Справа №560/1231/15-к
Провадження №1-кп/560/128/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000359 від 10 липня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10 липня 2015 року ОСОБА_4 в період з 06 по 10 годину, перебуваючи в урочищі "Дукарівка", поблизу м.Дубровиця Рівненської області, порушуючи вимоги ст. 19 Кодексу України про надра, самовільно, без отримання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою лопати, шляхом розкопування грунту видобував каміння бурштину - сирцю, який відповідно до Закону України Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення і є дорогоцінним камінням органогенного утворення.

У вказаний період ОСОБА_4 незаконно видобув 4 г бурштину - сирцю вартістю 4,8 гривень, після чого 10 липня 2015 року біля 10 години на місці незаконного видобутку бурштину його затримано працівниками міліції Дубровицького РВ УМВС України в Рівненській області. Видобутий бурштин-сирець та знаряддя для його видобутку з місця події було вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у незаконному видобутку корисних копалин загальнодержавного значення (каміння бурштину-сирцю), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України.

17 серпня 2015 р. між прокурором прокуратури Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000359, з одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних обставин для даного кримінального провадження та правової кваліфікації дій підзрюваного ОСОБА_4 за ч.2 ст. 240 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене правопорушення, а саме: за ч.2 ст. 240 КК України у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Також сторони погоджуються на те, щоб вилучені в ході огляду місця події та приєднані до матеріалів кримінального провадження, речові докази: штикову лопату - конфіскувати, каміння бурштину-сирцю вагою 4 г - передати в дохід держави.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримано правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 240 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.240 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, а також виконавши в судовому засіданні вимоги ч. 4 і ч. 6 ст. 474 КПК України та переконавшись у відсутності підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених у ч. 7 ст. 474 КПК України і враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вищевказаної угоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України щодо ОСОБА_4 , не встановлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

Майнова шкода відшкодована.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, яка була укладена 17 серпня 2015 року між прокурором прокуратури Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень).

Речові докази, які вилучені в ході огляду місця події та приєднані до матеріалів кримінального провадження, а саме:

штикову лопату - конфіскувати;

каміння бурштину-сирцю вагою 4 г - передати в дохід держави.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .