Провадження № 1в/0202/3381/2014
УХВАЛА

10 жовтня 2014 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про скасування арешту автомобіля марки «Мазда 6», державний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 04.02.2014 року його було визнано винним у вчиненні злочину. Передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Даний вирок ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.07.2014 року був залишений без змін. Зазначає, що йому від співробітників державної автомобільної інспекції стало відомо, що його автомобіль знаходиться в арешті, що в свою чергу робить неможливим його реалізацію. При цьому, ОСОБА_1 посилається на вирок суду, відповідно до якого належний йому автомобіль був повернутий йому.

Вивчивши заяву, приходжу до висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Порядок та підстави скасування арешту майна передбачені ст. 174 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено обґрунтовано.

Як вбачається із заяви та доданих до неї документів, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року був накладений арешт на автомобіль марки «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КПК України. Зазначеним вироком вирішено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди п`ятдесят дві тисячі чотириста дев`яносто дві гривні і двадцять сім копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди сто двадцять тисяч гривен.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року, вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2014 року відносно ОСОБА_1 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Отже, виходячи з положення зазначених вище норм, слідчий суддя на даній стадії не вирішує питання щодо скасування арешту майна.

Порядок виконання судових рішень у кримінальному провадженні регулюється розділом VІІІ «Виконання судових рішень».

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

На підставі викладеного, ст.ст. 174, 371, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_1 про скасування арешту майна - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_3