Справа № 1-67/11
Провадження №
В И Р О К

іменем України

01.08.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретарів Шереметьєвої Т.В., Євтушок Ю.О.,

прокурорів Юркової Ю.В., Будніка І.А.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_3,

законних представників підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка має неповну середньою освіту, навчається у Київському професійному ліцеї будівництва та комунального господарства, неодруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше засудженої 09.10.2008 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України, ст. ст. 70, 104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має базову загальну середню освіту, навчається у вечірній (змінній) школі № 20 Соломянського району м. Києва, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше засудженого 21.12.2009 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 153 КК України;

ВСТАНОВИВ

01 травня 2009 року близько 17 години ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та особою, справа відносно якої виділена в окреме провадження, і з малолітньою ОСОБА_10, щодо якої застосовані примусові заходи виховного характеру, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в тривалому порушенні громадського порядку та винятковим цинізмом, скоїли хуліганство відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, застосувавши до них фізичне та психічне насильство, образи, знущання та нанесення тілесних ушкоджень за наступних обставин.

ОСОБА_8, ОСОБА_9 та особою, справа відносно якої виділена в окреме провадження разом з малолітньою ОСОБА_10, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, прийшли разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в лісопаркову зону, розташовану в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, де ОСОБА_9 примусив битися між собою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, після чого, грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи явну неповагу до загальноприйнятих норм моралі, кулаками та ногами став безпричинно наносити удари по головах та тулубу ОСОБА_1 і ОСОБА_2, чим спричинив останнім фізичний біль. Під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8, ОСОБА_9, особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження та ОСОБА_10 висловлювались на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нецензурною лексикою і образливими словами. Після цього ОСОБА_8, що знайти привід для подальшого знущання над потерпілими, наказала ОСОБА_1 вдарити ОСОБА_10, що той зробив. ОСОБА_8 за це відразу нанесла удар кулаком по голові ОСОБА_1, після чого ОСОБА_10 також вдарила кулаком в щоку ОСОБА_1 В цей час ОСОБА_11 підбіг до ОСОБА_1 та наніс тоому кулаком 3-4 удари в обличчя та 2-3 удари в живіт, від чого останній упав. Продовжуючи свої хуліганські дії, спрямовані на приниження честі та гідності ОСОБА_1 і ОСОБА_11, помочившись в скляну банку, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8та ОСОБА_9 примусили ОСОБА_1 вмиватися сечею. Після цього ОСОБА_8 сама справила свою природну потребу в скляну банку та примусила ОСОБА_1 випити сечу до дна. В свою чергу ОСОБА_9 з хуліганських спонукань примусив ОСОБА_1 стати перед ним на коліна та справив на останнього свою малу фізіологічну потребу. В цей час ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10, знаходячись поруч, з хуліганських спонукань, проявляючи при цьому особливу зухвалість та неповагу до загальноприйнятих норм моралі, висловлювались на адресу ОСОБА_1 нецензурною лексикою та образливими словами, чим принизжали честь та гідність останнього.

В процесі довготривалих хуліганських дій в лісопарковій зоні, розташованій в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження та ОСОБА_10, грубо порушували громадський порядок протягом 2-х годин, після чого о 19-й годині, направляючись до місця проживання ОСОБА_9, продовжили хуліганські дії, що були спрямовані на приниження честі та гідності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Так, рухаючись від лісопаркової зони в с. Петропавлівська Борщагівка до вул. Зодчих, 40 в м. Києві, ОСОБА_9 одягнув паперову коробку на голову ОСОБА_1, а особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження, одягнув червоне пластмасове відро на голову ОСОБА_2, чим принизили честь та гідність останніх, після чого люди, які йшли на зустріч, висміювали ОСОБА_1 та ОСОБА_2, після чого біля будинку № 40 по вул. Зодчих в м. Києві ОСОБА_9, покликав свого знайомого ОСОБА_12В.і з метою самоствердження та самовиразу і, проявляючи зухвалість і неповагу до інших, почав демонструвати ОСОБА_12 як він може принижувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Для цього ОСОБА_9 примусив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стрибати на місці, після чого приспустити штани та труси і продовжувати стрибати. ОСОБА_8, особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження та ОСОБА_13 під час цього висловлювались на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нецензурною лексикою та образливими словами, чим принижали честь та гідність останніх. Після цього ОСОБА_9 примусив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залізти в сміттєвий бак та продовжувати стрибати. Тільки після того, як випадковий перехожий, особу якого досудовим слідством не було встановлено, зробив зауваження ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вони вилізли з сміттєвого баку та пішли додому.

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_8, ОСОБА_9, особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження та малолітньої ОСОБА_10, щодо якої застосовані примусові заходи виховного характеру, згідно висновку експерта № 375/и від 10.06.2009 року ОСОБА_1 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці навколо правого ока з переходом у підочну ділянку, на передній та задній поверхні вушної раковини, у скронево-виличній ділянці зліва, на боковій поверхні шиї праворуч у верхній третині, на передній поверхні шиї в середній третині, у проекції лівої ключиці, на передній поверхні грудної клітини з боку в проекції 10-12 ребер по середньо-ключинній лінії, на передній поверхні лівого плечового суглоба, на зовнішній та задній поверхні лівого плеча в середній та нижній третині, на лівій та правій лопатках, на задній поверхні правого плеча в нижній третині, на зовнішніх поверхнях правого та лівого стегон в середній третині; садна на передній та задній поверхнях лівої вушної раковини, у завушній ділянці зліва, у лобній області праворуч, на задній поверхні правої вушної раковини, на задньобоковій поверхні шиї праворуч, у верхній та середній третинах, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоровя).

Крім того, 01.05.2009 року приблизно о 18 годині в лісопарковій зоні, розташованій в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з ОСОБА_9, який також перебував у стані алкогольного спяніння, діючи з винятковим цинізмом, з мотиву приниження ОСОБА_1 та ОСОБА_2, примусили останніх вступити між собою в орогенітальний контакт.

Так, ОСОБА_8 з метою приниження ОСОБА_1 та ОСОБА_2, запропонувала ОСОБА_9 примусити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вступити між собою в орогенітальний контакт, на що ОСОБА_9 погодився. В цей час ОСОБА_8, діючи згідно досягнутої домовленості з ОСОБА_9, з метою фіксування інформації про знущання над ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вирішила знімати дану подію на мобільний телефон марки «Nokia 5610 XpressMusic».

З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, погрожуючи застосуванням насильства, примусили ОСОБА_2 приспустити штани та труси, а ОСОБА_1 стати перед ним на коліна та вступити між собою в орогенітальний контакт. Побоюючись продовження застосування насильства, ОСОБА_1 виконав вимогу та почав виконувати дії сексуального характеру (орогенітальний контакт) протягом 3 хвилин. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 примусили ОСОБА_1 приспустити штани та труси, а ОСОБА_2 стати перед ним на коліна та вступити між собою в орогенітальний контакт. Побоюючись продовження застосування насильства, ОСОБА_2 виконав вимогу та почав виконувати дії сексуального характеру (орогенітальний контакт) протягом 3 хв.

Далі ОСОБА_8, погрожуючи застосуванням насильства, примусила ОСОБА_2 ввести свій статевий орган в анальний отвір ОСОБА_1 Побоюючись продовження застосування насильства, ОСОБА_1 нагнувся та розсунув свої сідниці, а ОСОБА_2 намагався це зробити, але не зміг з фізіологічних причин. Після цього ОСОБА_8 примусила ОСОБА_2 мастурбувати протягом декількох хвилин.

Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_8 знайшла на травяному газоні деревяну палицю довжиною 20-25 см та дала її ОСОБА_2 і примусила останнього вставити її в анальний отвір ОСОБА_1 В свою чергу, ОСОБА_9 дістав презерватив, одягнув на палку та знову дав її ОСОБА_2 Побоюючись продовження застосування насильства, ОСОБА_2 вставив палицю в анальний отвір ОСОБА_1 приблизно на 3 см, після чого почав робити нею рухи. Це продовжувалося кілька хвилин, протягом яких ОСОБА_8 примушувала його всунути палицю глибше. Коли ОСОБА_2 відповів, що глибше в нього засунути не виходить, вона сама взяла палицю, всунула її на 10 см та продовжувала робити нею рухи протягом 2 хвилин, після чого витягла палицю із слідами крові.

Згідно висновку експерта № 375/и від 10.06.2009 року, в результаті вказаних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заподіяли ОСОБА_1 тілесні ушкодження у виді утворення гіперемії та осадження слизової початкового відділу прямої кишки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоровя).

Крім того, ОСОБА_8, будучи раніше засудженою вироком від 09.10.2008 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням і звільненою від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 24 червня 2009 року близько 17-ї години, знаходячись біля озера, розташованого неподалік будинку № 80-А по вул. Верховинній в м. Києві, таємно викрала чуже майно у малолітнього ОСОБА_14, завдавши його матері ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 485 грн.

Так, 24.06.2009 року, приблизно об 17-й годині, ОСОБА_8 перебувала біля озера, розташованого по вул. Верховинній, 80-А, в м. Києві, де побачила мобільний телефон «Нокіа-1208», який лежав під одягом малолітнього ОСОБА_14, який вирішила викрасти. Скориставшись тим, що малолітній ОСОБА_14 пішов купатись, вона таємно викрала мобільний телефон «Нокіа-1208», який належить його матері ОСОБА_15, вартістю 450 грн. зі стартовим пакетом «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходилось 10 грн., завдавши матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 485 гривень. З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_8 з місця злочину зникла і на ринку «Святошинський», розташований по проспекту Перемоги, 100 в м. Києві, продала вказаний телефон за 70 грн.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_8 визнала себе винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів повністю та показала суду, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 знає кілька років. 01.05.2009 року в першій половині дня вона, Віка ОСОБА_10, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проходили біля будинку по вул. Зодчих, 40, де побачили ОСОБА_9 і ОСОБА_11. ОСОБА_9 повів ОСОБА_2 за будинок, де вдарив того. Потім вона запропонувала всім піти в лісопосадку. ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_1 в ніс рукою. Потім вона теж почала їх бити, потім бив ОСОБА_11. Це побиття продовжувалось хвилин 20. Вона наказала ОСОБА_1 вдарити легенько Віку, а Віка вдарила ОСОБА_1. Вона також була ініціатором орогенітального контакту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. ОСОБА_16 теж був не проти пожартувати. Він погодився. Вона наказала спочатку ОСОБА_2 стати на коліна, а ОСОБА_1 засовувати статевий орган в ротову порожнину, а потім навпаки. Це продовжувалось 5-6 хвилин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконували її вимоги. Потім вона заставила ОСОБА_2, вставити свій статевий орган в анальний отвір ОСОБА_1. ОСОБА_2 намагався це зробити, але в нього не виходило через фізіологічні причини. Вона керувала процесом. ОСОБА_16 і ОСОБА_11 були біля неї. Вона погрожувала потерпілим. Потім наказала ОСОБА_1 роздягнутися і дала ОСОБА_2 палку і сказала вставити тому в задній прохід. Після цього ОСОБА_16 надягнув на палку презерватив. Коли ОСОБА_2 сказав, що більше не може, вона сама засунула палку ОСОБА_1 в анальний отвір глибше. ОСОБА_17 помочився на голову ОСОБА_1. Потім вона примусила пити ОСОБА_1 її мочу. ОСОБА_10 Віка все знімала на мобільний телефон. Коли повертались з лісопосадки ОСОБА_17 знайшов пластмасове відро і надягнув на голову ОСОБА_1, а ОСОБА_11, знайшов коробку і надягнув її на голову ОСОБА_2. Люди на вулиці, сміялися. Далі вона заставила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 цілуватися між собою. Біля підїзду свого будинку ОСОБА_17 заставив потерпілих зняти штани і стрибати, а потім залізти в сміттєвий бак. В той день вона, а також ОСОБА_17, випили 2 пляшки пива. Просила її суворо не карати. Цивільний позов визнала.

Крім того підсудна ОСОБА_8 суду показала, що 24.06.2009 року приблизно вона була на озері по вул. Верховинній в м. Києві, де купалась. Потім вона побачила хлопця, у якого був мобільний телефон, який її зацікавив. Вона його замотала в футболку та поклала в кульок. Ввечері, пішла на ринок і продала телефон за 70 грн., які потратила на цигарки та продукти харчування.

Підсудний ОСОБА_9 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України визнав повністю, у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 153 КК України винним себе не визнав і дав суду показання, які за змістом аналогічні наведеним показанням підсудної ОСОБА_18 За вчинене хуліганство в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілих, жалкує, що так вчинив, просив суворо не карати.

Підсудний ОСОБА_11 в судовому засіданні винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та дав суду показання, які за змістом аналогічні наведеним показанням підсудної ОСОБА_8

В подальшому підсудний ОСОБА_11 в судове засідання не зявлявся, у звязку з чим його оголошено в розшук і справу щодо нього виділено в окреме провадження.

