Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3750/15-к
Провадження № 1-в/553/329/2015
У Х В А Л А

Іменем України

15.10.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника ПВК: ОСОБА_4 ,
засудженого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця Кролевець Сумської області, українця, громадянина України, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

По даній справі засуджений 04 листопада 2009 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

У вересня 2015 року засуджений ОСОБА_5 подав до суду заяву про його умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що він своєю поведені кою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримав.

Прокурор та представник ПВК у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення даної заяви засудженого.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Отже, суд, розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.
Частина 3 ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 04 листопада 2009 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією мана.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується позитивно, має 17 стягнень, які погашені та зняті, останнє стягнення було накладено 25 квітня 2013 року, за сумлінну поведінку та ставленням до праці має 7 заохочень. Оцінка ступеню виправлення станом на 07 серпня 2015 року: «Довів своє виправлення».
Представник ПВК суду повідомив, що засуджений працевлаштований, сумлінно ставиться до праці, своєю поведінкою довів своє виправлення .
Зважаючи, що засуджений ОСОБА_5 має сім заохочення, стягнення зяті та погашені, працевлаштований на виробництві, має ступінь виправлення «Довів своє виправлення», суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відбув 3/4 строку покарання, тому заява засудженого ОСОБА_5 згідно вимог ст. 81 КК України підлягає задоволенню, засуджений умовно достроковому звільненню від відбування невідбутної частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 6, 152, 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 81 КК України, звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання по вироку Кролевецького районного суду Сумської області від 04 листопада 2009 року у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців 22 (двадцять два) дня.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавької області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1