АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1462/15 Справа № 183/2042/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000288, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений, який має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.

Відповідно до вимог закону вирішено питання про долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
На вирок суду обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він ставить питання про пом`якшення призначеного покарання та застосування ст. 69 КК України. Апелянт вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував сукупність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щиросердне каяття у вчиненні злочину, активне сприяння в розкритті злочину, відсутність з боку потерпілої будь-яких претензій та дані про особу обвинуваченого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.

У запереченнях на апеляцію старший прокурор Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 просить залишити вирок суду без змін. Зазначає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд дотримався вимог кримінального законодавства, врахував обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання. Доводи апеляції обвинуваченого, на думку прокурора, є безпідставними та надуманими. Суд врахував щире каяття ОСОБА_8 як обставину, що пом`якшує його покарання, та не визнав такою активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування не надавав допомоги в установленні невідомих органу розслідування обставин. Судовим розглядом встановлено, що вихованням дітей обвинуваченого займається його мати. Сукупність інших обставин, на які вказує ОСОБА_8 , - відсутність судимостей та позитивна характеристика не можуть свідчити про зниження суспільної небезпеки вчиненого злочину, тому не є підставами для застосування ст. 69 КК України.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що 18 лютого 2015 року в період з 22 години 10 хвилин до 2 години 10 хвилин 19 лютого 2015 року за місцем свого проживання після спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин двічі умисно кулаками та ногами наносив численні удари по голові та тулубу своїй дружині ОСОБА_10 , чим заподіяв потерпілій тяжкі тілесні ушкодження у вигляді великого вертикального розриву печінки, що призвело до настання смерті ОСОБА_10 від гострої крововтрати.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, позицію захисника ОСОБА_7 , який вважає, що суд необґрунтовано не врахував обставини, що пом`якшують покарання, просив застосувати ст. 69 КК України, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому підстав для задоволення апеляції обвинуваченого не вбачає, перевіривши надані матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєнні злочину, за який він засуджений, повністю відповідають матеріалам справи та підтверджені ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами та є правильними. Фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_8 та юридична кваліфікація дій обвинуваченого учасниками судового провадження не оскаржуються.

Згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши мінімальне покарання, передбачене санкцією частини 2 статті 121 КК України.

Апеляційним розглядом встановлено, що обґрунтовуючи висновки щодо виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив, як вбачається з вироку суду, не лише з характеру і ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, але й відповідно до статей 65, 66, 67 КК України урахував обставини, що пом`якшують покарання, у тому числі й ті обставини, на які посилається обвинувачений у апеляційній скарзі, а також конкретні обставини справи, думку потерпілої про призначення покарання на розсуд суду, дані про особу обвинуваченого. Щире каяття у вчиненні злочину суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання

ОСОБА_8 урахуванням викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливі тільки в умовах його ізоляції від суспільства, без застосування ст. 69 та ст. 75 КК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та дані про особу ОСОБА_8 , обставини, що пом`якшують покарання, у тому числі й ті, на які посилається обвинувачений у апеляційній скарзі, та обґрунтовано, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, призначив йому мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією частини 2 статті 121 КК України, з реальним його відбуванням. Крім того, колегія суддів вважає, що ті обставини, на які посилається обвинувачений у апеляційній скарзі, а саме: відсутність судимостей, позитивна характеристика наявність неповнолітніх дітей, не можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання, вони лише характеризують обвинуваченого. Суд обґрунтовано не визнав пом`якшуючою покарання обставиною активне сприяння розкриттю злочину, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_8 не повідомляв слідчому або прокурору даних, які не були їм відомі. А за вимогами ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є можливим за наявності кількох ( не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є справедливим та відповідатиме вимогам ч.2 ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судового рішення, не виявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2015 року, яким ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст. 121 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який знаходиться під вартою, в той же строк з дня отримання ухвали апеляційного суду.

Судді:
______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4