Справа № 744/309/13-к Номер провадження 1-кп/739/9/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року м. Новгород-Сіверський

Чернігівської області

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого у судовому засіданні судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурорів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

з боку захисту - обвинуваченої ОСОБА_7

захисників обвинуваченої, адвокатів: ОСОБА_8 та

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області внесене 30.11.2012 року до ЄР ДР за № 000003 кримінальне провадження за висунутим

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, заміжньої, пенсіонерки, раніше не судимої

обвинуваченням у вчиненні передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшло кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , за висунутим обвинуваченням у вчиненні передбаченого ст.191 ч.1 КК України кримінального правопорушення.

В ході судового провадження, 23 червня 2015 року, прокурором змінено обвинувачення ( потерпіла ОСОБА_5 відмовилась підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі), складено обвинувальний акт у якому ОСОБА_7 інкриміновано вчинення передбаченого ст.185 ч.1 КК України кримінального правопорушення. Зокрема, ОСОБА_7 обвинувачено у тому, що : « в період з 01.09.2009 року по 18.07.2011 року перебуваючи в магазині промислових товарів який розміщений по АДРЕСА_1 , маючи умисел на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим корисливим умислом, направленим на заволодіння невизначеної кількості товарно-матеріальних цінностей, користуючись можливістю необмеженого доступу до товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_5 у періоди відсутності власниці, та доводячи свій злочинний намір до кінця, шляхом здійснення ряду тотожних дій, таємно викрала з магазину товарно- матеріальних цінностей на суму 19 240,60 грн., чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму. Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України ».

В с у д о в о м у з а с і д а н н і :

обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні передбаченого ст.185 ч.1 КК

України кримінального правопорушення не визнала, цивільний позов не визнала та категорично заперечувала факт будь-якого заволодіння належним ОСОБА_5 майном. При цьому показала, що вона тривалий час сумлінно працювала продавцем, реалізовуючи належні ОСОБА_5 товари. Розбіжність у відомостях про рух товарів та залишком коштів пояснила неналежним веденням бухгалтерського обліку, здійсненням господарської діяльності особисто ОСОБА_5 ..

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_5 цивільний позов підтримала та показала, що оскільки ОСОБА_7 одноособово здійснювала реалізацію товару в магазині, а за результатами ревізії встановлено недостачу, вона вважає, що кошти, яких не вистачає - вкрала ОСОБА_7 ..

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 показала, що в липні 2011 року вона «приймала» магазин від ОСОБА_7 .. При «передачі» магазину було встановлено «велику» недостачу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 показала, що вона «попала» вже на ревізію. Через незначний час після виявлення недостачі ОСОБА_7 зажадала повторно провести перерахунок товару, залучивши до перерахунку її доньку. Але і після повторного перерахунку була недостача.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 показав, що коли ОСОБА_7 вирішила «піти» на пенсію, в магазині було зроблено ревізію та виявлено недостачу. ОСОБА_7 висловлювала сумнів щодо розміру недостачі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 показала, що інколи вона «торгувала» замість своєї доньки, ОСОБА_7 , реалізовуючи належні ОСОБА_5 товари з магазину в с.Костобобрів Семенівського району Чернігівської області. Робила вона це і в присутності власниці магазину - ОСОБА_5 ..

Допитана в якості свідка ОСОБА_14 показала, що іноді, з дозволу ОСОБА_5 , вона працювала замість своєї матері в належному ОСОБА_5 магазині. Кожного такого дня приходила ОСОБА_5 та забирала отримані від реалізації товару гроші.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 показала, що у 2010 році вона брала в належному ОСОБА_5 магазині товар у борг, на суму 700 гривень. У подальшому - розраховувалась здачею власної картоплі ОСОБА_5 ..

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 показала, що вона заходила в магазин ОСОБА_5 , коли рахували товар. Говорили про недостачу більш як 20000 гривень. ОСОБА_7 сказала: «Хоча я цих грошей і не брала, але я їх віддам».

Аналізуючи та оцінюючи досліджені докази у їх сукупності суд дійшов беззастережного висновку, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення - не доведено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ст.185 ч.1 КК України кримінального правопорушення, оскільки:

в порушення вимог ст.91 КПК України у даному кримінальному провадженні не доказано події кримінального правопорушення (спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченої, форму вини, мотив та мету вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Змінене обвинувачення, в порушення вимог ст. 62 Конституції України, фактично ґрунтується лише на особистих припущеннях прокурора. Так, формулюючи обґрунтування прийнятого рішення про зміну обвинувачення прокурор зазначає, що

« у ході судового розгляду кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 стороною обвинувачення встановлено нові фактичні обставини кримінального правопорушення, які безпосередньо вказують, що ОСОБА_7 здійснила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а не розтрату чужого майна, яке було їй ввірене. Зокрема, документально не підтверджено наявність трудових відносин між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , відсутній договір про повну матеріальну відповідальність.

У зв`язку з чим виникла необхідність змінити правову кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_7 правопорушення попереднім обвинуваченням.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що в період з 01.09.2009 року по 18.07.2011 року ОСОБА_7 , згідно усної домовленості між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 було надано необмежений доступ до товарно- матеріальних цінностей, які знаходились в магазині останньої. Ключі від запираючого пристрою вхідних дверей магазину перебували у ОСОБА_7 .

В період з 01.09.2009 року по 18.07.2011 року ОСОБА_7 перебуваючи в магазині промислових товарів який розміщений по АДРЕСА_1 , маючи умисел на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим корисливим єдиним умислом, направленим на заволодіння невизначеної кількості товарно-матеріальних цінностей, користуючись можливістю необмеженого доступу до товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_5 у періоди відсутності власниці, та доводячи свій злочинний намір до кінця, шляхом здійснення ряду тотожних дій, таємно викрала з магазину товарно-матеріальних цінностей на суму 19 240,60 грн., чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму ».

Але при цьому прокурор взагалі не зазначає доказів, які б підтверджували викладені ним обставини. А формулювання зміненого обвинувачення, в частині розміру викраденого, є непослідовним, оскільки спочатку прокурором зазначається про факт викрадення, шляхом здійснення ОСОБА_7 ряду тотожних дій, товарно-матеріальних цінностей на суму 19 240,60 гривень, а у подальшому зазначається про те, що розмір завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди становить 24 тисячі 163 гривні. Також, викладені у зміненому обвинуваченні обставини щодо підстав перебування ОСОБА_7 в магазині - не співвідносяться з встановленими в ході судового розгляду фактичними обставинами справи.

У промові в судових дебатах прокурор, з посиланням лише на встановлену «первинною» експертизою суму нестачі, вказав на те, що ОСОБА_7 здійснила крадіжку невизначеної кількості товарно - матеріальних цінностей та ще й грошових коштів на загальну суму 19 240,60 гривень. Хоча у подальшій промові вказав, що: «Нажаль, у подальшому експертизами не було здобуто відомостей про розмір викраденого».

В ході судового провадження жодним з досліджених судом речовим доказом, документом чи висновком експерта, або результатом допиту потерпілої чи свідка - не підтверджується винуватість ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ст.185 ч.1 КК України кримінального правопорушення. З показів допитаних у кримінальному провадженні потерпілої, свідків, як і за результатами дослідження інших доказів, можливо констатувати лише встановлену розбіжність даних про рух товарів та результати господарської діяльності у відомостях ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .. Вказані відомості (записи) містили численні необумовлені виправлення ( прокурор та потерпіла не заперечували наявність вказаних виправлень), що унеможливило визначення експертним шляхом результатів господарської діяльності в належному ОСОБА_5 магазині.

Так, у висновку від 22.04.2015 року комісійної судової економічної експертизи № 735/1135 експерти вказали, що «Зошит» (т.2, а.96-189) та «Зошит» (т.2, а. 190-281 мають закреслення, неоговорені виправлення, підписом або відбитком печаті з боку особи, яка склала даний документ не завірені. Надходження товару відображено за найменуваннями в кількісному та вартісному виразі, а видаток (розхід) лише загальною сумою.