Винність підсудних у вчиненні злочинів підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так, винність підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296, КК України, підтверджується:

- показаннями потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які повністю співпадають з наведеними вище показаннями підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показаннями свідка ОСОБА_12, який під час досудового слідства по справі показав, що 01.05.2009 року ОСОБА_9 покликав його на вулицю. Коли він вийшов, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та потерпілі були біля підїзду. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були брудні, стрибали, у одного на голові була коробка, а у іншого відро. Потім ОСОБА_10 Віка показала відео на телефоні. Біля підїзду він пробув хвилин 15, потім пішов, інші залишились ( т. 1 а.с. 74 );

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показаннями свідка ОСОБА_10, яка надала показання аналогічні з показаннями підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (т.1, а.с. 85-86);

- даними з довідки від 01.05.2010 року з медичної установи про надання медичної допомоги ОСОБА_1 (том 1 а.с. 7);

- даними з висновку експерта № 475/и від 10.06.2009 року, відповідно до якого при судово-медичному обстеженні ОСОБА_1 у нього виявлені такі тілесні ушкодження: синці навколо правого ока з переходом у підочну ділянку, на передній та задній поверхні вушної раковини, у скронево-виличній ділянці зліва, на боковій поверхні шиї праворуч у верхній третині, на передній поверхні шиї в середній третині, у проекції лівої ключиці, на передній поверхні грудної клітини з боку в проекції 10-12 ребер по середньо-ключинній лінії, на передній поверхні лівого плечового суглоба, на зовнішній та задній поверхні лівого плеча в середній та нижній третині, на лівій та правій лопатках, на задній поверхні правого плеча в нижній третині, на зовнішніх поверхнях правого та лівого стегон в середній третині; садна на передній та задній поверхнях лівої вушної раковини, у завушній ділянці зліва, у лобній області праворуч, на задній поверхні правої вушної раковини, на задньобоковій поверхні шиї праворуч, у верхній та середній третинах, гіперемія, дві ділянки осадження слизової початкового відділу прямої кишки. Зазначені тілесні ушкодження спричинені тупими предметами (не виключається утворення гіперемій та осадження слизової початкового відділу прямої кишки від дії деревяної палиці), могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних у постанові та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоровя) (том І а.с. 56-57);

- даними з протоколів відтворення обстановки і обставин події від 02.07.2009 року, 03.07.2009 року (том І а.с. 113-115);

- даними з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 633 від 08.07.2009 року відповідно до висновків якої, у ОСОБА_9 мають місце розлади особистості (психопатія) емоційно-нестійкого типу, про що свідчать анамнестичні відомості про емоційно-вольову нестійкість підекспертного з дитинства, характер його труднощів в соціальній адаптації, а також виявлені під час проведеного обстеження притаманні йому характерні особливості у вигляді дратівливості, демонстративності, схильності до бравади, емоційно-вольової нестійкості, його підвищена схильність до гомоцидних дій, які він проявив при скоєнні інкримінованих йому дій, жорстокість, звертає на себе увагу переважання у ОСОБА_9 емоційної логіки у висловлюваннях, схильність до скоєння вчинків за першим покликання, проте ступінь розладів особистості у ОСОБА_9 така, що не позбавляє його критичних здібностей та можливостей здійснювати певним чином соціальну адаптацію. ОСОБА_9 в період інкримінованих йому дій міг та в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними (том І а.с. 147-148);

- даними з постанови від 02.03.2010 року Києво-Святошинського районного суду Київської області про застосування до неповнолітньої ОСОБА_10 примусового заходу виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи строком на один рік (том І а.с.173-175).

Винність підсудної ОСОБА_8 вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України крім повного визнання нею себе винною, підтверджується також доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- даними з протоколу усної заяви про вчинений злочин від 25.06.2009 року (том ІV а. с. 10);

- даними з гарантійного талону на викрадений мобільний телефон (том ІV а.с. 22);

- даними з протоколу відтворення обстановки та обставин події від 19.08.2009 року, згідно якого підсудна на місці події відтворила обставини вчинення даного злочину (том ІV а.с. 39-41);

- даними з постанови від 13.04.2010 року Святошинського районного суду м. Києва про застосування до ОСОБА_19 заходів виховного характеру у вигляді застереження та до досягнення ним повноліття переданий під нагляд матері ОСОБА_20 (том ІІ а.с. 164-166).

Оцінивши та проаналізувавши досліджені докази,суд визнає, що підсудні та потерпілі давали суду правдиві послідовні покази, які відповідають фактичним обставинам справи і свідчать про вчинення ними інкримінованих їм злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд визнає, що дії підсудної ОСОБА_8 правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство), вчинено групою осіб та за ч. 2 ст.185 КК України як крадіжка, вчинена повторно.

Суд визнає, що дії підсудного ОСОБА_9 правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство), вчинено групою осіб.

У той же час, суд дійшов до висновку, що дії підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 помилково кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 153 КК України, оскільки, як зазначено у п.2 постанови N 5 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом (стаття 153 КК) виключає природний статевий акт і може полягати у вчиненні акту мужолозтва, лесбійства, а також в інших діях сексуального характеру, спрямованих на задоволення статевої пристрасті суб'єкта злочину (чоловіка або жінки) неприродним способом, із застосуванням фізичного насильства, погрозою його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи. Насильницьке уведення в отвори тіла потерпілої особи різних предметів (палиці, пляшки тощо) може кваліфікуватися за відповідною частиною статті 153 КК ( 2341-14 ) тільки за умови, якщо умисел винної особи був направлений на задоволення у такий спосіб статевої пристрасті неприродним способом. У разі відсутності такого умислу ці дії за наявності передбачених кримінальним законом ознак мають кваліфікуватися за відповідними статтями КК, якими передбачено відповідальність за злочини проти життя та здоров'я особи, або ж як хуліганство тощо.

В судовому засіданні не надано доказів того, що умисел підсудних був направлений на задоволення у такий спосіб статевої пристрасті неприродним способом. Тому суд виключає кваліфікацію дій підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 153 КК України з обвинувачення.

Призначаючи покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Обставиною, яка помякшує покарання підсудній ОСОБА_18 за кожний із вчинених злочинів, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які помякшують покарання підсудному ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання кожному з підсудних, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_8, суд враховує, що злочини, передбачені ч. 2 ст. 296 та 2 ст. 185 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості; що підсудна за місцем проживання характеризується негативно, вчиняє сварки з батьками, зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судима, вчинила злочини в період іспитового строку, перебуває на контролі у Службі у справах дітей, та вважає необхідним призначити їй покарання за кожний із вчинених злочинів у виді позбавлення волі у межах санкцій відповідних частин відповідних статей КК України, оскільки дійшов до переконання, що перевиховання та виправлення підсудної можливо лише в умовах ізоляції від суспільства; остаточне покарання суд призначає підсудній за сукупністю злочинів відповідно до ст.70 КК України та за сукупністю вироків, відповідно до ст.71 КК України, приєднавши частково до нового покарання невідбуте покарання, призначене їй вироком від 09.10.2008 року Святошинського районного суду м. Києва, яким вона засуджена за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі,.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_9, суд враховує, що злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; що підсудний за місцем навчання характеризується позитивно, раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу хронічного нервово-психічного захворювання, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, та вважає необхідним призначити покарання підсудному у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 296 КК України, оскільки його перевиховання та виправлення можливо лише в умовах ізоляції від суспільства; у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до нового покарання не відбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2009 року.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду, у звязку з недодержанням цивільним позивачем вимог ст.119 ЦПК України до форми і змісту позовної заяви.

Доля речових доказів суд вирішує згідно ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати, підлягають стягненню з підсудних солідарно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 328 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців,

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців,

У відповідності до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком Святошинського районного суд м. Києва від 09.10.2008 року, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 17.08.2009 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час її перебування в ІТТ Києво-Святошинського РВ та СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2009 року, остаточне покарання ОСОБА_9 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 23.09.2009 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час його перебування в ІТТ Києво-Святошинського РВ та СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9, солідарно на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській області судові витрати за проведення експертизи № 382 ВКД від 01.06.2009 року в розмірі 1216 грн. 16 коп. (т.1, а.с. 43).

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «Nokia 5610 XpressMusic», який переданий на зберігання ОСОБА_22 (т.1, а.с.73), залишити у користуванні ОСОБА_22.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженими в той же строк. з моменту отримання копії вироку.

Суддя Ю.С. Бурбела