Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6748/15-к
Провадження № 1-кп/644/213/16
УХВАЛА
Іменем України
17 лютого 2016 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів колегії: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

При секретарі ОСОБА_4 ,

За участю прокурора ОСОБА_5 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,

Обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, обвинуваченого за п.1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, обвинуваченого за ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з 01 липня 2015 року перебуває відповідне кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання в порядку ст.201 КПК України щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на іншу, не пов`язану із позбавленням волі. В обґрунтування поданого клопотання обвинувачений посилається на тривалість його тримання під вартою, що значно перевищує розумність строків передбачених процесуальним законом. Обраний йому запобіжний захід є виключним, а тому при його обранні чи продовженні прокурор повинен не лише перелічити ризики, а й довести їх у встановленому процесуальним законом порядку. Покарання за двома складами злочинів, що йому інкриміновані за ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України вже фактично відбуто, та доказів вчинення цих злочинів прокурором не надано. Посилався на те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, роботи, у нього є мати, яка потребує догляду, має інвалідність 3 групи, за час перебування в слідчому ізолтяорі не має можливості отримувати належну медичну допомогу, та наявність таких обставин свідчить про те, що він не мав та не має наміру ухилятись та переховуватись від суду. Звертав увагу, що неодноразово практикою Європейського суду з прав людини зазначалось на безпідставність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою лише з підстав тяжкості злочину. Наполягав на тому, що ризики, на які неодноразово посилається сторона обвинувачення недоведені у встановленому законом порядку. Безпідставним вважав й неодноразове посилання сторони обвинувачення на наявність ризику впливати на свідків, експертів, оскільки зазначені особи неодноразово допитувались по справі, доказів вчинення ним будь-якого впливу не доведено, окрім того, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту цей ризик, навіть за наявності, буде забезпечений. Також зазначав, що в силу ст.89 КК України він раніше не судимий, а тому є необґрунтованим посилання прокурора на верогідність рецедиву. Просив також врахувати позицію потерпілих, які вже перестали приймати участь у судових засіданнях, оскільки впевнені в його невинуватості. Також просив обраний запобіжний захід не продовжувати через недоведеність и безпідставність. Письмове клопотання долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 заперечував, зазначав, що дійсно тривалий час обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою, але це зумовлено тривалістю розгляду справи та тією обставиною, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено довічне позбавлення волі. Окрім того, існують ризики передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, ухилятись від явки, а також можливість здіснення впливу на свідків, експертів, другого обвинуваченого. Просив продовжити строк тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підтримала позицію прокурора, вважала, що існує ризик впливу на її підзахисного з боку обвинуваченого ОСОБА_6 , підстав для зміни запобіжного заходу не має. Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав, просив його задовольнити, посилався на те, що розумність строку тримання під вартою не може бути обґрунтовано лише тяжкістю інкрімінованого злочину, про це також міститься посилання в листі ВССУ від 04.04.2013 року. Обвинуваченим обрано свою лінію захисту, а саме не визнання провини й зазначена позиція не повинна сприйматись як підстава для виду запобіжного заходу. Доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризику впливу на свідків, експертів, другого обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки свідки та експерти насамперед під час розгляду справи спростосують доводи сторони обвинувачення, а другий обвинувачений проходить службу в зоні АТО. Також звертав увагу на те, що стороною обвинувачення навіть не розглядається можливість застосування іншого запобіжного заходу, а на його думку застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт цілодобово із застосуванням відповідного електроного пристрою буде достатнім, в даному випадку, забезпечить всі ризики, які лише перелічені прокурором, надасть можливість обвинуваченому пройти курс лікування, отримати належну медичну допомогу. Категорично заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив клопотання обвинуваченого задовольнити.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, встановив наступне.

Ухвалою суду від 21.12.2015 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 лютого 2016 року.

Строк дії запобіжного заходу спливає. Відповідно до вимог ч.2 ст.313 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.313 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своїю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення цього питання відбувається в порядку встановленому главою 18 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_6 просив змінити йому обраний запобіжний захід, про що подав відповідне письмове клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотань не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість утримання обвинуваченого під вартою за станом здоровья чи потреби в отриманні медичної допомоги, а також щодо неможливості отримати відповідну допомогу в умовах слідчого ізолятора.
Суд погоджується із доводами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, що лише сама тяжкість інкрмінованого злочину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що також свідчить й правова позиція ЄСПЛ викладена в рішенні Луценко проти України, Харченко проти України, Єлоєв проти України.
Але також судом враховуються правові позиції ЄСПЛ, в тому числі у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, Летельє проти Франції, щодо наявності обставин, що виправдовують тримання під вартою, а саме факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу, а також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
В даному випадку розгляд справи триває, з причин, які не залежать від суду, розгляд кримінального провадження не може бути закінчений до спливу 2-х місячного строку тримання під вартою визначеного ухвалою, вирішується питання про допит свідків по справі, суд вважає що підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу немає, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів до 17 квітня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1

Судді колегії ОСОБА_2

ОСОБА_3