Справа № 551/221/15-к
Провадження № 1-кс/525/60/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2015 року сел. Велика Багачка

Слідчий суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ст.306 КПК України скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

До Великобагачанського районного суду Полтавської області з Апеляційного суду Полтавської області надійшли матеріали за скаргою представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України, з яких вбачається, що ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 10.04.2015 року задоволено подання голови Шишацького районного суду про зміну підсудності у провадженні за скаргою ОСОБА_4 і провадження передано на розгляд Великобагачанського районного суду Полтавської області.

Скарга ОСОБА_4 первинно надійшла до слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області 04.03.2015 року, судове провадження за даною скаргою було відкрито ухвалою слідчого судді Шишацького районного суду ОСОБА_6 від 05.03.2015 року.

Зі скарги представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вбачається, що постановою старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року, копію якої він отримав 04.03.2015 року, було закрито кримінальне провадження №0000432, внесене до ЄРДР 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 , що мало місце 11.11.2006 року в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України. Представник потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 вважає вищевказану постанову слідчого незаконною, оскільки, як вказує, органом досудового розслідування не з`ясовані всі обставини заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , який діяв, як зазначає заявник, спільно зі своїм братом ОСОБА_8 , якому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України відносно ОСОБА_3 ; зазначає, що в ході нанесення ударів ОСОБА_3 . ОСОБА_7 міг заволодіти золотим ланцюжком потерпілого, про що вказував під час допиту свідок ОСОБА_9 , однак ці обставини залишилися нез`ясовані органом досудового розслідування. Також заявник вважає, що в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вбачаються ознаки не тільки побоїв та мордування щодо потерпілого ОСОБА_3 , але й хуліганства, розбою та залишення особи в безпорадному стані, оскільки після побиття ОСОБА_3 був залишений братами ОСОБА_10 на землі у безпорадному стані. Також, посилаючись на інші обґрунтування своєї скарги, представник потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив скасувати постанову старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України щодо ОСОБА_7 по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 (а.с.п.1-4).

Ухвалою слідчого судді Великобагачанського районного суду від 17.04.2015 року згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 10.04.2015 року було прийнято до розгляду Великобагачанського районного суду судове провадження №551/221/15-к за вищевказаною скаргою представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , цією ж ухвалою з Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області та прокуратури Шишацького району Полтавської області для вивчення та дослідження слідчим суддею згідно даної ухвали витребувані матеріали кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_11 (а.с.п.48).

З 22.04.2015 року по 27.04.2015 року включно слідчий суддя ОСОБА_1 перебував на лікарняному, а також в період з 05.05.2015 року по 13.05.2015 року слідчий суддя ОСОБА_1 також перебував на лікарняному, тому розгляд скарги було перенесено на 15.05.2015 року.

В судовому засіданні 15.05.2015 року особа, яка подала скаргу ОСОБА_4 подану скаргу в інтересах потерпілого ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені у скарзі і просив її задовольнити. Також представник потерпілого ОСОБА_4 посилався на те, що органом досудового розслідування не в повному обсязі виконані наявні у справі вказівки прокурора щодо проведення певних слідчий дій та відсутні відомості про виконання ряду слідчий дій по клопотаннях ОСОБА_3 , які були задоволені слідчим в межах кримінального провадження №000100 від 07.03.2014 року, з якого в подальшому 24.10.2014 року були виділені в окреме провадження матеріали кримінального провадження №0000432 відносно ОСОБА_7 у вчиненні щодо ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України (відомості про які внесені до ЄРДР 28.10.2014 року). При цьому, як зазначає заявник, після виділення в окреме провадження 24.10.2014 року матеріалів кримінального провадження №0000432 щодо нанесення ударів ОСОБА_3 . ОСОБА_7 будь-які слідчі дії органом досудового розслідування не проводилась, крім проведення відповідної експертизи, на підставі висновків якої провадження щодо ОСОБА_7 було закрите.

Старший слідчий СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 та представник прокуратури Шишацького району Полтавської області в судове засідання 15.05.2015 року не з`явилися, вони належним чином у спосіб, передбачений КПК України повідомлені про день і час розгляду скарги (а.с.п.а.с.п.62-63), відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України їхня неявка не перешкоджає розгляду скарги. Від прокурора прокуратури Шишацького району ОСОБА_12 до суду надійшли письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що оскаржувана постанова слідчого винесена відповідно до законодавства та досліджених матеріалів кримінального провадження і підстав для її скасування не вбачається (а.с.п.а.с.п.58-59,64-65).

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника-представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , вивчивши матеріали судового провадження №551/221/15-к за скаргою ОСОБА_4 та детально дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 , і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що в даний час є передбачені законом підстави для задоволення скарги представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування постанови старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 , виходячи з таких підстав.

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п.5 ст. 3 КПК України).

Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до положень ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності).

При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).

За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Також, відповідно до ч.4 ст.40 КПК України, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Разом з цим, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Згідно ч.3 ст.110 КПК України, процесуальне рішення слідчого приймається у формі постанови. Норми ч.5 цього Кодексу визнають, що постанова слідчого повинна складатися із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Слідчим суддею з досліджених матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 встановлено, що 12.11.2006 року до Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної відповідальності громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які близько 02 год. 12.11.2006 року біля кафе «Зустріч» в селі Яреськи Шишацького району Полтавської області безпідставно нанесли йому тілесні ушкодження (т.1 а.к.п.2).

22.12.2006 року слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_13 було порушено кримінальну справу №06290139 по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (т.1 а.к.п.1).

В подальшому, дана кримінальна справа розслідувалась СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області за правилами КПК України в редакції 1960 року, а після набрання новим КПК України чинності, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню здійснювалось за правилами КПК України 2012 року. Так, в слідчому відділенні Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області знаходилось кримінальне провадження №000100 за фактом спричинення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , до ЄРДР 07.03.2014 року були внесені відомості про те, що 11.11.2006 року в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області в районі адміністративного будинку контори АФ ім.Довженка між громадянами ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 виникла сварка, що переросла в бійку, в результаті якої ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, припухлості та синця обличчя справа; кримінальне провадження №000100; правова кваліфікація ч.1 ст.122 КК України (т.2 а.к.п.1).

З сукупності досліджених матеріалів наданого слідчому судді кримінального провадження в межах розгляду скарги ОСОБА_4 №000432 від 28.10.2014 року вбачається, що з 22.12.2006 року і по 03.10.2014 року як кримінальна справа, так і кримінальне провадження №000100 від 07.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України розслідувалися органом досудового розслідування СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області за фактом нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_3 (який був визнаний потерпілим 07.02.2007 року) зі сторони громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , про протиправні дії яких щодо ОСОБА_3 вказував як сам потерпілий, так і ряд свідків події нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 в ніч з 11 на 12.11.2006 року.

Постановою старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 03.10.2014 року в межах матеріалів кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України було перекваліфіковано дії ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні з ч.1 ст.122 КК України на ч.2 ст.125 КК України (т.2 а.к.п.144). Цього ж дня, старшим слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 гр-ну ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України відносно потерпілого ОСОБА_3 (т.2 а.к.п.145-146).

24.10.2014 року старшим прокурором прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_15 , з матеріалів кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України виділено в окреме провадження матеріали щодо нанесення ударів ОСОБА_3 ОСОБА_7 для внесення відомостей за вказаним фактом до ЄРДР (т.2 а.к.п.153-154).

28.10.2014 року першим заступником начальника відділу-начальником СВ ОСОБА_16 до ЄРДР внесені відомості про те, що при досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню №0000100 від 07.03.2014 року встановлено, що 11.11.2006 року близько 02 год. на вулиці Леніна біля адміністративного приміщення ТОВ АФ ім. Довженка за адресою с. Яреськи, вул. Леніна, 29 Шишацького району Полтавської області, після того, як ОСОБА_3 впав від удару ОСОБА_8 на асфальтове покриття, то на нього зверху сів ОСОБА_7 , 1982 р.н. і почав наносити ОСОБА_3 удари по різним частинам тіла; при цьому, ОСОБА_3 з його ж показів, перебував без свідомості, тому в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки вчиненням ним кримінального правопорушення; кримінальне провадження №0000432, правова кваліфікація ч.1 ст.126 КК України (т.2 а.к.п.156).

