233 № 233/4141/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року Слідчий суддя Костянтинівського міскрайонного суду Донецької області:

ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянув скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Костянтинівської міжрайонної прокуратури та слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України у кримінальному провадженні №0001613 від 21 травня 2013 року та зобов*язання прокурора виконати певні дії,-

ВСТАНОВИВ :
15 липня 2015 року до Костянтинівського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність Костянтинівської міжрайонної прокуратури та слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України у кримінальному провадженні №0001613 від 21 травня 2013 року за ст. 367 ч.1 КК України відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та зобов*язання прокурора виконати певні дії, посилаючись на те що внаслідок бездіяльності прокурорів Костянтинвської міжрайонної прокуратури які є процесуальнами керівниками в кримінальному провадженні №0001613 від 21 травня 2013 року за ст. 367 ч.1 КК України відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,та слідчими СВ МВ ГУМВС України в Донецькій області,в порушення строків, встановленних КПК України, на протязі двох років не встановленні винні у скоєнні злочину, не повідомлено про підозру, не прийнято процесуальне рішення, при цьому призначаються слідчим, за вказівкою процесуального керівника, слідчі дії, які не мають жодного відношення до даного кримінального провадження, а саме слідчим була призначена судово- медична експертиза, у проведенні якої було експертами відмовлено. Слідчим ОСОБА_8 були підготовлені повідомлення про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за ст..367 ч.1 КК України, однак прокурором воно не було погоджені і з матеріалів кримінального провадження вилучені. Просив визнати незаконною бездіяльність прокурорів Костянтинівської міжрайонної прокуратури, які є процесуальними керівниками та слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України у кримінальному провадженні №0001613 від 21 травня 2013 року та зобов*язати прокурора погодити повідомлення про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за ст..367 ч.1 КК України.

ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на обставини викладені в скарзі, і зазначив, що прокурори своїм процесуальним керівництвом затягують кримінальне провадження з метою непред`явлення підозри винним особам, якими, в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст. 286 ч.2 КК України, і були складені медичні документи з порушенням про стан сп`яніння ОСОБА_9 , у зв`язку з чим стало можливо застосувати до нього акту амністії.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги і вказав, що по кримінальному провадженню №0001613 від 21 травня 2013 року неодноразово змінювалися процесуальні керівники і слідчі; тричі слідчими виносились ухвали про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, які були скасовані судом та прокурором, з метою всебічного та повного розслідування по даному кримінальному провадженню процесуальними кирівниками надавалися вказівки по даному кримінальному провадженню; ухвалами слідчих суддів Костянтинівського міськрайонного суду від 13 березня, 1 жовтня 2014 року процесуальним керівникам вказувалось на належне процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню. З 3 жовтня 2014 року постановою в.о. Костянтинівської міжрайонної прокуратури винесено постанову про зміну групи прокурорів по даному кримінальному провадженню, процесуальними керівнивниками призначено ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , старшим групи призначено ОСОБА_10 , який 18 грудня 2014 року надав вказівки слідчому ОСОБА_5 , згідно з якими слідчий ОСОБА_5 призначила комісійну судово- медичну експертизу, для проведення якої залучено судово- медичних експертів Харківського бюро СМЄ, які 27 лютого 2015 року відмовили в проведенні експертизи, оскільки питання експертизи не входять до їх компетенції, після чого, з метою вияснення питань які ставилися експерту шляхом перевірки, слідчим ОСОБА_5 надано доручення директору департаменту охорони здоров*я Донецької області. Таким чином, бездіяльності ні з боку слідчого, ні з боку прокурора не вбачається.

Слідчий ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення скарги і пояснила, що з 1 грудня 2014 року в її провадженні перебуває зазначене провадження. По якому вона згідно вказівок процесуального керівника призначила судово медичну експертизу. Більшу частину часу, що перебуває у неї провадження вона була у відпустці та на лікарняному.

Заслухавши заявника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_5 , дослідивши документи додані до скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів провадження 21 травня 2013 року за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР внесено відомості, про кримінальне провапорушення за ст.. 367 ч.1 КК України за №0001613 від 21 травня 2013 року про те, що завідуюча лабораторією ЦРЛ м. Костянтинівка ОСОБА_6 та заступник головного лікаря міської лікарні № 5 ОСОБА_7 в результаті недбалих дій неналежним чином оформили медичні документи.

За скаргами ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду від 13 березня 2014 року і 1 жовтня 2014 року прокурора ОСОБА_12 було зобов`язано згідно вимог ст. 36 КПК України здійснювати належне процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0001613 за ст. 367 ч.1 КК України.

