печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006477 від 06.10.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, яка незаміжня, не працює, навчається на 1-му курсі (заочне відділення) факультету кіно і телебачення Київського національного університету культури і мистецтв, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судима, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 05 жовтня 2015 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Страдіваріус», розташованому в ТЦ «Гулівер» за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-а, діючи з корисливих спонукань, вважаючи, що її дії є непомітними для інших осіб, намагалася таємно викрасти належні ТОВ «Страдіваріус Україна» жіночі чорні туфлі вартістю 999,00 грн. ( артикул 037), взявши їх з полиці та сховавши в свою сумку, пройшла поміж кас, проте свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки при виході з магазину була затримана охоронцем.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердила обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, пояснила, що в дійсності, 05 жовтня 2015 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Страдіваріус», розташованому в ТЦ «Гулівер» за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-а, вирішила таємно викрасти жіночі чорні туфлі вартістю 999,00 грн., оскільки грошей на їх придбання в неї не було. З цією метою вона за допомогою ножиць, які мала при собі в сумці, відрізала в магазині цінник, а самі туфлі поклала до своєї жіночої сумки та попрямувала на вихід з магазину. Проте, на виході спрацювала антикрадіжкова рамка та її було затримано охоронцем, який вилучив в неї вказаний товар. Свої дії охарактеризувала негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, її показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченій та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченої ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність її вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинила злочин середньої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, навчається на 1-му курсі (заочне відділення) факультету кіно і телебачення Київського національного університету культури і мистецтв, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, щиро розкаялась у вчиненні злочину, що визнається судом обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи позитивні дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутність тяжких наслідків від вчиненого, суд вважає можливим у виховних цілях призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України. Судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази:

- жіночі чорні туфлі артикул 037, які знаходяться на зберіганні в представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 , - залишити в користуванні ТОВ «Страдіваріус Україна»;

- СD-R диск з відеозаписом обставин вчинення злочину - в подальшому зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій і прокурору.

Суддя - ОСОБА_1