Справа № 461/5122/15-к
Провадження № 1-кс/461/2932/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2015 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про зобов`язання прокуратуру Галицького району м. Львова внести відомості в ЄРДР,
скаржники звернулися до суду із скаргою на дії начальника Галицького РВ та начальника ГУМВС України у Львівській області, покликаючись на те, що ними була подана заява про вчинення кримінального правопорушення, вчинене працівниками банківського відділення АТ «Дельта Банк», і те, що не було внесено в ЄРДР заяву про вчинення кримінального правопорушення. Просить визнати протиправними дії начальника Галицького РВ та начальника ГУМВС України у Львівській області, а саме щодо порушення процесуальних та матеріальних норм при розгляді заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язати прокуратуру Галицького району м. Львова внести в ЄРДР заяву про злочин.
В судовому засіданні скаржники вимоги підтримали, давши аналогічні пояснення. Просили скаргу задоволити.
Прокурор проти скарги заперечив, зазначивши, що заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не надходили в прокуратуру Галицького району м. Львова і також із вказаних заяв не вбачається жодних даних, які б свідчили про вчинення злочину працівниками АТ «Дельта Банк», і тому дані викладеній у заяві скаржника не підлягають внесення в ЄРДР в порядку передбаченому ст. 214 КПК України. Просить у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши думку скаржників та прокурора, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з нижченаведеного.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань при отриманні заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо.
Згідно із ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що прокуратурою Галицького району м. Львова не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, оскільки скаржники не зверталися із заявою про злочин до прокуратури Галицького району м. Львова, а лише зверталися із заявою про злочин до Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області, і в скарзі до суду не просили зобов`язати Галицький РВ ГУМВС України у Львівській області внести відомості в ЄРДР, тому в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 214, 216, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-
у задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про зобов`язання прокуратуру Галицького району м. Львова внести відомості в ЄРДР - відмовити.
Повний текст ухвали оголошено 12.06.2015 року о 15.00 годин.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1