печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1503/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів прокуратури м. Києва та Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, вчинені керівництвом СБУ, та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 посилається на те, що він звернувся до СБУ з заявою від 29.11.2013 про злочин, вчинений керівництвом СБ України. Заява всупереч вимогам ст. 214 КПК України не була зареєстрована в ЄРДР, а надіслана до Генеральної прокуратури України за належністю, про що йому надано відповідь. Після чого, з Генеральної прокуратури України, заява від 29.11.2013 була надіслана до прокуратури м. Києва. 19.12.2013 прокуратурою м. Києва було надано відповідь заявнику.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 303, 304 КПК України, ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого чи прокурора зареєструвати його заяву № 199/2 від 19.12.2013.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити, уточнивши особу, яку необхідно зобов`язати внести відомості до ЄРДР, а саме прокурора Генеральної прокуратури України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заперечення на скаргу.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що прокурор, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, подав заперечення на скаргу, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без участі прокурора в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення заявника, який просив задовольнити скаргу, вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до звернувся до СБУ з заявою від 29.11.2013 про злочин, вчинений керівництвом СБ України. Заява була надіслана до Генеральної прокуратури України за належністю, про що йому надано відповідь. Після чого, з Генеральної прокуратури України, заява від 29.11.2013 була надіслана до прокуратури м. Києва.

19.12.2013 прокуратурою м. Києва було надано відповідь заявнику.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст.ст. 214, 218 КПК України.

Крім того, згідно з п. 3.8 наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012 «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу, направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, дії прокурора Генеральної прокуратури України щодо направлення заяви ОСОБА_3 № 199/2 від 19.12.2013 до прокуратури м. Києва, відповідають вищезазначеним положенням закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, а відтак не вбачається підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів прокуратури м. Києва та Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, вчинені керівництвом СБ України, та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1