УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2015 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника, який приймав участь у режимі відеоконференції ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування доводів скарги зазначив, що 09.09.2015 року, ним, до Генеральної прокуратури України було надіслано заяву про вчинення кримінального правопорушення, працівником Бердянської міжрайонної прокуратури в Запорізькій області ОСОБА_5
16.10.2015 року заявник отримав листа за підписом начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про відмову у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про кримінальне правопорушення від 09.09.2015 року.
ОСОБА_4 не погоджується з таким висновком прокуратури Запорізької області та зазначає, що відомості, які були викладені в його заяві про кримінальне правопорушення безпідставно не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В заяві були наведені достатні данні, які вказують, що працівником Бердянської міжрайонної прокуратури в Запорізькій області ОСОБА_5 ігноруються вимоги ст.ст. 5, 6 Конвеції про захист прав людини та основоположних свобод та в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.
На думку заявника, керівником слідчого відділу прокуратури Запорізької області таким чином проявлена бездіяльність і не виконані вимоги ст. 214 КПК України, а тому ОСОБА_4 просить суд зобовязати начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 09.09.2015 року та розпочати розслідування відносно працівника Бердянської міжрайонної прокуратури в Запорізькій області ОСОБА_5 .
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, в своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені у скарзі, просив її задовольнити у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає скаргу необґрунтованою, просив в її задоволенні відмовити. Пояснив, що заява ОСОБА_4 про кримінальне провопорушення від 09.09.2015 року щодо неправомірних на його думку дій окремих працівників Бердянської міжрайонної прокуратури в Запорізькій області за фактом службової недбалості та з інших питань не містила об`єктивних даних, що свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за викладеними у заяві фактами були відсутні.
Дослідивши скаргу, матеріали якими обґрунтовано її доводи, заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали наглядового провадження № 17/1-5024-15, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Під час розгляду скарги встановлено, що 09.09.2015 року, ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України скеровано заяву про вчинення кримінального правопорушення, працівником Бердянської міжрайонної прокуратури в Запорізькій області ОСОБА_5 , відповідно до якої він просив притягти останнього до відповідальності відповідно до чинного законодавства.
Вказана вище заява про кримінальне правопорушення, із додатками до неї, відповідно до вимог ст.ст. 214, 216 КПК України Генеральною прокуратурою України направлена до прокуратури Запорізької області, яка надійшла 30.09.2015 року.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_4 , виконуючим обовязки начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області радником юстиції ОСОБА_7 прийняте рішення про те, що звернення заявника не містить об`єктивних відомостей, що свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за викладеними у ньому фактами були відсутні, що підтверджується довідкою про результати розгляду звернення ОСОБА_4 від 01.10.2015 року.
Згідно листа від 02.09.2015 року за вих. № 17/1-5024-15, направленого на адресу заявника, вбачається, що заява ОСОБА_4 про кримінальне провопорушення від 09.09.2015 року щодо неправомірних на його думку дій окремих працівників Бердянської міжрайонної прокуратури в Запорізькій області за фактом службової недбалості та з інших питань, розглянута. Роз`яснено положення ч. 5 ст. 214 КК України та повідомлено, що його звернення не містить об`єктивних даних, що свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за викладеними у ньому фактами відсутні.
Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора щодо невиконання ним вимог ст. 214 КПК України.
Однак, слідчий суддя не погоджується із твердженням заявника з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.
Згідно з п.1.2 розділу ІІ наказу Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69 «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до пункту 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене субєктом злочину.
Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає обєктивна та субєктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші обєктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.
Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обовязково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.
З дослідженої судом заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що заява ОСОБА_4 містить оціночні судження заявника щодо його тримання під вартою, тривалого розслідування та розгляду кримінальної справи і є фактично незгодою з тим, що прокурором Бердянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.07.2015 року.
На переконання слідчого судді, обставини, викладені в заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_4 , що була подана ним до Генеральної прокуратури України, а також матеріали за результатами її перевірки не містять ознак вчинення працівниками Бердянської міжрайнної прокуратури в Запорізькій області кримінальних правопорушень (злочинів), в тому числі і злочину передбаченого ст. 367 КК України (службова недбалість), а отже відсутні обовязкові підстави для внесення відомостей, викладених у заяві про кримінальне правопорушення заявника ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки сторони кримінального провадження, в тому числі і прокурор, мають право на апеляційне оскарження судових рішень. Вказані обставини свідчать про те, що прокурор Бердянської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , в межах своїх повноважень скористався своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, подавши у встановленому КПК України порядку апеляційну скаргу на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, якою повернуто обвиунвальний акт прокурору для усунення недоліків.
З поданої скарги ОСОБА_4 та досліджених судом матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявність достатніх підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не встановлено і бездіяльності начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , що полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви про кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, закріплений у п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України та ст.ст. 7, 22 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку скаргу ОСОБА_4 - слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13.11.2015 року.
Повний текст ухвали проголошено 13.11.2015 року о 16-00 годині.
Слідчий суддя: ОСОБА_1