванням його попередніх судимостей.
Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, умови даної угоди суперечать вимогам цього Кодексу, тому у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної на стадії досудового розслідування між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 314, 468, 471, 474 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної на стадії досудового розслідування між прокурором прокуратури м.Вільногірська Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 від 30.11.2015 р. відмовити.
Матеріали кримінального провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468- 475 КПК України.
Роз`яснити сторонам, що згідно з ч. 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головучий- суддя: підпис ОСОБА_1