печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_5 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

23.04.2014 до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_5 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 просить поновити строки на оскарження бездіяльності слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_5 щодо невнесення до ЄРДР відомостей за фактом вчинення суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. ст. 374, 397 КК України; зобов`язати слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_5 внести до ЄРДР відомості за фактом вчинення суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. ст. 374, 397 КК України, про який було повідомлено заявою від 28.03.2014, яка зареєстрована в канцелярії прокуратури м. Києва 31.03.2014 вих. № 194-ЗП та розпочати досудове розслідування.

Скарга мотивована тим, що слідчий, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, не вніс відомості до ЄРДР за заявою від 28.03.2014 про вчинення суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. ст. 374, 397 КК України, а саме: за фактом вчинення перешкод до здійснення правомірної діяльності представників особи по наданню правової допомоги та порушенням встановлених законом гарантій діяльності адвоката.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 підтримав вимоги поданої скарги, просив її задовольнити з викладених у скарзі підстав.

Слідчий у призначене судове засідання з розгляду скарги не з`явився, що відповідно до положень ч. 3 ст. 306 не є перешкодою для розгляду скарги без його участі.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення представника особи, яка подала скаргу, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що 31.03.2014 адвокат ОСОБА_3 разом із групою адвокатів ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ) звернулись до прокуратури міста Києва із заявою від 28.03.2014, в якій повідомили про вчинення суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. ст. 374, 397 КК України, за фактом порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_11 та щодо вчинення перешкод до здійснення адвокатами-заявниками правомірної діяльності по наданню правової допомоги клієнту (захисту в кримінальному провадженні).

Листом прокуратури м. Києва, за підписом слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 07.04.2014 № 17/1/1-21330-14, адвокату ОСОБА_3 було повідомлено про те, що прокуратурою міста Києва розглянуто колективне звернення щодо неправомірних, на думку авторів колективного звернення, дій судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , які виразились у перешкоджанні діяльності захисників особи підозрюваного ОСОБА_11 по наданню правової допомоги та порушення встановлених законом гарантій діяльності адвокатів, а також порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_11 .

Встановлено, що у провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 перебувало на розгляді клопотання виконувача обов`язків прокурора міста Києва ОСОБА_12 щодо обрання підозрюваному ОСОБА_11 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захист підозрюваного ОСОБА_11 за його ж клопотанням та укладеними між ним та захисниками договорами здійснювався адвокатами: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Щодо залучення інших адвокатів, підозрюваний ОСОБА_11 клопотань не заявляв.

За таких обставин слідчий прокуратури міста Києва прийшов до висновку, що за результатами розгляду колективної заяви адвокатів не встановлено будь-яких обставин, які б достовірно свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, які охоплюються поняттям злочину, визначеним ст. 11 КК України, а тому вчинення дій, передбачених ст. 214 КПК України не вбачається.

Такі дії слідчого відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Так, по суті колективної заяви адвокатів вбачається, що останні просять внести відомості щодо вчинення, на їхню думку, суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в результаті їхньої незгоди з діями чи бездіяльністю судді при здійсненні судочинства в даному провадженні, а саме обмеження в участі судового розгляду з обрання міри запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_11 кількості адвокатів, з посиланням на положення ч. 3 ст. 46 КПК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом.

Незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.

Окрім того, рішення суду і відповідно дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних із підготовкою та судовим розглядом справ, можуть оскражуватись у чинному на даний час апеляційному та касаційному порядку, це є забезпеченням конституційного принципу незалежності суддів і заборони втручання у вирішення справи належним судом. Рішення суду, дії чи бездіяльність оскаржується лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Таким чином, оскільки заяву адвокатів від 28.03.2014 про вчинення, на їхню думку, кримінального правопорушення суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , було розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», що відповідало на час розгляду вказаної заяви положенням ст. 20 цього Закону, слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 28.03.2014, а відтак відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306-307, 309, 372, ст. 376, ст. 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_5 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1