Провадження №1-кс/127/9724/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Вінниця, громадянин України, з вищою освітою, працює першим заступником начальника установи виконання покарань заступника начальника установи з режиму і охорони Вінницької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№1), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей,

на даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 3 ч. ст.368 КК України та матеріали кримінального провадження № 000084 від 08.04.2015, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що прокуратурою Вінницької області проводиться досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000084 від 08.04.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України.

Згідно клопотання, ОСОБА_5 перебуваючи відповідно до наказу начальника Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області від 15.07.2014 № 65/ос на посаді першого заступника начальника установи виконання покарань заступника начальника установи з режиму і охорони Вінницької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№1) та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» будучи працівником правоохоронного органу, діючи за попередньою змовою групою осіб із працівниками Вінницької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№1) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 систематично вимагав та одержував від засуджених до довічного позбавлення волі, що відбувають покарання у Вінницькій УВП № 1, у тому числі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 неправомірну вигоду за не оформлення порушень режиму утримання в місцях позбавлення волі та незаконного надання останнім триваючих та короткострокових побачень.

Так, згідно ст. 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» посадові і службові особи органів і установ виконання покарань зокрема зобов`язані : забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення .

Також посадові і службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів мають право: вимагати від засуджених, додержання норм кримінально-виконавчого законодавства; проводити огляд і обшук засуджених та осіб, узятих під варту, їх речей, огляд інших осіб та їх речей, а також вилучати заборонені для використання в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах речі та документи.

Відповідно до ч. 7 ст. 102 Кримінально-виконавчого Кодексу України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається.

Частиною 4 ст. 107 КВК України передбачено, що засудженим забороняється мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 (далі - Правила) визначено, що засудженим заборонено придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (Розділ 3, п. 3) зокрема радіоелектронні засобами, призначеними для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо).

Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол вилучення.

Вилучене реєструється в журналі обліку грошей, цінних паперів і речей, вилучених у засуджених або при спробі їх доставки.

Рішення про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого приймає слідчий суддя за клопотанням адміністрації установи виконання покарань. (Розділ 11, п. 3 Правил).

Також, персоналу установ виконання покарань категорично забороняється встановлювати із засудженими та їхніми родичами будь-які стосунки, що не регламентовані кримінально-виконавчим законодавством та цими Правилами (Розділ 4 п. 2).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із числа працівників Вінницької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№1) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в порушення вимог ч. 7 ст. 102 КВК України, ст. 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», п. 2 Розділ 4, п. 3 Розділу 11 Правил, достовірно знаючи про наявність у засуджених до довічного позбавлення волі заборонених до використання предметів, в тому числі у засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а саме мобільних телефонів та SIM-карт, користування якими згідно п. 3 Розділу 3 Правил забороняється засудженим, на дане порушення не реагував та вступивши із засудженими у не регламентовані кримінально-виконавчим законодавством стосунки, за не документування даного порушення та незаконну організацію тривалих та короткострокових побачень, як самостійно, так і через вищевказаних підлеглих йому працівників, систематично протягом 2014-2015 років вимагав та отримував від засуджених неправомірну вигоду у сумі 100 доларів США за кожну добу незаконно наданого побачення.

29.09.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Тому, слідчий вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які визначені ст. 177 КПК України, а саме в даному випадку: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження №000084 від 08.04.2015, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 2 ст. 121 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні, а саме: протокол обшуків від 25.09.2015; показання свідка ОСОБА_13 від 26.09.2015; показання свідка ОСОБА_14 від 26.09.2015; показання свідка ОСОБА_15 від 26.09.2015; показання свідка ОСОБА_16 від 28.09.2015; показання свідка ОСОБА_17 від 28.09.2015; інші докази у їх сукупності.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 є повнолітній; має на утриманні двох малолітніх дітей; працює; має постійне місця проживання; а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, зокрема
- підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, тому останній, усвідомлюючи про можливість застосування відносно нього покарання у виді позбавлення волі, може намагатись переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

-одними з доказів вини ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України є протоколи допитати свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , тому є всі підстави вважати, що останній може незаконно впливати на останніх, з метою уникнення від відповідальності за скоєне;

-на даний час проводяться невідкладні слідчі дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів в даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
З огляду на викладене слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно визначити заставу в розмірі 97440 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_5 .

Визначити ОСОБА_5 , заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів мінімальної заробітної плати, в сумі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок (одержувач ТУ ДСАУ в Вінницькій області, , банк: ГУ ДКСУ в Вінницькій області, МОФ 802015, р/р: 0080, призначення платежу внесення застави до Вінницького міського суду Вінницької області).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до слідчого прокуратри Вінницької області, який буде здійснювати досудове розслідування кримінального провадження № 000084 від 08.04.2015, із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: м. Вінниця, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи.

носити електронний засіб контролю;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, і до останнього буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя