Категорія:ст.307 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку кримінальне провадження за апеляцією прокурора прокуратури міста Луцька на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючий, в порядку ст.89 КК України судимості не має,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного на праві приватної власності.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_9 залишено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання у певний період доби (з 20.00 год. до 08.00 год.).
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.
У справі вирішено питання щодо речових доказів та стягнення судових витрат.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :
Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він, 26 травня 2015 близько 20 год. 20 хв., перебуваючи в м. Луцьку Волинської області, керуючись метою незаконного збуту наркотичних засобів, отримав від гр. ОСОБА_10 , який залучався працівниками міліції для проведення контрольованої закупки, (згідно попередньої домовленості), грошові кошти в сумі 150 грн., в якості оплати за збут останньому наркотичних засобів, з яких за 100 грн. незаконно придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи, а також при невстановлених обставинах, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», а 50 грн. залишив собі в якості винагороди за надані послуги.

В подальшому, незаконно зберігаючи при собі вказаний наркотичний засіб (канабіс), з метою збуту, переніс його у двір будинку АДРЕСА_2 , де того ж дня, близько 20 год. 55 хв. незаконно збув гр. ОСОБА_10 , який відразу був вилучений працівниками міліції.

Згідно висновку експерта №311/311 від 28.05.2015, вилучена у ОСОБА_10 речовина рослинного походження містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». Маса «канабісу» в перерахунку на висушену речовину становить 1,81 г.

Він же, повторно, 12 червня 2015 близько 13 год. 15 хв., перебуваючи в м. Луцьку Волинської області, керуючись метою незаконного збуту психотропних речовин, отримав від гр. ОСОБА_10 , який залучався працівниками міліції для проведення контрольованої закупки, (згідно попередньої домовленості), грошові кошти в сумі 450 грн., в якості оплати за збут останньому психотропної речовини, з яких за 400 грн. незаконно придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи, а також при невстановлених обставинах психотропну речовину, обіг якого обмежено «амфетамін», а 50 грн. залишив собі в якості винагороди за надані послуги.

В подальшому, незаконно зберігаючи при собі вказану психотропну речовину (амфетамін), з метою збуту, переніс його до будинку АДРЕСА_3 , де того ж дня, близько 13 год. 50 хв. незаконно збув гр. ОСОБА_10 , яку відразу було вилучено працівниками міліції.

Згідно висновку експерта №347/347від 12.06.2015, вилучена у ОСОБА_10 речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений «амфетамін», згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». Маса в перерахунку на амфетамін основу становить 0,1953 г.

В поданій апеляції прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що судом необґрунтовано застосовано ст.69 КК України. Зокрема, підставами суд зазначив щире розкаяння обвинуваченого, усвідомлення незаконності вчинених ним дій, активне сприяння розкриттю злочинів, постійне місце проживання, де позитивно характеризується, не порушення покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу, неофіційне працевлаштування, проживання з дружиною, утримання малолітньої дитини та вчинення двох епізодів збуту наркотичної та психотропної речовини у незначному розмірі, які проводились під контролем правоохоронних органів. Разом з тим, наведені обставини жодним чином не зменшують вину обвинуваченого у вчиненні злочинів. Судом не надано належної оцінки тому факту, що останній тричі притягувався до кримінальної відповідальності, двічі з яких за вчинення тяжких корисливих злочинів, звільнявся від призначеного покарання із встановленням іспитового строку, однак належних висновків не зробив та знову вчинив нові умисні тяжкі корисливі злочини у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин. Просив вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавленні волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції відмовлено в прийнятті доповнення до апеляції поданої заступником прокурора області виходячи з наступного. В початково поданій апеляції прокурором, який приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, оскаржувалось рішення суду у зв`язку з м`якістю призначеного покарання, при цьому не оспорювались обставини інкримінованих злочинів і їх кваліфікація. Доповнення до апеляції подані поза межами строків на апеляційне оскарження і тягнуть погіршення становища обвинуваченого, а тому в їх прийнятті відмовлено.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, думку прокурорів, які апеляцію підтримали з викладених у ній мотивів, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які апеляцію заперечили та просили вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчинені інкримінованих йому у вину злочинів, а кваліфікація його дій за ч.2 ст.307 КК України є правильною. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом доказах. Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 злочинів в апеляції не оспорюються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, п.п.1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до категорії тяжких, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Доводи прокурора щодо невідповідності призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості злочинам та даним про його особу внаслідок м`якості та безпідставності застосування ст.69 КК України, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.69 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, зокрема тяжкий соціально-небезпечний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, обставини скоєння злочинів, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість знята та погашена в установленому законом порядку, обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю вчинених злочинів, незначну кількість збутої ним наркотичної та психотропної речовини, відсутність будь-яких тяжких наслідків внаслідок вчиненого, те, що здійснення збуту відбувалося під контролем співробітників правоохоронних органів.

Колегія суддів вважає, що суд, врахувавши наявність кількох пом`якшуючих обставин і той факт, що обвинувачений усвідомив протиправність вчиненого, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, обов`язки, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував, на даний час є неофіційно працевлаштованим, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, кількість вчинених епізодів та незначний розмір збутої ним наркотичної та психотропної речовини, зважаючи на конкретні обставини у справі та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, обґрунтовано призначив ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Доводи в апеляції прокурора про м`якість призначеного покарання та необхідність призначення ОСОБА_9 покарання саме у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна задоволенню не підлягають з огляду на вищезазначені обставини. При цьому в самій апеляції прокурора не міститься будь-яких належних обґрунтувань щодо необхідності призначення обвинуваченому саме зазначеного строку покарання. Акцентування уваги прокурором лише на тому, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, з врахуванням сукупності пом`якшуючих обставин вини ОСОБА_9 , не може бути беззаперечним доводом у можливості незастосування покарання нижче нижчої межі встановленої законом за конкретний злочин, однак саме у виді позбавлення волі.

Крім того, у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зазначено, що з урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків і даних про особу судам необхідно призначати передбачене законом більш суворе покарання тим особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті.

Врахувавши усі обставини справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 є законним і обґрунтованим, а призначене йому покарання таким, що відповідає вимогам статей 50, 65, 69 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для скасування вироку суду з врахуванням доводів, зазначених у апеляції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури міста Луцька залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді