Справа № 1-225/11
Провадження №11/0290/480/2012 Категорія: 43
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 червня 2012 року м. Вінниця
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Вінницької області
головуючого: Ващук В.П.
суддів: Ляліної Л.М., Рупака А.А.
за участю прокурора: Миколайчука Д.Г.
розглянула «30»травня 2012 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 289 ч.2, 304 ч.1 КК України за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від «26»грудня 2011 року, яким
уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2,
раніше не судимий,
постановою Калинівського районного суду
Вінницької області від 23.12.2011 року звільнений від
кримінальної відповідальності у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 304, ч.2 ст. 289 КК України,
на підставі ст.1 п. «а»Закону України «Про амністію»
від 08.07.2011 року,
визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 289 ч.2, ст. 304 ч.1 КК України та призначено покарання:
- за ст. 289 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 х років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю;
- за ст. 304 ч.1 КК України у виді 3-х років позбавлення волі.
Згідно ст. 70 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_2 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3-х років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю.
Згідно вироку суду, ОСОБА_2 16.02.2010 року біля 18 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись в дворі, неподалік багатоповерхового будинку № 34, по вул. Шмідта м. Вінниці, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, для тимчасового його використання та задоволення своїх особистих потреб доїхати до місця проживання, одноособово, шляхом вільного доступу, через незамкнені задні дверцята проник до салону автомобіля НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 та яким по дорученню має право керувати ОСОБА_4 Перебуваючи в автомобілі, ОСОБА_2 за допомогою монети номіналом 10 копійок, через замок запалювання запустив двигун та незаконно заволодів автомобілем НОМЕР_2, вартість якого згідно висновку експерта № 52 від 14.04.2010 року складає 9108 гривень 60 копійок, поїхав в напрямку Прибурівка, Липовецького району, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, коли ОСОБА_2, на незаконно заволоділо му автомобілі НОМЕР_3 доїхав до с. Прибурівка Липовецького району та заздалегідь знаючи, що його знайомий односельчанин ОСОБА_5 являється неповнолітнім, умисно, із застосуванням психічного впливу у вигляді залякування, а саме: шантажуючи тим, що повідомить правоохоронним органам про співучасть ОСОБА_5 у незаконному заволодінні автомобілем, з метою викликати у останнього рішучість взяти участь у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, втягнув неповнолітнього ОСОБА_5 у злочинну діяльність, що виразилось у приховуванні ОСОБА_5 слідів злочину, а саме: змусив його допомогти сховати викрадений автомобіль біля лісу, поблизу смт. Турбів Липовецького району та зняти з нього державні номерні знаки, які потім викинув по дорозі додому в рівчак.
В ході перегляду даної кримінальної справи в апеляційній інстанції, колегією суддів встановлено, що дана кримінальна справа надійшла до суду першої інстанції з обвинувальним висновком по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 304 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Під час судового розгляду справи в суді першої інстанції адвокати підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення останніх від кримінальної відповідальності та закритті кримінальної справи на підставі Закону України «Про амністію»від 08.07.2001 року.
Суддя Калинівського районного суду Павленко І.В., заслухавши думку прокурора Воляна В.В., який не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та закритті кримінальної справи відносно останніх на підставі закону України «Про амністію в 2011 році», постановою від 23.12.2012 року звільнив ОСОБА_2 по обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 по обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п. «а»Закону України «Про амністію»від 08.07.2011 року, та звільнив ОСОБА_6 по обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.1 85 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію»від 08.07.2011 року, а кримінальну справу провадженням було закрито.
Відповідно до Закону України «Про амністію в 2011 році», амністія не може бути застосована до осіб, яких засуджено згідно з КК України 2001 року за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину, які відбули менше половини призначеного вироком суду основного покарання.
Як встановлено, колегією суддів, вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.09.2011 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.
Ухвалою колегії суддів від 24.11.2011 року, вирок Замостянського районного суду м. Вінниці відносно ОСОБА_6 був змінений в частині призначеного покарання, та призначено покарання останньому із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією його особистого майна.
Крім того, суддя Павленко І.В. постановою від 23.12.2011 року, звільняє ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, на підставі Закону України «Про амністію в 2011 році», а 26.12.2011 року, тобто через 3 дні після винесення зазначеної постанови, постановляє вирок відносно ОСОБА_2, та призначає йому покарання за ч.2 ст. 289, 304 ч.1 КК України, у вигляді 3-х років позбавлення волі.
Такі висновки суду грубо виходять за межі допустимості і є абсурдом.
Також у вступній частині вироку, суддя зазначає, що постановою Калинівського районного суду від 23.12.2011 року ОСОБА_2 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 289 ч.2, 304 ч. 1 КК України, на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію»від 08.07.2001 року, і при цьому засуджує його по цих самих статтях.
Відповідно до вимог ст. 365 КПК України, вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на вищезазначені факти порушення головуючим по справі суддею Павленко Я.М. вимог кримінально процесуального закону при розгляді справи слід звернути увагу зборів суддів Калиновського районного суду Вінницької області для обговорення цього питання на зборах і вжиття необхідних заходів згідно ст. 115 Закону України»Про судоустрій та с татус суддів».
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 23-2, 380 КПК України, колегія суддів, -
Звернути увагу зборів суддів Калинівського районного суду Вінницької області на факти порушення головуючим по справі суддею Павленко Я.М. вимог кримінально процесуального закону при розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6.
Судді:
ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9