Номер провадження: 11-сс/785/1530/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

слідчих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2015 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000490 від 03 серпня 2015 року, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року було задоволено клопотання слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_13 про накладення арешту на автомобіль марки «Honda Accord Type S» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у користуванні підозрюваного оперуповноваженого УПНОН при ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_12 .

Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на даний час ОСОБА_12 не є власником арештованого майна, оскільки арештований автомобіль він придбав в розстрочку за договором лізингу. Також сторона захисту зазначає, що арештований автомобіль незаконно утримувався працівниками СУ прокуратури Одеської області з 20:30 годин 15 жовтня 2015 року до 19 жовтня 2015 року, а потом зник, і 22 жовтня 2015 року був виявлений на подвір`ї СУ прокуратури Одеської області, при цьому ніяких пояснень та протоколів стосовно вилучення автомобіля зроблено не було. Крім того захисник вказує, що стаття за якою ОСОБА_12 повідомлено про підозру не передбачає додаткового покарання у виді конфіскації майна, а клопотання слідчого про арешт майна було подано до суду з порушенням ч.5 ст.171 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що захисник ОСОБА_7 не була присутня у судовому засіданні суду 1-ої інстанції під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про арешт майна. Матеріали провадження не місять будь-яких відомостей стосовно дати отримання нею копії ухвали, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що захисником не був пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про арешт майна не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону. Так, оскаржувана ухвала слідчого судді взагалі не містить мотивів та підстав для її ухвалення. Крім того, слідчий суддя постановив оскаржувану ухвалу без належного з`ясування обставин, які підтверджені доказами, оскільки відповідно до журналу судового засідання, слідчий суддя в ході розгляду клопотання слідчого про арешт майна, не дослідив жодного доказу крім пояснень самого слідчого. За таких обставин ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою, а отже і незаконною, оскільки постановлена з порушенням вимог ст.370 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними.
Встановлені апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у відповідності до положень ст.409 КПК України є підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді.
Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.
Розглядаючи доводи клопотання слідчого про арешт майна, апеляційний суд приходить до висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто з порушенням строків встановлених ч.5 ст.171 КПК України, а тому воно має бути повернуто власнику.
Відповідно до вказаної норми Закону клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що 16 вересня 2015 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення ОСОБА_12 та іншими особами злочинів, передбачених ч.3 ст.371, ч.3 ст.368 КК України та розпочато досудове розслідування.
На наступний день, а саме 17 вересня 2015 року, слідчим в ОВС другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_13 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт автомобілю марки «Honda Accord Type S» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні підозрюваного ОСОБА_12 .
На адресу Приморського районного суду м.Одеси вказане клопотання надійшло 21 вересня 2015 року і вже 22 вересня 2015 року, в передбачений ч.1 ст.172 КПК України дводенний строк, воно було розглянуте по суті.
Також апеляційний суд вважає неспроможними доводи захисника про те, що санкції статей Кримінального кодексу, які інкримінуються її підзахисному не передбачають конфіскацію майна. Так, санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає обов`язкові додаткові покарання у виді конфіскації майна та спеціальної конфіскації.
Окрім того, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000490, яке прокурор надав у судовому засіданні, ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.371 КК України, а саме за завідомо незаконне затримання вчинене з корисливих мотивів.
Згідно повідомлення про підозру, зазначені дії ОСОБА_12 разом з іншими особами, були вчинені з використанням автомобілю марки «Honda Accord Type S» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль «Honda Accord Type S» синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 належить товариству з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32). На підставі заяви про приєднання до публічного договору від 17.07.2014 року з додатками ОСОБА_12 на умовах лізингу отримав у користування вказаний автомобіль.
Крім того, відповідно до клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження автомобіль «Honda Accord Type S» синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 використовувався для зберігання та перевезення наркотичних засобів.
Вказані обставини дають підстави вважати, що автомобіль «Honda Accord Type S» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 може бути визнаний засобом чи знаряддям вчинення злочину, а тому відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
При цьому, вказана норма кримінального процесуального закону не встановлює заборон щодо накладення арешту на майно, що не належить підозрюваному.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_13 та накласти арешт на автомобіль «Honda Accord Type S» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Автокредит Плюс» (Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32).
Керуючись ст.ст.167, 170-173, 309, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року про задоволення клопотання слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_13 про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_13 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Honda Accord Type S» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться у користуванні підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4