Тобто, дані про загальні суми надходження та розходу ТМЦ в наданих матеріалах справи відображені неоднозначно.

У відповідності до вимог п.2.3. Інструкції про призначення та проведенню судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1988 № 53/5 (із змінами та доповненнями) експертам заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Таким чином, однозначно визначити суму надходження (отримання) та суму розходу, списання ТМЦ не надається за можливе.

В зв`язку з відсутністю в матеріалах справи будь-яких бухгалтерських документів, які підтверджують господарські операції з надходження (отримання) та розходу, списання ТМЦ за період з 01.09.2009 по 18.07.2011 по магазину «Промислові товари», який знаходиться в селі Костобобрів Семенівського району Чернігівської області, документально підтвердити суми отримання та розходу, списання ТМЦ не надається за можливе.

Також експерти зазначили, що виходячи з наданих на дослідження документів та в межах компетенції судових експертів-економістів, визначити суму нестачі ТМЦ та документально її підтвердити станом на 18.07.2011 року в магазині «Промислові товари», розташованому в с.Костобобрів Семенівського району Чернігівської області - виходячи із залишку у 73 862 грн. станом на 01.09.2009 року (окремо в записах ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ), не надається за можливе.

Будь-які інші докази, які б містили дані про господарську діяльність (рух товару, вилучення отриманих від реалізації ТМЦ коштів тощо) в розташованому по АДРЕСА_1 магазині - відсутні.

Отже, стороною обвинувачення в ході судового провадження не надано суду жодного доказу, який би підтверджував винуватість ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ст. 185 ч.1 КК України кримінального правопорушення. Висновок експерта, від 14 червня 2012 року № 1436/12, на який посилається прокурор як на доказ винуватості ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ст.185 ч.1 КК України кримінального правопорушення, суд не вважає належним доказом при ухваленні вироку, оскільки після цієї експертизи було призначено повторну експертизу, а після скасування ухваленого судом вироку у даному кримінальному провадженні - призначено та проведено комісійну судово - економічну експертизу. При цьому суд вважає, що навіть наявність експертним шляхом встановленої недостачі - не є достатньою підставою для визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Вказане беззастережно свідчить про недоведеність того, що в діянні ОСОБА_7 є склад передбаченого ст.185 ч.1 КК України кримінального правопорушення. А за таких обставин, відповідно до припису ст.373 КПК України, ухвалюється виправдувальний вирок.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні необхідно залишити без розгляду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не застосовано.

Накладений на майно ОСОБА_7 арешт необхідно зняти після набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.17, 368-371, 373, 374, 100, 124 КПК України, ст.62 Конституції України, суд -

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_7 за висунутим обвинуваченням у вчинені передбаченого ст. 185 ч.1 КК України кримінального правопорушення визнати невинуватою та виправдати.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили: акт ревізії від 18.07.2011 року, книгу №97 обліку доходів та витрат по єдиному податку ПП ОСОБА_5 інд. п. № на 95 аркушах, шкільний зошит з написом: «Звіти руху товару по ФОП ОСОБА_5 2011 рік» на 10 аркушах, шкільний зошит з написом « 2009 рік Звіти по магазину ФОП ОСОБА_5 село Костобобрів Семенівського р-ну» на 12 аркушах, шкільний зошит з написом «Звіти 2010 рік ФОП ОСОБА_5 село Костобобрів Семенівського р-ну » на 18 аркушах, фотокопії 18 аркушів зошитів, три зошити із записами про товари - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати: витрати на проведення експертиз - здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України.

Цивільний позов ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Накладений на майно ОСОБА_7 арешт - зняти після набрання вироком законної сили.

Протягом 30 днів з дня проголошення на вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області, через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий у судовому засіданні,

суддя Новгород-Сіверського районного суду

Чернігівської області: ОСОБА_1 .