Зазначене кримінального провадження № 0001613 за ст.. 367 ч. 1 КК України з 1 грудня 2014 року знаходиться в провадженні слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_5 , по якому, 3 жовня 2014 року, згідно постанови в.о. Костянтинівського міжрайонного прокуратура, змінено групу прокурорів: процесуальними керівниками призначено ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , старшим групи призначено прокурора ОСОБА_10 , який 18 грудня 2014 року надав вказівки слідчому ОСОБА_5 , в тому числі і про призначення судово- медичної експертизи і зазначив які саме питання слід поставити перед експертизою. Згідно зазначених вказівок старшого групи прокурорів по даному кримінальному провадженню ОСОБА_10 , слідчим ОСОБА_5 31 січня 2015 року призначено комісійну судово- медичну експертизу, для проведення якої залучено судово- медичних експертів Харківського бюро СМЄ. 27 лютого 2015 року експертами ХОБСМЕ відмовлено в проведені експертизи, оскільки питання поставлені перед нею не входять до компетенції судово- медичних експертиз і рекомендували звернутись до департаменту охорони здоров*я Донецької області. 22 травня 2015 року слідчим ОСОБА_5 надано доручення директору департаменту охорони здоров*я Донецької області для проведення перевірки на предмет встановлення винних посадових осіб, які склали з порушеннями медичні документи про стан сп`яніння ОСОБА_9 по кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст. 286 ч.2 КК України, в зв`язку з чим стало можливо застосувати до нього акту амністії. Однак, зазначене доручення було направлене за неправильної адресою, і зазначене доручення було направлене до департаменту охорони здоров*я 29 липня 2015 року, під час слухання скарги ОСОБА_4 .

Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає зокрема і у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов*язаний вчинити у визначений КПК України строк, - в тому числі і потерпілим.

Відповідно до ст. 36 КПК України, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням від початку досудового розслідування за наявності підстав передбачених КПК України і до оскаржування судових рішень по даному кримінальному провадженню.

Слідчий здійснює свої повноваження, передбачені ст..40 КПК України відповідно до вимог КПК України і несе відповідальність за законність і своєчасність здійснення процесуальних дій.

Приймаючи до уваги викладене вважаю, що по кримінальному провадженню № 0001613 за ст.. 367 ч. 1 КК України від 21 травня 2013 року після 1 жовтня 2014 року група прокурорів, призначених процесуальними керівниками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , старший групи ОСОБА_10 , не здійснююли в повному обсязі нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва по даному кримінальному провадженню, чим допустили бездіяльність, в результаті чого слідчим ОСОБА_5 в порушення ст.. 40 КПК України слідчі дії не проводились, а призначення судово- медичної експертизи є незаконним, оскільки в силу ст.. 242 КПК України не допускається проведення експертизи для з*ясування питань права.

Згідно ст.. 307 ч.2 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов*язання припинити дію; 3)зобов*язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Тому, згідно ст.. 307 ч.2 КПК України вважаю за необхідне зобов`язати процесуальних керівників у кримінальному провадженні № 0001613 від 21 травня 2013 року прокурора Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 , який є старшим групи прокурорів, а також прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , здійснювати належне процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001613 та вжити відповідні дії по належному контролю за виконанням наданих ними вказівок з метою всебічного та повного розслідування по даному кримінальному провадженню та прийняття законного та обґрунтованого рішення у розумні строки.; зобов`язати слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_5 , в провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0001613 від 21 травня 2013 року здійснювати повноваження у відповідності зі ст. 40 КПК України в строки, передбачені КПК України.

В статтях 276 - 278 КПК України приведені випадки повідомлення про підозру, зміст повідомлення та порядок вручення підозри, при цьому законом не передбачено право слідчого судді зобов*язувати прокурора погодити підозру, тому в цій частині скарги ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки вимоги не ґрунтуються на законі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково в частині бездіяльності прокурорів та слідчого в кримінальному провадженню №0001613 від 21 травня 2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 303-304, 306-307 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати процесуальних керівників у кримінальному провадженні № 0001613 від 21 травня 2013 року прокурора Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 , який є старшим групи прокурорів, а також прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , здійснювати належне процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001613.

Зобов`язати слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_5 , в провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0001613 від 21 травня 2013 року здійснювати повноваження у відповідності зі ст. 40 КПК України в строки, передбачені КПК України.

В частині скарги ОСОБА_4 про зобов*язувати прокурора погодити підозру покримільному провадженню № 0001613 за ст. 367 ч. 1 КК України, складену слідчим ОСОБА_8 відмовити.

Згідно ст.ст. 307, 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, на неї може бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя