№ 207/4146/15-к
№ 1-кп/207/416/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

педогога ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, українця, громадяни - України, який має неповну середню освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.12.1996 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18.07.1997 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 140 КК України до 7 років позбавлення волі. Згідно з ст. 42 ч. 3 КК України приєднано невідбутий строк част. 1 рік за вироком від 11.12.1996 року, загальний строк 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 16.06.2000 року з Павлоградської ВК Дніпропетровської області за ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 15.06.2000р. умовно-достроково на невідбутий термін 3 роки 11 місяців 3 дні;

- 20.08.2004 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно з ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

- 02.08.2007 року Тернівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.08.2004 року, до відбуття 3 роки 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.02.2011 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання. Судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену судимість за злочини, передбачені ст. 185 ч. 3 КК України, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потепрілого при наступних обставинах.

Так, повторно, 13.07.2015р., приблизно о 13год. 40 хв., гр. ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля магазину «164 км», розташованого по вул. Леніна в с. Карнаухівка в м. Дніпродзержинську, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше йому не знайомого малолітнього гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та реалізуючи свій злочинний намір, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого штовхнув руками ОСОБА_4 в плече, від чого останній впав на землю. Після чого гр. ОСОБА_6 відкрито, навмисно, з корисливих мотивів, заволодів майном брата потерпілого гр. ОСОБА_5 , а саме:

- велосипедом «МсKENZIE» вартістю 5990 гривень, згідно з висновком незалежної оцінки ринкової вартості об`єкта оцінки від 23.07.2015р.

Заволодівши викраденим майном, гр. ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав брату потерпілого гр. ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5990 грн. Пізніше, коли він потверезішав, у вчиненому розкаявся та передав велосипед до міліції. В ході досудового розслідування ним також відшкодована потерпілим шкода за пошкодження велосипеда, у зв`язку з чим цивільний позов не заявлено.
В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Переконавшись у правильності розуміння учасниками кримінального провадження змісту вказаних обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Вирішуючи питання про міру покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує наступні обставини.

Законом вчинене кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких злочинів.

Кримінальним правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, яка відшкодована у повному обсязі та цивільний позов не заявлено, потерпілі зазначили, що претензій матеріального плану до обвинуваченого не мають.

Обвинувачений не працює, одружений, за місцем мешкання скарги на нього відсутні, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо малолітнього.
Враховуючи ступень тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, те, що від скоєного злочину тяжких наслідків не настало, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, претензій матеріального плану до обвинуваченого потерпілі не мають, матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, потерпілі не наполягали на суворій мірі покарання та просили не позбавляти обвинуваченого волі, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі - із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Обраний на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити до набрання вироку законної сили.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - домашній арешт, що полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_2 у період часу з 22-00 годин вечора до 06-00 годин ранку.

Речові докази велосипед «McKENZIE» повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1