Провадження № 1-кп/734/181/15 Справа № 734/3227/15-к
іменем України
23 жовтня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
з боку захисту: захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ;
Відповідно до обвинувального акту 29.01.2015 солдат ОСОБА_3 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 19 від 29.01.2015 солдат ОСОБА_3 був призначений на посаду курсанта 3 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону указаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, а також відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період. В порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), 01.03.2015 близько 21 години 00 хвилин самовільно залишив територію указаної військової частини і повернувся до військової частини НОМЕР_1 16.03.2015, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.
19 березня 2015 року близько 21 години 00 хвилин солдат ОСОБА_3 проходячи військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , повторно самовільно залишив територію військової частини. В порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_3 умисно з метою невиконання свого військового обов`язку, не одержавши дозволу відповідного начальника, самовільно залишив військову частину. Під час незаконного перебування за межами вказаної військової частини до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини вчинене в умовах особливого періоду.
29 вересня 2015 року між прокурором ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України.
Сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. ст. 60 і 69 КК України, у виді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 та підозрюваний, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В ст. ст. 470, 472 КПК України визначені обставини, що враховуються прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості та основні вимоги до змісту.
Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадах, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкцій ч. 2 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. ст. 60 і 69 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази у справі відсутні.
Обраний під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 29.09.2015 про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 2 ст. 407 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбування ОСОБА_3 із застосуванням ст. ст. 60 і 69 КК України покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 23.10.2015, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 02 години 35 хвилин 22.09.2015 по 23.10.2015.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набуття вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угод; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі відсутності апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду. У цей строк суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1 .