Справа № 314/38/15-к
Провадження № 1-кп/314/12/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Вільнянськ 03 лютого 2016 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_7 ,

провівши судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середня спеціальна, незаміжньої, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, в силу ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :
23 жовтня 2014 року, приблизно в 0 годин 15 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилася у тимчасовій споруді для проживання, розташованій на ділянці на території Матвіївської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, приблизно за 80 м до платформи № 9 залізничної колії, в якій тимчасово проживав ОСОБА_9 , де вони вживали спиртні напої. Під час перебування у цій споруді між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 , діючи умисно, на підґрунті раптових особистих неприязних відносин, з метою спричинення ОСОБА_9 смерті, нанесла йому не менше 10-ти ударів у голову фрагментом цеглини та обухом сокири, а також не менше 2-х ударів лезом сокири в область спини під лопаткою, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та речовину головного мозку, що ускладнилося набряком та дислокацією головного мозку, і які потягли смерть ОСОБА_9 , тим самим умисно вбила його.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала частково. Обвинувачена підтвердила, що у проміжок часу, зазначений в обвинуваченні, вона перебувала у споруді, де проживав потерпілий, та між ними мав місце конфлікт; але при цьому пояснила суду, що вона завдала близько 2-х ударів потерпілому по голові обухом сокири, оскільки той став поводити себе агресивно, ображав її, вдарив, хватав за шию, обличчя, сильно штовхнув. Обвинувачена зазначила, що через ці дії ОСОБА_9 вона впала, він нахилився над нею, а вона трохи підвелася убік та нанесла йому 2 удари обухом сокири, сокиру схопила випадково; інших ударів не наносила, відразу вийшла з помешкання, залишивши у ньому ОСОБА_9 . Обвинувачена стверджує, що внаслідок дій потерпілого вона перебувала у стані сильного душевного хвилювання та змушена була захищатися. У зв?язку цим сторона захисту вважає, що вчинений злочин є вбивством з перевищенням меж необхідної оборони, у зв?язку з цим прохають перекваліфікувати діяння на ст.118 КК України.

Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що ними повністю доведена вина ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 .

Так, при допиті у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 визнала, що в ніч з 22 на 23 жовтня 2014 року перебувала у тимчасовій споруді, в якій проживав ОСОБА_9 , та нанесла йому удари обухом сокири в обличчя.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27.10.2014 року з підозрюваною ОСОБА_7 (т.1 а.с.123-125), остання розповіла та показала на місці обставини вчиненого злочину. Зокрема, підозрювана вказала, що між нею та ОСОБА_9 під час спільного вживання спиртних напоїв виник конфлікт, під час якого він її вдарив та намагався вдарити ще, ображав її нецензурною лайкою; вона вийшла зі споруди на вулицю та вирішила помститися, підібрала цеглину та, повернувшися до споруди, нанесла потерпілому 2 удари в голову, після цього знову вийшла зі споруди та повернулася, та штовхнула ОСОБА_9 обличчям на пічку, і далі, оскільки ОСОБА_9 продовжував на неї лаятися, знову вийшла зі споруди, підібрала на вулиці сокиру та нанесла ОСОБА_9 2 удари в голову, а потім удар по спині.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є співмешканцем ОСОБА_7 , та проживав з нею у тимчасовій споруді на полі біля с.Матвіївка, їх сусідом був ОСОБА_9 ; пізно ввечері 22 жовтня 2014 року він та ОСОБА_7 вжили спиртні напої, після чого вона вийшла з їхньої споруди та пішла до ОСОБА_9 , була відсутня приблизно 15 хвилин, він чув шум з боку помешкання ОСОБА_9 , той та ОСОБА_7 про щось спорили, потім обвинувачена повернулася, про те, що сталося, нічого не пояснювала. Вранці, як пояснив свідок, він пішов до споруди ОСОБА_9 , де й знайшов його з травмами на голові та без ознак життя.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.10.2014 року (т.1 а.с.71-91), під час цієї слідчої дії була оглянута тимчасова споруда, розташована на території Матвіївської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, на відстані 80 м від платформи № 9 залізничної колії; у споруді при вході до неї на полу (ґрунті) знайдений труп чоловіка ( ОСОБА_9 ), на тілі та голові якого виявлені числені тілесні ушкодження. При додатковому огляді цієї ж споруди 27.10.2014 року з участю підозрюваної ОСОБА_7 , згідно відповідного протоколу (т.1 а.с.119-122), в ній в правому нижньому куті був знайдений фрагмент цеглини.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.10.2014 року (т.1 а.с.92-102), під час цієї слідчої дії була оглянута інша тимчасова споруда на тій же ділянці місцевості, в якій проживали ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , при цьому в одній з кімнат цієї споруди під диваном була виявлена та вилучена сокира зі слідами біологічного походження, схожими на кров.

Відповідно до протоколу огляду трупа ОСОБА_9 від 24.10.2014 року (т.1 а.с.105-112), проведеного з участю судово-медичного експерта, під час його огляду виявлено 9 зовнішніх ран, 7 з яких локалізовані на обличчі та голові потерпілого, та 2 на задній поверхні грудної клітини (лопаточній області).

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 (т.1 а.с.126-134), у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової та щелепо-лицьової травми (у т.ч. числені переломи кісток черепу з крововиливами), відкритої травми грудної клітини (враховуючи рублену рану правої лопаткової області та перелом 3-5 ребер справа по лопатковій лінії) та колото-різаної рани і крововиливів у м`які тканини лівої лопаткової області; причиною смерті є відкрита черепно-мозкова та щелепо-лицьова травма, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та речовину головного мозку, що ускладнилося набряком та дислокацією головного мозку, і які потягли смерть ОСОБА_9 . За змістом цього експертного висновку, ушкодження в області голови ОСОБА_9 утворилися внаслідок численних ударних травматичних впливів твердими тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, а рани в області лопатки від впливів плаского, однобічного гострого колючо-ріжучого предмету, який, найбільш вірогідно, має лезо, велику вагу та значні розміри, і яким міг бути носок або п`ятка леза сокири. Ушкодження в області голови утворилися прижиттєво, незадовго (хвилини десяток хвилин) до смерті, а рани лівої лопаткової області та грудної клітини незадовго (вірогідно, в агональний період) до її наступу. При цьому найбільш вірогідно, що спочатку ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження в області голови, а потім поранення задньої поверхні грудної клітини.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 307 від 15.12.2014 року (т.1 а.с.139-140), частина тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_9 , могла з`явитися внаслідок подій, зазначених підозрюваною ОСОБА_7 під час слідчого експерименту; але при цьому судово-медичний експерт звернув увагу, що в область голови ОСОБА_9 було завдано не менше 10-ти ударно-травматичних впливів, а не 4, як зазначила підозрювана, і так само, в область спини 2 впливи, а не 1.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1025 від 21.112014 року (т.1 а.с.141-143), на брюках, вилучених у ОСОБА_7 при її затриманні, виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_9 не виключається.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 508 від 18.12.2014 року (т.1 а.с.152-157), при дослідженні шкіряних клаптів з голови та обличчя трупу ОСОБА_9 встановлено, що не виключається їх походження від сокири, вилученої слідчим при огляді місця перебування ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 695 від 18.11.2014 року (т.1 а.с.158-161), при судово-цитологічному дослідженні сокири, вилученої з місця перебування ОСОБА_7 , знайдена кров людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_9 не виключається.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи (т.1 а.с.185-190), обвинувачена ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням не страждала і не страждає, а виявляє психічні та поведінчі розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; в період вчинення правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла, а знаходилася у стані простого алкогольного сп`яніння, тобто, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Аналізуючи надані докази, суд вважає, що вони повністю викривають ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 , та спростовують версію обвинуваченої, що вона захищалася від насильницьких дій потерпілого та/або перебувала у стані сильного душевного хвилювання.

Так, об`єктивні дані, які випливають з протоколу огляду трупа ОСОБА_9 (т.1 а.с.105-112), висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 (т.1 а.с.126-134), та висновку судово-медичної експертизи № 307 від 15.12.2014 року (т.1 а.с.139-140), свідчать про те, що потерпілому були завдані численні удари важким травмуючим предметом (сокирою), при тому, що принаймні 2 таких удари були нанесені йому зі спини, внаслідок чого спричинена рублена рана правої лопаткової області та перелом 3-5 ребер справа по лопатковій лінії; ці удари, за висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , найбільш вірогідно, були нанесені йому вже після спричинення іншого масиву тілесних ушкоджень, в агональний період, коли потерпілий вже явно не міг вчиняти активних насильницьких дій. Цими ж експертними висновками спростовуються і доводи обвинуваченої про те, що вона нанесла потерпілому не більше 2-х чи 4-х ударів у голову та не більше 1-го у спину, оскільки при проведенні експертизи було встановлено, що потерпілий протягом короткого проміжку часу отримав не менше 10 ударно-травматичних впливів у голову, та не менше 2-х в область спини.

Даючи пояснення під час слідчого експерименту (т.1 а.с.123-125), ОСОБА_7 визнала ті обставини, що наносила удари потерпілому, неодноразово повертаючись до його тимчасової споруди, при цьому спеціально підшукуючи предмети для спричинення тілесних ушкоджень цеглину та сокиру, що також спростовує її власну версію про перебування у стані оборони та/або сильного душевного хвилювання. Доводи обвинуваченої у судовому засіданні про те, що під час слідчого експерименту вона перебувала у "шоковому" стані, спростовуються як протоколом цієї слідчої дії, так і її відеозаписом, дослідженим судом, з яких вбачається, що під час слідчого експерименту ОСОБА_7 давала свої пояснення чітко та послідовно, ніяких скарг на стан свого здоров`я не заявляла, ніяких ознак хворобливого стану не виявляла, у даній слідчій дії приймав участь її захисник, від неї та захисника ніяких зауважень з приводу проведення слідчого експерименту не надійшло.

Також суд враховує показання свідка ОСОБА_10 , даними ним під час судового розгляду, з яких вбачається, що ОСОБА_7 після повернення від ОСОБА_9 ніяких скарг на його поведінку не виказувала, поводила себе спокійно і відразу лягла спати.

Крім того, згідно висновку психіатричної експертизи (т.1 а.с.185-190), ОСОБА_7 в момент вчинення злочину перебувала у стані алкогольного сп`яніння, чого вона сама не заперечує, що також виключає наявність у неї стану сильного душевного хвилювання.

Сама обвинувачена та його захисник не навели переконливих аргументів щодо того, чому наведені докази обвинувачення не можуть бути прийняті до уваги, а так само не надали доказів, які б спростовували ці докази обвинувачення. За клопотанням сторони захисту у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Проте при допиті цих осіб було встановлено, що очевидцями події злочину вони не були, ніяких відомостей щодо обставин його вчинення надати не можуть, і змогли засвідчити лише те, що потерпілий ОСОБА_9 при житті був конфліктною людиною, схильним до насильства, що саме по собі не спростовує обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 .

Таким чином, суд вважає обвинувачення ОСОБА_7 в умисному вбивстві повністю доведеним.

Під час судового розгляду обвинуваченою були заявлені клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а на стадії судових дебатів про їх відкладення.

Суд не знайшов підстав для надання обвинуваченій матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, оскільки воно було заявлено вже після початку дослідження доказів, а на цій стадії можливість такого ознайомлення діючий КПК України не передбачає. Обвинувачена може реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після ухвалення вироку згідно положень ч.4 ст.395 КПК України.

Суд також не знайшов підстав для відкладення судових дебатів. Обвинувачена, мотивуючи відповідне клопотання, зазначила, що не може виступити у дебатах через звістку про смерть близького чоловіка (співмешканця ОСОБА_10 ), але при цьому вказала, що дізналася про це тиждень тому. Суд вважає, що цей час є достатнім для підготовки виступу у дебатах, а клопотання обвинуваченої спрямоване на затягування судового розгляду.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який посягає на життя іншої особи та віднесений законом до категорії особливо тяжких. Суд також враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується в цілому задовільно, але не має постійного місця та місця проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені обставини, покарання ОСОБА_7 призначається у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, по якій її притягнуто до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Розподіл процесуальних витрат суд здійснює згідно ст.124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує згідно ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_14 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити їй покарання у виді 9-ти (дев?яти) років та 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк позбавлення волі строк її попереднього ув?язнення з дня затримання 23.10.2014 року і до дня набрання цим вироком законної сили, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні у розмірі, що становить 1867 (одну тисячу вісімсот шістдесят сім) гривень 32 копійки.

Речові докази, які зберігаються у Вільнянському відділенні поліції Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області:

капці, ковдру червоного кольору, 2 фрагменти плівок з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент тканини, фрагмент дерев?яного бруска, простирадло, 2 наволочки, куртку, 3 сліди папілярних узорів пальців рук, три ножі. скляну пляшку, п?ять чарок, фрагмент паперу, утримувач для сім-карти, 10 недопалків, пару рукавичок, 3 мобільні телефони, мікрочастки, - що були вилучені при огляді місця події 23.10.2014 року знищити;

грошову купюру номіналом 20 гривень, що була вилучена при огляді місця події 23.10.2014 року конфіскувати на користь держави;

3 ножі та 2 молотки, сокиру, що були вилучені при огляді місця події 23.10.2014 року знищити;

брюки, светр, кофту, носки та труси з трупу ОСОБА_9 знищити;

куртку, штани та калоші ОСОБА_7 повернути їй як законному володільцю, а якщо вона не буде бажати прийняти ці речі знищити;

фрагмент цеглини, вилучений про огляді місця події 27.10.2014 року знищити.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою; продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 2 (два) місяці, тобто до 22 травня 2016 року, але не пізніше, ніж до дня набрання цим вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченій та потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення засудженій, її захиснику та прокурору, і не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3

03.02.2016
03.02.2016