АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2593/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги підозрюваногоОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволеноклопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із заступником прокурора Печерського району міста Києва ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 год. 00 хв. 30 жовтня 2015 року, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ростов-на-Дону Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, який працює журналістом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюванийОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтовано, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистої поруки. На думку апелянта, слідчим суддею не було перевірено дотримання органами досудового розслідування вимог ст. 208 КПК при затриманні ОСОБА_8 . Зокрема, захисник стверджує, що при затриманні ОСОБА_8 слідчий не пояснив жодної підстави, відповідно до якої його було затримано та складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому апелянт зазначає, що на момент складання протоколу у слідчого не було жодного пояснення очевидця, в тому числі потерпілого, що саме ОСОБА_11 або схожа на нього особа вчинила злочин, а також відсутні будь-які дані про очевидні ознаки на тілі, одязі чи місці події, які б вказували, що саме ОСОБА_11 щойно вчинив злочин. Крім того, автор апеляції звертає увагу, що протокол затримання містить низку інших порушень, а саме, як стверджує захисник, в протоколі зазначена неправдива інформація з приводу проведення обшуку затриманої особи в присутності понятих, оскільки фактично обшук не проводився. Також апелянт зазначає, що в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, не зазначено, яким способом ОСОБА_11 ознайомлений з даним протоколом. Отже, як стверджує автор апеляції, затримання ОСОБА_12 проводилось з грубим порушенням законодавства, причому із застосування фізичної сили, хоча підозрюваний і не чинив опору.

Звертає увагу апелянт і на те, що ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за відсутності його захисника. При цьому автор апеляції стверджує, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні докази вчинення ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.

Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає, що, в порушення вимог п. п. 3 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, у клопотанні слідчого відсутні посилання на матеріали, що підтверджують підстави підозрювати ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, як відсутні і посилання на матеріали, що підтверджують обставини, на підставі яких слідчий та прокурор дійшли висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, а також обґрунтування неможливості запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також апелянт вважає, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 178 КПК України, не врахував, що ОСОБА_11 раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а саме родину, цивільну дружину та дитину, працює і позитивно характеризується.

Підозрюваний ОСОБА_11 в своїй апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, ОСОБА_11 стверджує, що під час розгляду клопотання слідчий суддя не дослідив матеріали провадження та не надав належної оцінки вагомості наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень. На думку апелянта, додані до клопотання слідчого документи жодним чином не обґрунтовують повідомлену йому підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294 та ч. 3 ст.345 КК України, оскільки є неналежними або недостовірними доказами. При цьому апелянт вказує, що, в порушення вимоги п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України, в клопотанні слідчого відсутні посилання на матеріали, що підтверджують обставини, які дають підстави підозрювати його у вчиненні кримінальних правопорушень.
Далі в апеляційній скарзі ОСОБА_11 зазначає, що у показаннях свідка ОСОБА_15 відсутня інформація або відомості про обставини, які мають суттєве значення для порушення кримінального провадження за ч. 2 ст. 294 та ч. 3 ст.345 КК України. Також автор апеляції вважає, що протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01 вересня 2015 року є недопустимим доказом з огляду на те, що необхідності здійснювати впізнання особи за фотознімками не було, оскільки на час проведення впізнання підозрюваний, чиє фото було пред`явлено свідку, був затриманий та в час проведення процесуальної дії перебував під вартою в ізоляторі тимчасового тримання. Крім того, ОСОБА_11 запевняє, що в матеріалах провадження відсутні документи, що підтверджують законність та обґрунтованість визнання ОСОБА_16 потерпілим у кримінальному провадженні. Звертає увагу підозрюваний і на те, що протокол огляду трупа та довідка із медичної картки не є належними доказами з огляду на відсутність в них будь-якої інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення питання про вагомість наявних доказів, як то визначено в п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, оскільки ці документи за своїм змістом жодним чином не стосуються подій 31 серпня 2015 року біля Верховної Ради України та дій чи бездіяльності ОСОБА_12 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційні скарги підозрюваногоОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 непідлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВПечерського РУ ГУМВС України в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005672 від 31 серпня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених в тому числі ч. 3 ст. 345, ч. 2 ст. 294 КК України, тобто відповідно за ознаками умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і за ознаками організації та активної участі у масових заворушеннях, що супроводжувалось насильством над особами, опором представникам влади із застосуванням інших предметів, які використовувалися як зброя, що призвело до інших тяжких наслідків.

31 серпня 2015 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_12 було затримано в порядку ст. ст. 208 211 КПК України.

01 вересня 2015 року ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.

02 вересня 2015 року слідчий СВ Печерського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із заступником прокурора Печерського району міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, щоОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, чи інших підозрюваних у провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року дане клопотання слідчого було задоволено та щодо ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 год. 00 хв. 30 жовтня 2015 року, без визначення розміру застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч ствердженням підозрюваного та його захисника,правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Зокрема, такими даними, окрім протоколу затримання ОСОБА_8 , є протоколи допиту свідка ОСОБА_15 і пред`явлення останньому особи для впізнання за фотознімками, в яких вказаний свідок, всупереч доводів апелянтів, прямо вказав на ОСОБА_8 як на особу, яка 31 серпня 2015 року приймала активну участь у масових заворушеннях біля будівлі Верховної Ради України, тримаючи в лівій руці міліцейський щит, а в правій руці гумовий кийок, яким неодноразово наносив удари по голові та плечам правоохоронців.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_12 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Що стосується затримання підозрюваного ОСОБА_8 , то воно відбулося о 14 годині 00 хвилин 31 серпня 2015 року, тобто безпосередньо після подій, які мали місце біля будівлі Верховної Ради України. При цьому, як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_8 , згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України, було повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого кримінального правопорушення він підозрюється, тобто в самому протоколі виділено жирним шрифтом підстави затримання та статті кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_8 підозрюється. Також в протоколі затримання міститься посилання на роз`яснення затриманому його прав, передбачених КПК України, і відображено, що про затримання ОСОБА_8 була повідомлена його цивільна дружина. Крім того, в цьому ж протоколі міститься запис, що з підставами затримання ОСОБА_8 не погодився, від підпису в протоколі відмовився і цей факт був засвідчений двома понятими. Далі в протоколі затримання викладені власноручні зауваження до цього протоколу самого ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 , але при цьому вони не заявили жодних скарг на застосування фізичної сили при затриманні підозрюваного.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апелянтів про незаконність затримання ОСОБА_8 та про необґрунтованість повідомленої останньому підозри є надуманими.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_13 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилаються слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_11 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому слідчий суддя обґрунтовано визначив, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_12 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційних скаргах.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив підозрюваному ОСОБА_13 розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у кримінальних правопорушеннях, вчинених із застосуванням насильства та які призвели в тому числі і до загибелі людей.

Таким чином, доводи апеляційних скарг підозрюваного та захисника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

З огляду на те, що слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, то він і не вирішував питання щодо клопотань народних депутатів України ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про передачу їм ОСОБА_8 на особисту поруку.

Враховуючи, що і на теперішній час відсутні підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, то клопотання вказаних народних депутатів України, які також подані і до суду апеляційної інстанції, не підлягають задоволенню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року, якою задоволеноклопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із заступником прокурора Печерського району міста Києва ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 год. 00 хв. 30 жовтня 2015 року, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваногоОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4