29.10.2015
Справа № 469/1144/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1
при секретарі:- ОСОБА_2
прокурора- ОСОБА_3
обвинуваченого- ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калабатине Березанського району Миколаївської області, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта середня спеціальна, одруженого, працездатного, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,
22.07.2015 року ОСОБА_4 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією, за рішенням якої визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби та його призвано на військову службу за мобілізацією до збірного пункту в/ч НОМЕР_1 .
У подальшому ОСОБА_4 , в порушення вимог Закону України Про затвердження Указу Президента України, Про часткову мобілізацію, ст. ст. 1, 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ст. 39 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок та проходити службу, маючи намір ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, отримавши бойову повістку 22.07.2015 року про прибуття з відповідними речами на пункт збору 23.07.2015 року, не прибув 23.07.2015 року на 08.00 годину до Березанського РВК, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до неякісного комплектування команди військовозобов`язаних.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
В підготовче судове засідання прокурором та обвинуваченим була надана угода про визнання винуватості від 08 жовтня 2015 року на затвердження суду.
Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в обсязі висунутої підозри.
Сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.336 КК України, а також, за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме:
- за ст.336 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік. За ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Ч.5. ст.469 КПК України передбачено можливість ініціювання угоди в будь-який момент до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4. ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Перевіряючи угоду на відповідність вимогам закону, суд дійшов до висновку, що умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України, вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Узгоджене сторонами угоди покарання відповідає положенням ст.65, ст.336 КК України, і з зазначеною в угоді мірою покаранням погоджується обвинувачений.
Факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.336 КК України, суд вважає встановленим в судовому засіданні, оскільки обвинувачений добровільно, в порядку, встановленому процесуальним законом, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, про що зазначив в угоді про визнання винуватості, і підтвердив суду в підготовчому судовому засіданні, а тому дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
Таким чином, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, зокрема, думку прокурора, суд вважає, що для затвердження угоди про визнання винуватості є правові підстави.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, необхідного і достатнього для його виправлення і попередження нових злочинів, суд дійшов до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання, узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості, яке відповідає санкції ст.336 КК України, за якою кваліфіковано його дії органом досудового розслідування та судом.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично заявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: