ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.08.2015 р. 145/235/15-к

1-кп/145/52/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000491 від 13.11.2014 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванківці, Тиврівського району, громадянина України, з середньою освітою, працюючого охоронником в Тиврівському будинку - інтернаті геріатричного профілю, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення за ст.128 КК України,
встановив:
12.11.2014 року близько 18-00 год. ОСОБА_4 , біля входу до сторожового приміщення на території підсобного господарства Тиврівського будинку - інтернату геріатричного профілю, в АДРЕСА_2 , під час суперечки з ОСОБА_5 , з яким перебував в неприязних відносинах, внаслідок злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання тілесних ушкоджень, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, взяв ОСОБА_5 за одяг та штовхнув. Від цього ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав правою стороною тулуба на дерев`яні пеньки, які були на землі. Таким чином ОСОБА_4 спричинив з необережності ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді «переломів 10, 11, 12-го ребер справа по задній пахвинній лінії», які згідно висновку судово-медичної експертизи № 127 від 19.12.2014 року належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості .
ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення винним себе не визнав і показав, що працює охоронником в будинку інтернаті геріатричного профілю. 12.11.2014 року він не працював. Близько 18-ї години йшов зустрічати дочку з маршрутки. Зайшов до сторожового приміщення на підсобному господарстві будинку інтернату. Там ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживали спиртне. ОСОБА_5 став до нього «підскакувати», він його «сунув» і пішов зустрічати дочку. На вулиці нікого не було. Момент бійки ніхто не бачив . Все продовжувалось хвилин 10-20 .
Свідок ОСОБА_8 показав, що 12.11.2014 р. до нього зателефонував ОСОБА_6 і сказав, що ОСОБА_4 побив ОСОБА_5 і того треба відвезти додому. Він відвіз.
Свідок ОСОБА_6 показав, що 12.11.2014 р. вони з ОСОБА_5 були на підсобному господарстві Тиврівського будинку- інтернату. Зайшли до ОСОБА_7 , посиділи. Прийшов ОСОБА_4 , почалася суперечка. ОСОБА_9 вийшов, потім вийшов ОСОБА_10 . На вулиці знову сварились. ОСОБА_11 вибіг з ліхтарем, а він залишився в приміщенні. Запарнюка довго не було. Він також вийшов, чув крики і лайку. Запарнюк ОСОБА_12 привів ОСОБА_13 , який казав, що ОСОБА_9 зламав йому ребра. Він зателефонував до ОСОБА_8 , який має автомобіль, той приїхав і забрав ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_7 показав, що працював на свинарнику будинку-інтернату. В той день була «свіжина». Прийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вони втрьох випили 0,7 л. горілки. Зайшов ОСОБА_4 ОСОБА_5 став матюкатись до нього, брав за одяг. Бойко відштовхнув ОСОБА_14 , який сидів на кушетці. Вони вовтузилися, шарпалися і вийшли з приміщення. Він прибирав зі столу хвилин 15-20, в цей час ніяких криків не чув, хоча відстань від нього до них була метрів три. Вийшов на вулицю, на пеньку сидів ОСОБА_14 з ним був ОСОБА_16 . Підласий казав, що йому ОСОБА_17 поламав ребра . ОСОБА_15 викликав чоловіка на прізвисько « ОСОБА_18 » і той автомобілем забрав ОСОБА_14 . Вранці побачив, що пеньок, який стояв біля сторожового приміщення, був перекинутий.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 12.11.2014 року був на роботі. Після 17ї разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_19 сиділи в приміщенні на підсобному господарстві. Зайшов ОСОБА_4 почалася суперечка. ОСОБА_9 вийшов з приміщення, потім вийшов він. ОСОБА_9 підбіг до нього і наніс удар по ребрах палицею, яка раніше стояла в кутку. Він впав. Підбіг син ОСОБА_9 і бив його ногами. ОСОБА_8 відвіз його додому. Потім його відвезли в лікарню. ОСОБА_20 він не був. ОСОБА_9 зламав йому ребра. Свідки не розповідають того, що бачили, так як ОСОБА_4 їх залякав.
Не визнання ОСОБА_4 винності у вчиненні кримінального правопорушення суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене.
Винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доводиться: частково показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечує, що штовхав ОСОБА_5 , але стверджує, що це було в кімнаті, чого не підтверджує ні потерпілий, ні свідок ОСОБА_6 , в присутності якого це мало би відбутися.
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , показаннями свідка ОСОБА_6 , який чув крики та сварку у дворі, коли там знаходилися лише обвинувачений та потерпілий, а потім, вийшовши побачив побитого потерпілого,
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який був викликаний ОСОБА_15 , щоб відвезти додому ОСОБА_5 , так як той сам не міг добратися, і йому було сказано, що ОСОБА_14 побив ОСОБА_4 .
Показаннями свідка ОСОБА_21 , який після виходу з приміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , побачив ОСОБА_5 , який потребував допомоги, і казав, що ОСОБА_9 йому поламав ребра, та побачив вранці перекинутий пеньок, який до цього стояв.
Показання свідка ОСОБА_21 в частині, що він, будучи на близькій відстані від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чув ні криків, ні лайки, суд оцінює критично, так як вони суперечать іншим доказам у справі.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 127 від 19.12.2014 р., у ОСОБА_5 мали місце переломи 10, 11, 12-го ребер справа по задній пахвинній лінії, що виникли можливо 12.11.2014 року.
По ступеню тяжкості переломи ребер, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. По механізму спричинення дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий, тобто могли виникнути від ударів руками, ногами чи палиці, так і від співударяння до виступаючих поверхонь .
Доказів нанесення потерпілому ОСОБА_5 ушкоджень іншими особами не встановлено.
Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 необережно заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , тому він повинен нести відповідальність за ст.128 КК України.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Санкція статті 128 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт, виправних робіт або обмеження волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто є особою пенсійного віку.
Ці покарання з огляду на його вік не можуть бути до нього застосовані / ч.3 ст.56 КК України, ч.2 ст.57 КК України, ч.3 ст. 61 КК України/, тому він має бути звільненим від покарання.
Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, ст.74 КК України,
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним за ст.128 КК України.
Звільнити ОСОБА_4 від покарання.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1