26.11.2014 року старшим слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 складено, а уповноваженим прокурором затверджено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000100 від 07.03.2014 року по факту спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_3 , де обвинуваченим є гр-н ОСОБА_8 , правова кваліфікація його дії ч.2 ст.125 КК України; вбачається, що потерпілим згідно даного обвинувального акту є ОСОБА_3 (а.с.п.68-77). В даному обвинувальному акті (у Реєстрі матеріалів досудового розслідування) слідчим вказані проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, із зазначенням їх дати та часу (за період з 12.11.2006 року по 26.11.2014 року). Зокрема, в цьому Реєстрі у п.29 зазначено про виділення уповноваженим прокурором матеріалів досудового розслідування в окреме провадження (а.с.п.76). В даний час, як вказав представник потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , вищевказаний обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 знаходиться на розгляді Ленінського районного суду м. Полтави.

З сукупності досліджених матеріалів кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року (які були виділені з матеріалів кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року (спочатку за ч.1 ст.122 КК України, а з 03.10.2014 року за ч.2 ст.125 КК України) вбачається, що до 24.10.2014 року (часу виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження) слідчі та інші процесуальні дії органом досудового розслідування проводилися стосовно двох фігурантів за заявою потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року.

Вбачається, що після 24.10.2014 року і внесення 28.10.2014 року до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.126 КК України зі сторони ОСОБА_7 відносно потерпілого ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000432 від 28.10.2014 року старшим слідчим СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області у листопаді 2014 року були здійснені письмові запити до експертних установ щодо вирішення питання про те, чи відчуває людина (потерпілий) фізичний біль від нанесення їй ударів в той час, коли вона перебуває без свідомості з метою проведення відповідної експертизи (т.2 а.к.п.160,161-163); отримано відповіді на вищевказані запити слідчого (т.2 а.к.п.164-167); постановою від 11.12.2014 року призначено комплексну судово-медичну експертизу про вирішення питання про те, чи міг потерпілий ОСОБА_3 відчувати фізичний біль від ударів, нанесених ОСОБА_7 в той час, коли перебував без свідомості (т.2 а.к.п.169-170); слідчим отримано висновок комісійної судово-медичної експертизи №202 від 25.12.2014 року (т.2 а.к.п.173-183) і 12.01.2015 року кримінальне провадження №0000432 від 28.10.2014 року по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України (т.2 а.к.п.184-187). Після скасування 29.01.2015 року уповноваженим прокурором вищевказаної постанови слідчого (т.2 а.к.п.191), на підставі та на виконання ухвали слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23.12.2014 року (т.2 а.к.п.193-195), старшим слідчим ОСОБА_5 винесено постанову від 04.02.2015 року про визнання ОСОБА_4 представником потерпілого ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000432 від 28.10.2014 року за ч.1 ст.126 КК України (т.2 а.к.п.201-203). В подальшому, 05.02.2015 року представнику потерпілого ОСОБА_4 були надані для ознайомлення матеріали даного кримінального провадження, 19.02.2015 року йому вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого і 20.02.2015 року слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України (т.2 а.к.п.206-210).

Вбачається, що інші слідчі та процесуальні дії, крім тих, що вказані вище в даній ухвалі слідчого судді, в період часу з 28.10.2014 року по 20.02.2015 року в межах виділеного в окреме провадження кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року по факту нанесення побоїв ОСОБА_7 ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України органом досудового розслідування не проводились.

В ході розслідування кримінальної справи №06290139 (за правилами КПК України 1960 року) по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та по кримінальному провадженню №0000100 від 07.03.2014 року за ч.1 ст.122 КК України (до перекваліфікації дій ОСОБА_8 03.10.2014 року) (за правилами КПК України 2012 року) органом досудового розслідування проведено ряд слідчих та процесуальних дій: зроблені запити до медичних закладів (т.1 а.к.п.21-25), отримано акт судово-медичного обстеження ОСОБА_3 (наявна неякісна фотокопія, яка не читається) (т.1 а.к.п.26), 07.02.2007 року ОСОБА_3 визнано потерпілим по кримінальній справі та проведено його допит (т.1 а.к.п.28,29-31), у лютому 2007 року допитано в якості свідків по відомими їм обставинам заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 (т.1 а.к.п.32-77), 12.02.2007 року призначено комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського бюро судово-медичної експертизи (т.1 а.к.п.48), отримано висновок комісійної судово-медичної експертизи №34 від 13.04.2007 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження, які як в сумі, так і окремо відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я (т.1 а.к.п.53-56), отримані вимоги про судимість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т.1 а.к.п.57,58) і 17.06.2007 року досудове розслідування по даній кримінальній справі було зупинене до встановлення особи, яка скоїла даний злочин (т.1 а.к.п.59); також складено план слідчо-оперативних міроприємств по даній кримінальній справі (т.1 а.к.п.60). 25.07.2007 року по даній кримінальній справі було відновлено досудове слідство (т.1 а.к.п.62), 30.07.2007 року проведено відтворення обстановки і обставин події з участю свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , а також потерпілого ОСОБА_3 (т.1 а.к.п.64-68,69-70,71-72,73-74) і постановою слідчого від 26.08.2007 року досудове слідство по справі було зупинено до встановлення особи, яка скоїла даний злочин (т.1 а.к.п.75); також складено план слідчо-оперативних міроприємств по даній кримінальній справі (т.1 а.к.п.76).

31.05.2008 року прокурором Шишацького району Полтавської області ОСОБА_26 було скасовано постанову про зупинення досудового слідства по даній справі і надано письмові вказівки по цій справі (т.1 а.к.п.78-79). У липні 2008 року в якості свідків по відомими їм обставинам заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 допитані громадяни ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (т.1 а.к.п.85-87), отримані заяви від свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 про відмову від участі у слідчих діях (т.1 а.к.п.89,90,91), зроблені відповідні запити до медичних установ (т.1 а.к.п.92-93), 19.08.2008 року додатково допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 (т.1 а.к.п.95) та отримано медичну документацію ОСОБА_3 (т.1 а.к.п.96-97), 20.08.2008 року призначено комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського бюро судово-медичної експертизи (т.1 а.к.п.98), 20.08.2008 року зупинено досудове слідство по даній справі (т.1 а.к.п.99). В подальшому (не зрозуміло коли саме) органом досудового слідства було отримано висновок комісійної судово-медичної експертизи №314-КЭ/2008 від 04.11.2008 року, згідно якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_3 віднесені до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.к.п.103-114). 29.07.2009 року справа прийнята до провадження слідчого ОСОБА_30 і без відновлення досудового слідства по справі 30.07.2009 року по справі призначена комісійна судово-медична експертиза, проведення якої доручено експертам головного бюро судово-медичної експертизи в м. Києві (т.1 а.к.п.116) і 01.08.2009 року зупинено досудове слідство по справі (т.1 а.к.п.117). 15.08.2011 року відновлено досудове слідство по справі, СВ Шишацького РВ (не зрозуміло коли саме) отримано висновок комісійної судово-медичної експертизи №329/09 від 23.11.2010 року (т.1 а.к.п.120-130). 16.08.2011 року кримінальну справу по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України було закрито на підставі п.2 ст.6 КПК України (т.1 а.к.п.131). Постановою Шишацького районного суду від 01.12.2011 року постанову слідчого Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області від 16.08.2011 року про закриття кримінальної справи по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 було скасовано, а справу направлено прокурору для відновлення досудового слідства, також судом було винесено окрему ухвалу про виявлені порушення КПК при розслідуванні даної кримінальної справи (т.1 а.к.п.140-141,142). Після поновлення досудового слідства у справі 09.12.2011 року, слідчим були надані окремі доручення (т.1 а.к.п.143,144-147), допитана 15.01.2012 року в якості свідка ОСОБА_31 (т.1 а.к.п.149), постановою від 02.10.2012 року призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Сумського бюро судово-медичних експертиз (т.1 а.к.п.152). В подальшому (не зрозуміло коли саме) органом досудового розслідування отримано висновок комісійної судово-медичної експертизи №124/2012 (вих. №78 від 09.04.2014 року), яка закінчена 19.11.2012 року (т.1 а.к.п.154-162).

З наявних та досліджених в судовому засіданні матеріалів виділеного в окреме провадження - кримінального провадження №0000432 від 28.10.2014 року по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України вбачається, що ще в межах кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (така правова кваліфікація існувала до 03.10.2014 року), процесуальним прокурором надані письмові вказівки по кримінальному провадженню №0000100 від 07.03.2014 року (т.2 а.к.п.5), які згідно ч.4 ст.40 КПК України є обов`язковими для виконання слідчим.

Також, починаючи з березня 2014 року від потерпілого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року до Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області надходило ряд заяв про злочини, вчинені відносно нього 12.11.2006 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та ряд клопотань процесуального характеру, в т.ч. щодо проведення відповідних слідчих дій, зокрема, із залученням судово-медичного експерта, а також допиту свідків, які задовольнялися слідчим частково або повністю, а також ним приймались процесуальні рішення про відмову у задоволенні ряду клопотань (т.2 а.к.п.6,17-18,19,20,21,22,23-32,48-51,53-56,58-72,78,81,83,86-98,107,108-109,110-121,126-127,128-141). Також, в період червня 2014 року було допитано в якості свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_32 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 (т.2 а.к.п.34-47), 21.07.2014 року із застосуванням відео зйомки допитаний як свідок ОСОБА_9 (т.2 а.к.п.99-100), 13.08.2014 року додатково допитаний із застосуванням відео зйомки потерпілий ОСОБА_3 , зокрема, і щодо зникнення золотого ланцюжка (т.2 а.к.п.123-124).

18.04.2014 року старшим прокурором прокуратури Шишацького району ОСОБА_15 були надані письмові вказівки по кримінальному провадженню №0000100 від 07.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (т.2 а.к.п.5). Проте, при дослідженні матеріалів кримінального №0000432 від 28.10.2014 року по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, які були 24.10.2014 року уповноваженим прокурором виділені з матеріалів кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року не вбачається, що всі вказівки прокурора слідчим виконані (або відповідні матеріали (протоколи тощо) не приєднані до матеріалів даного кримінального провадження). Так, в досліджених матеріалах кримінального провадження відсутні дані (відомості) про проведення спільних допитів ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,, ОСОБА_21 та ОСОБА_29 з одного боку та ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 з іншого боку, а також ОСОБА_24 з метою з`ясування обставин нанесення ударів ОСОБА_3 та інших протиправних дій, зокрема ОСОБА_7 ; відсутні відомості про проведення спільних допитів ОСОБА_29 , ОСОБА_25 з одного боку та ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_35 , ОСОБА_34 з іншого боку щодо усунення суперечностей між показаннями вказаних осіб щодо обставин побиття, зокрема, ОСОБА_7 . ОСОБА_3 , при цьому, як указував прокурор, особливу увагу необхідно звернути на те, як саме ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_3 сидячи на ньому зверху (скільки ударів, чим і куди наносились), а також те, чи погрожував ОСОБА_7 присутнім вбивством та чи сприймали вони ці погрози реально; відсутні відомості (або не проводилась відповідна слідча дія) про проведення з обов`язковою участю судово-медичного експерта слідчого експерименту, зокрема, зі свідком ОСОБА_9 щодо обставин нанесення ОСОБА_3 ударів ОСОБА_7 , а також з свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_35 , ОСОБА_34 щодо обставин нанесення ОСОБА_3 ударів ОСОБА_7 ; відсутні дані про призначення відповідних судово-медичних експертиз для з`ясування питання про те, від чиїх ударів ОСОБА_8 чи ОСОБА_7 могли бути причинені тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, аналізуючи вищевказані вказівки уповноваженого прокурора 18.04.2014 року органу досудового розслідування вважає, що вони є слушними з огляду на обставини, які підлягають з`ясуванню в межах досудового розслідування щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , зокрема, з урахуванням показань учасників провадження щодо обставин та механізму нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 зі сторони, зокрема, ОСОБА_7 (в межах кримінального провадження №0000432): потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , а також наявності в матеріалах кримінального провадження ряду комісійних судово-медичних експертиз, з яких вбачається наявність у ОСОБА_3 певних тілесних ушкоджень. Також, звертає на себе увагу той факт, що аналогічні за змістом і суттю вказівки надавались органу досудового розслідування прокурором Шишацького району по даній справі ще 30.05.2008 року (т.1 а.к.п.78) (зокрема, щодо проведення відтворення обстановки і обставин події з участю певних осіб та судово-медичного експерта), однак вони так і не були виконанні органом досудового слідства (на той час).

Також, слідчий в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000100 від 07.03.2014 року, з якого в подальшому були виділені матеріали кримінальне провадження (щодо ОСОБА_7 ) за ч.1 ст.126 КК України №0000432 від 28.10.2014 року, 18.08.2014 року частково задовольнив клопотання потерпілого ОСОБА_3 про проведення допитів дійових осіб, про проведення слідчого експерименту з участю потерпілого та залучення потерпілого до участі в слідчому експерименті разом з іншими дійовими особами, а також про проведення слідчого експерименту з участю експерта Полтавського бюро СМЕ (т.2 а.к.п.113,115). Аналогічні за суттю клопотання потерпілого були задоволені слідчим постановами і від 13.08.2014 року (т.2 а.к.п.132,134). Однак, з досліджених матеріалів кримінального провадження не вбачається, що дані слідчі дії були проведені, зокрема, з участю потерпілого ОСОБА_3 , гр-на ОСОБА_7 та відповідного судового експерта, та також інших дійових осіб, про яких вказано у постановах слідчого від 18.08.2014 року. При цьому, у разі відмови певних осіб від проведення слідчий дій ці обставини повинні бути зафіксовані, з`ясовані причини такої відмови, однак будь-яких відомостей про це в матеріалах кримінального провадження не має. Виходячи з аналізу сукупності досліджених матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вважає, що проведення цих слідчих дій, з участю, зокрема, потерпілого та відповідного судового експерта, має важливе значення для встановлення механізму заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_3 , з огляду і на те, що у справі призначено та проведено ряд комісійних судово-медичних експертиз різними експертними установами (ряду областей), з яких вбачається, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_3 могли виникнути як від одного, так і від декількох травматичних дій в область обличчя справа тупого предмету (предметів), якими міг бути й кулак (висновок комісійної судово-медичної експертизи №314-КЭ/2008 від 04.11.2008 року), а також від одноразової дії тупого предмету або не менш як від одноразової травматичної дії (висновки комісійних судово-медичних експертиз №329/09 від 23.11.2010 року та №124/2012 від 09.04.2014 року). Тобто, з ряду експертиз по справі вбачається (не виключається) отримання ОСОБА_3 тілесного ушкодження як від одного, так і від декількох травмуючи факторів. При цьому, в цьому контексті звертає на себе увагу, що згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року (із змінами) «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. Також, відповідно до п.13 даної Постанови, у випадку, коли у справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, необхідно дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження.

З матеріалів дослідженого кримінального провадження вбачається, що вищевказані експертизи проведені з урахуванням наявної медичної документації, однак без проведення ряду слідчих дій, про які вказувалося у відповідних письмових вказівках прокурора як у 2008 році, так і 18.04.2014 року.

Також, 18.08.2014 року слідчим було частково задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_3 про допит в якості свідка колишнього дільничного інспектора міліції ОСОБА_36 та в якості свідка ОСОБА_37 (т.2 а.к.п.100), однак будь-які відомості про виконання цих слідчих дій (допитів свідків даних осіб) в матеріалах кримінального провадження не має.

В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_3 , а також свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_14 зазначили про те, що після нанесення ОСОБА_8 одного удару в область обличчя ОСОБА_3 він втратив свідомість і впав на землю спиною до низу, а потім на нього зверху сів ОСОБА_7 і наносив руками в область голови ОСОБА_3 удари. ОСОБА_3 вказував про те, що коли лежав на землі, то був без свідомості і прийшов до свідомості в Шишацькій ЦРЛ. Про те, що ОСОБА_7 наносив йому лежачому удари в область голови він дізнався від свого товариша ОСОБА_9 , що був присутнім на місці події. Вбачається, що показання даних осіб про ці обставини є стабільними і послідовними.

В оскаржуваній постанові старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області від 20.02.2015 року слідчим наведено диспозицію ч.1 ст.126 КК України з посиланням на висновок експерта №202 від 25.12.2014 року та зроблено висновок про те, що побої, нанесені ОСОБА_7 . ОСОБА_3 , не завдали фізичного болю, не спричинили тілесних ушкоджень і не визнаються кримінальним правопорушенням. Однак, як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження, після виділення 24.10.2014 року матеріалів досудового провадження щодо ОСОБА_7 в окреме провадження (присвоєно номер №0000432 і відомості про яке внесені до ЄРДР 28.10.2014 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст.126 КК України), слідчим будь-які слідчі дії, що викладені у вказівках уповноваженого прокурора від 18.04.2014 року та вказані у постановах слідчого (які стосуються часткового або повного задоволення клопотань потерпілого за серпень 2014 року) в межах первинного кримінального провадження №0000100 по факту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не проводились, хоча вони конкретно стосувалися механізму та характеру нанесення тілесних ушкоджень, зокрема, ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_3 . Після здійснення відповідних запитів до експертних установ, слідчий 11.12.2014 року призначив комплексну судово-медичну експертизу (комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань); в подальшому, у січні 2015 року слідчим отримано висновок комісійної судово-медичної експертизи (по виділених матеріалах кримінального провадження) (комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів-фахівців у одній галузі знань). При цьому, дана експертиза проведена по виділених матеріалах провадження без попереднього з`ясування органом досудового розслідування питання про те, чи спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_3 удари, які йому наносив ОСОБА_7 , сидячи зверху на потерпілому (п.7 вказівки прокурора від 18.04.2014 року), що має важливе значення для правильної кваліфікації дій ОСОБА_7 (нанесення ним декількох ударів убачається з показань ряду свідків, присутніх на місці події) та без врахування того, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_14 конкретно вказують про те, що ОСОБА_7 дійсно наносив удари в область голови ОСОБА_3 , коли той лежав на землі. Отже, висновки, викладені у оскаржуваній постанові слідчого про те, що побої, які завдавав ОСОБА_7 . ОСОБА_3 не спричинили тілесних ушкоджень, виходячи з сукупності досліджених матеріалів кримінального провадження, з урахуванням показань свідків (очевидців події), обґрунтувань та висновків, що викладені в проведених у справі комісійних судово-медичних експертизах, є сумнівними.

Також, з додаткового протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 13.08.2014 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 21.07.2014 року вбачається, що їх допит здійснювався за допомогою відеозапису, однак до наданих матеріалів кримінального провадження не додано копій відеозаписів даних слідчих дій (відеозаписи цих слідчих дій переглядалися в судовому засіданні 15.05.2015 року з дисків, які були надані представником потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 ).

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» визначено про те, що однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 та 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від злочинів проти життя та здоров`я особи.

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України). Конституційний Суд України у Рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначив, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина та відповідно до частини другої статті 64 Конституції
України не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини).
При цьому, слідчий суддя, враховуючи, що ним розглядається скарга представника потерпілого на постанову слідчого про закриття кримінального провадження (п.3 ч.1 ст.303 КПК України), в контексті обґрунтування скарги представника потерпілого ОСОБА_3 . ОСОБА_4 вважає за необхідне відмітити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 року №19-рп/2011 Комітет Міністрів Ради Європи у Рекомендаціях від 28.06.1985 р. R (85) 11 стосовно положень потерпілого в рамках кримінального права і кримінального процесу приписує державам-членам приділяти більше уваги потребам потерпілого на всіх етапах кримінального процесу, а в Рекомендаціях від 12.05.2004 р. Rес (2004) 6 щодо вдосконалення засобів правового захисту зазначає, що права та свободи, гарантовані Конвенцією, мають захищатися передусім на національному рівні.

Згідно ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого може бути постановлена ухвала, зокрема, про скасування рішення слідчого. Отже, виходячи з системного та детального аналізу вищевказаних матеріалів кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що стороною заявника у справі доведено те, що постанова старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України по факту нанесення побоїв ОСОБА_3 винесена передчасно, без повного встановлення обставин та механізму заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_3 зі сторони ОСОБА_7 , а також без повного виконання вказівок прокурора від 18.04.2014 року, тобто, органом досудового розслідування допущено неповне з`ясування вищевикладених обставин, що мають суттєве та важливе значення для конкретного кримінального провадження.

Отже, виходячи з вищевикладеного, є передбачені законом підстави для скасування вищевказаної постанови слідчого з метою встановлення обставини, що мають суттєве значення та для виконання дій, які вказані у вказівках прокурора від 18.04.2014 року по кримінальному провадженню щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 ОСОБА_7 , що є формою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та об`єктивно буде сприяти забезпеченню загальних принципів верховенства права та законності в ході досудового розслідування конкретного кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3,27 Конституції України, ст.ст.8,9,21,22,303-304,306-307,309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України - задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 20.02.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України - скасувати.

Копію даної ухвали направити для виконання старшому слідчому СВ Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 для виконання; прокурору Шишацького району Полтавської області ОСОБА_26 копію даної ухвали направити для відому та контролю; копію даної ухвали також направити заявнику ОСОБА_3 та його представнику ОСОБА_4 для відому.

Повернути прокурору Шишацького району Полтавської області ОСОБА_26 матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000432 від 28.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1