АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-9/10Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 11-195/2010 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.2 ст.365 KK України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Демченко О.В.

Суддів - Ваврів І. З.,

з участю - прокурора - Горбуляка І.В.; захисника - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_1 на вирок Збаразького районного суду від 15 червня 2010 року.

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово не працюючий, раніше не судимий

засуджений за ч.2 ст. 365 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на три роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання «старший лейтенант міліції».

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 291 грн. ЗО коп. завданої матеріальної шкоди та 10000 грн. завданої моральної шкоди.

Згідно вироку суду 02 лютого 2009 року близько 18 години ЗО хвилин, виконуючи обов'язки дільничного інспектора міліції Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області і, будучи службовою особою, що здійснює функції представника органів влади та працівником правоохоронних органів, перебуваючи у службовому кабінеті №10 приміщення Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області по вул. Драгоманова 10 у м.Кременець Тернопільської області, умисно, перевищуючи владу та службові повноваження, з метою отримання зізнання у скоєнні злочину, наніс ОСОБА_4 близько 5-6 ударів кулаками та долонями рук по тім'яно - скроневій і потиличній ділянках голови та близько 5-6 ударів долонями руку зовнішні частини очно - ямкових і виличні ділянки обличчя. Далі, ОСОБА_5, схопивши правою рукою ОСОБА_4 за одяг в ділянці лівого плечового суглобу, змусив останнього піднятися з дивана та наніс йому кулаком лівої руки близько 5 ударів в передню та передньо -бокову поверхні лівої половини середньої третини тулуба, після чого вийшов з кабінету. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_3 повернувся до вказаного кабінету та приніс із собою гумовий кийок ПР73 і, принижуючи особисту гідність ОСОБА_4, наказав йому лягти на стіл животом, при цьому силою змусив його підійти до столу. Після чого, ОСОБА_3, з метою заподіяння ОСОБА_4 особливого фізичного болю та моральних страждань, в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про міліцію», якою визначено перелік випадків, у яких працівники міліції мають право застосовувати спеціальні засоби, принижуючи особисту гідність потерпілого, наніс йому один удар гумовим кийком по передньо - зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна та, розвернувши ОСОБА_4 до столу обличчям, наніс останньому близько 20 ударів гумовим кийком по поперековій ділянці та сідницях.

В результаті вказаних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 закриту черепно - мозкову травму (струс головного мозку) та масивні синяки на обох сідницях, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я та синяки в ділянках лівої реберної дуги і лівому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляціях:

- засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду скасувати, а справу провадженням закрити, оскільки відсутні докази його вини у вчиненні злочину.

Посилається на те, що судом безпідставно покладено в основу обвинувального вироку покази потерпілого ОСОБА_4 та його матері свідка ОСОБА_6, оскільки проти вказаних осіб раніше порушувались кримінальні справи, за які вони засуджені, а тому такі їх покази є йому за це помстою. Також свідок ОСОБА_6 є матір'ю потерпілого, а свідок ОСОБА_7 - дружиною, а тому є зацікавленими особами. Крім того, вказує на те, що суд не дав належної оцінки показам свідка ОСОБА_8, які є протиречиві та непослідовні. Також не взято судом до уваги невідповідність показів потерпілого ОСОБА_4, щодо кількості нанесених йому ударів, висновку судово - медичної експертизи. Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги його покази, а також покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, не дано аналіз доказам;

- захисник ОСОБА_1 просить вирок Збаразького райсуду від 15.06.2010 року скасувати, а справу провадженням закрити. Вважає, що судом не доведено винності ОСОБА_3 у вчиненні ним дій передбачених ч.2 ст. 365 КК України, оскільки останній вини своєї не визнав, очевидців нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не було, немає на гумовому кийку відбитків пальців рук ОСОБА_3, який і не може бути речовим доказом у справі. Усі докази, на яких ґрунтується вирок є побічними, а обвинувачення є сфальсифікованим, про що свідчить той факт, що потерпілий умисно затягував термін перебування його на стаціонарному лікуванні без будь - яких медичних для цього показань.

Заслухавши суддю - доповідача, міркування прокурора, який вважає, що підстав для зміни чи скасування вироку немає, засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_1, які просять вирок скасувати, а справу провадженням закрити в зв'язку з недоведеністю вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, ознайомившись з матеріалами справи та доводами апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають з наступних мотивів.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому злочині відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі і дослідженими судом доказами, і є обґрунтованими.

Так, допитаний як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 ствердив, що 02.02.2009 року близько 18 год. ЗО хв. його та ОСОБА_12 дільничними інспекторами Вербицьким А.Р. та Присяжнюком В.М. на автомобілі марки ВАЗ 2106 було доставлено у Кременецький РВ УМВС України в Тернопільській області для дачі пояснень з приводу хуліганських дій у господарстві ОСОБА_13. У нього пояснення відбирав ОСОБА_10 у кабінеті №10, а у ОСОБА_14 - ОСОБА_3 в кабінеті №6. Під час дачі пояснень до них у кабінет №10 заходив ОСОБА_3 і, з метою одержання у нього зізнавальних показів, останній наніс йому 5-6 ударів кулаками та долонями правої та лівої руки по голові. Пізніше ОСОБА_3 знов наніс йому 5-6 ударів долонями рук в обличчя та, схопивши правою рукою за одяг, змусив його піднятися з дивана та наніс кулаком лівої руки ще близько 5 ударів в область ребер, після чого ОСОБА_3 вийшов з кабінету. Повернувшись через деякий час ОСОБА_3 приніс із собою гумовий кийок та наказав йому лягти животом на стіл, підійти до якого змусив силою, після чого наніс йому гумовим кийком удар по лівій нозі. Повернувши його до столу обличчям ОСОБА_3 наніс ще близько 20 ударів гумовим кийком по спині та сідницях. Усе це відбувалося в присутності дільничного інспектора Присяжнюка В.М..

Далі, у нього та ОСОБА_12 було відібрано відбитки пальців рук і після цього, розписавшись в черговій частині про відсутність претензій до працівників міліції, вони близько 22 год. залишили райвідділ. По дорозі додому він розповів ОСОБА_14 про те, що при допиті його побив ОСОБА_3. Про те, що трапилося він також повідомив своїх родичів. Вночі, близько 01 год. у у нього погіршилося самопочуття, в зв'язку із чим його дружина ОСОБА_7 та її мати ОСОБА_15 викликали «швидку допомогу» та його було госпіталізовано до лікарні, де він також повідомив про походження тілесних ушкоджень, а саме те, що їх йому спричинив працівник міліції ОСОБА_5, вимагаючи від нього зізнавальних показів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, починаючи з моменту повернення його з Кременецького РВ УМВСУ додому та поданих письмових заяв, протягом усього слідства і в суді давав послідовні показання, які підтвердив на очній ставці з ОСОБА_3 та при відтворенні обстановки та обставин події, а саме, що вказані тілесні ушкодження йому спричинив останній у приміщенні райвідділу міліції, вимагаючи від нього зізнавальні показання.

Такі твердження потерпілого ОСОБА_4 колегія суддів вважає правдивими, які об'єктивно підтверджуються наступними доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку, а саме:

Так, згідно показів свідка ОСОБА_12 02.02.2009 року близько 18.00 год. він разом із своїм приятелем ОСОБА_4 прийшли до господарства ОСОБА_13 з проханням щоб остання забрала з міліції свою заяву, з якою вона зверталася з приводу пошкодження ними її дверей, які вже на той час вони відремонтували. У цей час до господарства ОСОБА_13 під'їхали на автомобілі ВАЗ 2106 дільничні інспектори міліції Кременецького РВ УМВСУ в Тернопільській області, і як він дізнався пізніше, прізвище одного з них ОСОБА_2. Працівники міліції запросили проїхати їх разом із ними у приміщення райвідділу для дачі пояснень з приводу вказаних хуліганських дій. У райвідділі його та ОСОБА_4 розвели по різним кабінетам. Пояснення у нього відбирав ОСОБА_2, а у ОСОБА_4 - другий працівник міліції. При даванні показань до них у кабінет ніхто не заходив, але ОСОБА_3 декілька разів з кабінету виходив, куди саме - йому не відомо. Після закінчення допиту ОСОБА_3 запропонував йому зачекати в коридорі і, приблизно через 10 хвилин, в коридор вийшов ОСОБА_4, який був схвильований. Далі, у нього та у ОСОБА_4 невідомий йому працівник міліції відібрав відбитки пальців рук, а інший працівник міліції наказав їм іти в чергову частину та розписатися про те, що ніяких претензій до працівників міліції у них немає, що вони і зробили. По дорозі додому ОСОБА_4 розповів йому, що при допиті до них у кабінет заходив ОСОБА_3 та, вимагаючи від нього зізнавальні показання, побив його.

Також пояснення потерпілого ОСОБА_4 підтверджуються показами свідка ОСОБА_8, який в судовому засіданні пояснив, що 02.02.2009 року він був доставлений працівниками міліції у Кременецький РВ УМВСУ в Тернопільській області та бачив, як у кабінет де він знаходився заходив ОСОБА_2, взяв звідти гумовий міліцейський кийок та папку і вийшов з кабінету, забравши із собою вказані речі. Через деякий час у даний кабінет працівники міліції привели двох хлопців, як пізніше йому стало відомо їх прізвища ОСОБА_12 та ОСОБА_4, відібрали у них відбитки пальців та відпустили.

Такі ж покази ним були дані і на досудовому слідстві (т.1 а.с. 218-219; т.2 а.с. 30-31).

Як видно зі справи, свідки ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_15 протягом досудового слідства і в судовому засіданні послідовно стверджували, про те, що їм відомо, що 02.02.2009 року ОСОБА_4 було доставлено у райвідділ міліції для дачі пояснень. Після повернення додому у останнього були численні гематоми, незадовільний стан здоров'я в зв'язку з чим каретою «швидкої допомоги» був доставлений у лікарню та госпіталізований. Походження таких пошкоджень пояснив тим, що їх йому наніс працівник міліції ОСОБА_3 у приміщенні райвідділу, застосовуючи при цьому гумовий міліцейський кийок, а також бив кулаками та долонями рук (т.2 а.с. 15-16; 21-23; 24-25).

Також про те, що перед відїздом на автомобілі ВАЗ 2106 разом з ОСОБА_3 та іншими до Кременецького РВ УМВСУ близько 18 год. 02.02.2009 року у ОСОБА_4 не було видимих тілесних ушкоджень ствердила свідок ОСОБА_13 (т.1 а.с. 213-214) та у своїх поясненнях не заперечував сам засуджений ОСОБА_3 (т.1 а.с. 56 - 58).

Свідки ОСОБА_17, яка є лікарем Кременецької ЦРКЛ та ОСОБА_18, яка є медсестрою тієї ж лікарні пояснили, що в ніч з 02 на 03 лютого 2009 року вони несли ургентну службу по хірургії та близько 02 год. у Кременецьку ЦРКЛ був доставлений картою «швидкої допомоги» ОСОБА_19. При його обстеженні було виявлено забій передньої черевної стінки, гематоми в ділянках верхніх та нижніх повік, гематоми сідниць, забій лівого стегна, В зв'язку із виявленими ушкодженнями ОСОБА_4 був госпіталізований у хірургічне відділення. При цьому ОСОБА_4 стверджував, що ці ушкодження йому були спричинені працівником міліції ОСОБА_3 при допиті його у приміщенні райвідділу. Про отримані ОСОБА_4 тілесні ушкодження та їх причину вони негайно повідомили чергового Кременецького РВ УМВС України).

Пояснення потерпілого ОСОБА_4 про механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень об'єктивно підтверджується:

- висновком комісійної судово - медичної експертизи №85 від 25.06.2009 року, згідно якої виявлені та описані під час клінічного і судово-медичного обстеження ОСОБА_4 синяки на його обличчі, грудях, сідницях і лівому стегні утворилися від механічної дії тупих предметів, на що вказує їхня морфологічна характеристика. Зокрема синяки на повіках очей, по нижньому краю лівої реберної дуги, могли виникнути від ударів тупим предметом з обмеженою поверхнею (наприклад, кулаком, долонею, ліктем, коліном тощо) в ділянку перенісся, в ліву скронево - виличну ділянку та ліве підребер'я. Синяки на обох сідницях та лівому стегні за своєю формою, розташуванням, наявністю світлих, менш ушкоджених ділянок шкіри довгастої форми і паралельних одна одній на фоні обширних крововиливів на сідницях, - характерні для ударів тупим предметом з циліндричною поверхнею, до яких належить і міліцейський гумовий кийок (т.2 а.с.132 -137).

Покази ОСОБА_4 щодо обставин, механізму і особливостей його побиття цілком відповідають судово - медичним висновкам про виникнення у нього ушкоджень. Ушкодження в ділянці очей, лівому підребер'ї, на лівому стегні та обох сідницях виникли мінімум від 8 ударів ( на сідницях, зокрема, - мінімум від 4-х ударів). Локалізація, властивості та взаєморозташування ушкоджень на тілі ОСОБА_4 не характерні для їх виникнення внаслідок одно - чи багаторазового падіння людини під час ходи чи бігу. Закрита черепно - мозкова травма (струс головного мозку у ОСОБА_4 та масивні синяки на його обох сідницях - кожне ушкодження окремо чи в сукупності - за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним (понад 6 днів) розладом здоров'я. Синяки в ділянці лівої реберної дуги та на лівому стегні належать до легких тілесних ушкоджень, оскільки мають незначні швидкоминучі наслідки, тривалістю не більше як б днів.

- висновком судово - медичної експертизи №1273 від 05.06.2009 року встановлено, що при поступленні ОСОБА_4 03.02.2009 року у хірургічне відділення Кременецької ЦРКЛ та судово - медичному обстеженні 04.02.2009 року, у нього із зовнішніх тілесних ушкоджень були виявлені синці верхньої повіки лівого та обох повік правого ока, передньої поверхні грудей, лівого стегна, просторий синець сідниць. Зазначені вище ушкодження (синці) утворилися від дії тупих предметів незадовго до госпіталізації ОСОБА_4 у лікувальний заклад, не виключено у вказаний в постанові термін - 02 лютого 2009 року. Утворення виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в результаті наведених у постанові обставин побиття ( нанесення ударів руками та гумовим кийком), зважаючи на їх властивості (форма, розміри, розташування тощо), не виключається (т.2 а.с.121 - 124).

Також судом вірно не взято до уваги твердження засудженого ОСОБА_3 про те, що потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_6 у своїх показах його обмовили з помсти за те, що відносно них були порушені кримінальні справи.

Так, як видно з матеріалів справи, стосовно потерпілого ОСОБА_4 кримінальна справа була порушена 24.02.2009 року, а відносно ОСОБА_6 - 31.03.2009 року, що мало місце вже після того, як останні зверталися із заявами про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за вчинений ним вказаний злочин.

Саме ж по собі не визнання засудженим вини, відсутність відбитків пальців засудженого на знарядді злочину та наявність родинних стосунків між потерпілим та свідками не може бути свідченням відсутності в діях ОСОБА_3 вини у вчиненому ним злочині, як на це в апеляційній скарзі посилається захисник засудженого.

Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_2, то суд першої інстанції її призначив правильно, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, так як вона відповідає вчиненому злочину та особі засудженого, необхідна для його виправлення та попередження нових злочинів, що у вироку судом достатньо мотивовано й не оскаржується в апеляції.

Керуючись наведеним, колегія суддів приходить до переконання про те, що вирок суду є законним і обґрунтованим. Будь-яких підстав до його зміни чи скасування при перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено, а отже підстав до задоволення апеляційних скарг засудженого та його захисника немає.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Збаразького районного суду від 15 червня 2010 року - без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_20