справа № 482/1421/15-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 .
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про судовий розгляд справи у його відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
20 липня 2015 року, в денний час, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , зайшов на територію домоволодіння свого сусіда ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де зрозумівши, що власника будинку не має вдома, побачивши у літній кухні алюмінієву каструлю, вирішив її викрасти.
Реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення майна з приміщення літньої кухні, ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що його дії ніхто не бачить, діючи таємно, умисно та протиправно, з корисливою метою, зайшов до приміщення літньої кухні, де зі столу взяв алюмінієву каструлю, ємкістю 4 літри, вартістю 168 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_5 , після цього вийшов з приміщення літньої кухні та намагався залишити територію цього домоволодіння, але його дії були помічені свідком ОСОБА_6 .
Після того, як дії ОСОБА_3 були помічені свідком ОСОБА_6 , ОСОБА_3 кинув алюмінієву каструлю через паркан на територію домоволодіння ОСОБА_5 і зник з місця скоєння злочину, не довівши його до кінця з причин. що не залежали від його волі.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена з проникненням у приміщення.
Цивільний позов потерпілою особою і прокурором по даній справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, а також іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованого йому в провину злочині, що передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним цього викрадення майна з приміщення будівлі літньої кухні ОСОБА_5 , визнавши всі обставини цього обвинувачення в тому числі і розмір заподіяної ним матеріальної шкоди, пояснивши, що він дійсно, вдень, 20.07.2015 року, зайшов на територію домоволодіння свого сусіда ОСОБА_5 , з яким до цього розпивав спиртні напої, але вияснилось, що сусіда не було дома. Заявив, що в цей час, він побачив на столі у літній кухні алюмінієву каструлю, яку вирішив викрасти.
Заявив, що не подумавши в той час, для чого йому була потрібна каструля і, що він з нею буде робити, він зайшов в літню кухню, взяв каструлю і вже виходив на вулицю, коли його побачила сусідка ОСОБА_7 , яка почала на нього кричати.
Пояснив, що після цього він кинув каструлю на територію домоволодіння ОСОБА_5 , а сам пішов додому. Заявив, що в скоєному щиро кається, запевняючи суд в тому, що більше злочинів вчиняти не буде, просить вибачення у потерпілого, у суду за свої неправомірні дії.
Вислухавши покази обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з письмового рапорту чергового Новоодеського РВ УМВС, письмової заяви потерпілої особи про злочин, витягу з ЄРДР, документів про вартість викраденого майна, обставин викладених в протоколі огляду місця пригоди, письмової розписки потерпілого про повернення йому викраденого майна, дійсно вбачається, що з будівлі літньої кухні потерпілого ОСОБА_5 , що розташована по АДРЕСА_2 була зупинена закінчена спроба вчиненого замаху таємного викрадення алюмінієвої каструлі, вартістю 168 гривень, яку було повернуто у власність потерпілого.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх інших фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечував прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому в провину злочині, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену з проникненням у приміщення.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є працездатним, не військовозобов`язаним громадянином України, який не працює і не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, розведений, дітей на своєму утриманні не має, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
Завдана злочином матеріальна шкода потерпілій особі була відшкодована на досудовому розслідування, шляхом повернення викраденого майна.
Цивільний позов потерпілою особою і прокурором по даній справі не заявлявся.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного ним злочину, так і враховує обставини його скоєння, причини та умови, що привели обвинуваченого до скоєння цього злочину та враховує обставини, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі його матеріальний та сімейний стан, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що пом`якшують йому покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжкого і вчинений ним без зазначення обставин, що обтяжують йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, каяття у скоєному, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину, усунення заподіяної злочином матеріальної шкоди, шляхом повернення викраденого майна власнику.
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного ним діяння, та з урахуванням його особи, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, з урахуванням недоведеності злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, йому має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної межі санкції статті обвинувачення, що передбачено ч.3 ст.185 КК України, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для його виправлення, так і для попередження вчинення ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та які значно пом`якшують йому покарання, з урахуванням повного усвідомлення ним своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що каяття обвинуваченого у скоєному ним діянні являється дійсно щирим, а тому, вважає, що його виправлення і перевиховання все ж таки можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а з наданням йому можливості виправлення, на підставі ст. 75 КК України, через звільнення від відбування призначеного покарання, з випробуванням та із встановлення обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Речові докази по справі в судовому засіданні не досліджувались.
Процесуальні витрати по справі, - відсутні.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати виним, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого на досудовому розслідуванні не обирався і підстав для обрання йому такого запобіжного заходу на час до набрання вироком законної сили не вбачається.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: