АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/86/16 Справа № 695/3377/15-к Категорія: ст.382 ч.1, 71 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Золотоінського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Чита Російська Федерація, житель АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.382 ч.1 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. на користь держави.

Покарання за вироком та ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08.04.2014 року у виді 10 міс. і 21 дня виправних робіт виконувати самостійно.

Відповідно до ч.4 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану обвинуваченого та враховуючи перебування на його утриманні малолітньої дитини розстрочено виконання покарання у виді штрафу в сумі 8500 грн. в дохід держави рівними частинами по 850 грн. щомісячно, починаючи з дати набрання судовим рішенням законної сили, протягом 10 місяців.

Судові витрати відсутні. Цивільного позову та речових доказів немає.

Міра запобіжного заходу не обиралася, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 був засуджений 11.05.2011 року Золотоніським міськрайонним судом до 5 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 164 ч.1, 185 ч.1, 307 ч.2 КК України. 08.04.2014 року ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси, на підставі ст.82 КК України невідбуту частину строку покарання ОСОБА_7 замінено на виправні роботи строком на 1 рік 10 міс. І 6 днів з відрахуванням 20% заробітку на користь держави.

30.04.2015 року органи КВІ під розпис ознайомили ОСОБА_7 з умовами відбування покарання у виді виправних робіт. Також було роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання виправних робіт за ст.389 ч.2 КК України.

ОСОБА_7 працевлаштувався в КП «Міський водоканал» слюсарем, однак, 13.05.2015 року звільнився за власним бажанням.

17.06.2015 року органами КВІ було видано направлення ОСОБА_7 до центру занятості населення для працевлаштування. Центр занятості направив ОСОБА_7 до спеціаліста з питань працевлаштування, однак останній до спеціаліста не з`явився без поважних причин, тим самим не виконав ухвалу суду.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України із-за відсутності в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ст.382 ч.1 КК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурора посилається на те, що суб`єктом ст.382 ч.1 КК України може бути лише особа, на яку законом, або судовим рішенням покладено обов`язок його виконання і вона має реальну можливість його виконати.

Коли судовим рішенням замінено невідбуту частину покарання на більш м`яку міру покарання, то виконання судового рішення покладається не на особу, а на органи виконання покарань, зокрема на органи КВІ.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який погодився з думкою прокурора, перевіривши та обговоривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вимога щодо законності висувається не лише до судових рішень, а й до всіх процесуальних рішень, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Перевірені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що органи досудового розслідування та прокурор безпідставно висунули обвинувачення ОСОБА_7 за ст.382 ч.1 КК України, належним чином не з`ясували чи є в його діях склад злочину.

Розглядаючи справу по суті, суд припустився тих же самих помилок, що і органи досудового розслідування належним чином не з`ясувавши причини невиконання ОСОБА_7 покарання у виді виправних робіт, не з`ясував суб`єктивну сторону даного виду злочину.

При заміні призначеного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, обов`язок виконання вироку покладається на органи виконання покарання та на керівників підприємств, організацій, установ де відбуватиме особа покарання.

Аналіз правових норм свідчить про те, що суб`єктом злочину, передбаченого ст.382 КК України в даному випадку не може бути особа, якій замінено позбавлення волі на виправні роботи. В такої особи може бути інший вид злочину, зокрема передбачений ст.389 ч.2 КК України.

Засуджений ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що за станом здоров`я він не змін працювати слюсарем-сантехніком, тому вимушений був звільнитися з водоканалу, а в послідуючому не з`явився до спеціаліста, оскільки проходив лікування.

В даний час він працевлаштований і відбуває покарання у виді виправних робіт.

Таким чином колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ст.382 ч.1 КК України, тому вирок суду слід скасувати, а справу провадженням закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 не обиралася.

Цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів у справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407,419,284 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а справу провадженням закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Міра запобіжного заходу судом не обиралася.

Судове рішення може бути оскаржене в касаційному поряду на протязі 3 місяців.

Головуючий :

Судді :