Провадження № 1-кп/369/610/15
В И Р О К
іменем України
17.12.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002672 від 30.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, маючого повну середню освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2014 року за ч. 1 ст. 203-2, ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу розміром 127500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) грн.,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 згідно наказу № 38 від 06.08.2014 року прийнятий на військову службу на посаду старшого водія першої роти охорони НОМЕР_1 батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у зв`язку з чим отримав особисту вогнепальну зброю.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 батальйон територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») зобов`язаний під час проходження військової служби дотримуватись Конституції України, Законів України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», інших нормативно-правових актів, а також належно виконувати визначені ними службові обов`язки, в порушення зазначених вимог, вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне поводження з вогнепальною зброєю, бойовими приписами та вибуховими пристроями, розуміючи суспільну небезпечність вчиненого, яка полягає в створенні сприятливих умов для вчинення злочинів із використанням зазначених предметів, а також в порушення безпечних умов життєдіяльності, передбачаючи настання протиправних наслідків та прямо бажаючи їх настання, всередині серпня 2014 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, перебуваючи на території ковбасного цеху, розташованого у с. Половинкино Старобільського району Луганської області, придбав, шляхом отримання на зберігання від раніше знайомого йому військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 батальйон територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») з позивним «Скіф» предмет, ззовні схожий на запал УЗРГМ, предмет, ззовні схожий на корпус гранати РГД-5, предмет ззовні схожий на запал червоного кольору, два предмети, ззовні схожі на складові частини гранати РКГ, металевий предмет у вигляді труби, ззовні схожий на РПГ-26, предмет, ззовні схожий на магазин, заряджений предметами, ззовні схожими на набої калібру 5,45 мм. в кількості 30 шт., предмети ззовні схожі на набої калібру 5,45 мм. в кількості 73 шт., предмет, ззовні схожий на запал УЗРГМ-2, та предмет, ззовні схожий на корпус гранати РГД- 5.

Після чого, ОСОБА_5 , приблизно в кінці серпня 2014 року перевіз вказані предмети до м. Вишневого Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 3-01/690 від 27.05.2015 року вказані предмети є боєприпасами патронами калібру 5,45Х39 в кількості 103 патрони, що виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, та відповідно до висновку судової вибухотехнічної експертизи № 6 -02/63 від 18.06.2015 року є двома наступальними осколковими ручними гранатами РГД-5, однією протитанковою кумулятивною гранатою РКГ-3, однією реактивною протитанковою гранатою РПГ-26, які являються вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до боєприпасів, є придатними для здійснення вибуху.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 помістив одну наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 у власну шкіряну чоловічу барсетку чорного кольору та зберігав її при собі в автомобілі марки «Citroen C-5» д/н НОМЕР_3 яким користувався та керував, до моменту виявлення та вилучення її працівниками міліції в ході огляду автомобіля 07.05.2015 року в період часу з 03.40 до 05.00 год.

Крім того, ОСОБА_5 помістив боєприпаси патрони калібру - 5,45х39 в кількості 103 патрони, одну наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, одну протитанкову кумулятивну гранату РКГ-3, одну реактивну протитанкову гранату РПГ-26, до мішку білого кольору, та незаконно зберігав їх на території автоклубу «Орли» розташованого в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, після чого 06.05.2015 року звернувся з проханням до особи, матеріали досудового розслідування відносно якої виділенні в окреме провадження, забрати вказані бойові припаси та вибухові пристрої, з метою в подальшому забрати їх у останнього.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 незаконно зберігав бойові припаси та вибухові речовини, до виявлення та вилучення їх працівниками міліції з автомобіля марки «KIA Magentis», д/н НОМЕР_4 в ході огляду 07.05.2015 в період часу з 03.40 год. до 05.00 год.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, без передбаченого законом дозволу, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими пристроями, розуміючи суспільну небезпечність вчиненого, яка полягає в створенні сприятливих умов для вчинення злочинів із використанням зазначених предметів, а також в порушення безпечних умов життєдіяльності, передбачаючи настання протиправних наслідків та прямо бажаючи їх настання, всередині серпня 2014 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, перебуваючи на території ковбасного цеху, розташованого у с. Половинкино Старобільського району Луганської області, придбав, шляхом отримання на зберігання від раніше знайомого йому військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 батальйон територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») з позивним «Скіф» предмет, ззовні схожий на запал УЗРГМ-583, предмет, ззовні схожий на корпус гранати Ф-1, предмет, ззовні схожий на автомат АК-74, предмет, ззовні схожий на магазин, заряджений предметами, схожими на набої у кількості 30 шт. калібру 5,45 мм та предмети в кількості 5 шт., ззовні схожі на набої різного калібру.

Після чого, ОСОБА_5 , приблизно в кінці серпня 2014 року перевіз вказані предмети до м. Вишневого Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 3-01/689 від 27.05.2015 року вказані предмети являються 32 боєприпасами патронами калібру 5,45х39, 2 боєприпасами патронами калібру 7,62х54R, придатними до стрільби, та нарізною бойовою вогнепальною зброєю, автоматом АК-74 № НОМЕР_5 , калібру 5,45х39, 1988 року виготовлення, який є справним та придатним до стрільби, та відповідно до висновку судової вибухотехнічної експертизи № 06-02/64 від 25.05.2015 року є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка являється вибуховим пристроєм та відноситься до боєприпасів, а також придатна для здійснення вибуху.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 помістив вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові пристрої у спальній кімнаті, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав їх до моменту виявлення та вилучення працівниками міліції в ході проведення обшуку житла 07.05.2015 року в період часу з 18 год. до 18.47 год.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав та суду показав, що вилучені у нього зброю, боєприпаси та вибухові пристрої він привіз зі сходу, де брав участь в АТО. Все це йому залишив товариш на зберігання, та він розраховував, що зброю, боєприпаси та вибухові пристрої він поверне знайомому після демобілізації. Для безпеки зброю, боєприпаси та вибухові пристрої він залишив на території автоклубу «Орли», де він, разом з іншими військовими брав участь у навчаннях. ОСОБА_6 не знав, що в сумці знаходиться зброя, боєприпаси та вибухові пристрої, він його попросив перевезти свої особисті речі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України.

01.12.2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання, правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваним ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме 3 (три) роки позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, в якому шкода завдана лише державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 . Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

засудив:
Затвердити угоду від 01.12.2015 року про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покаранням у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 07.05.2015 року.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2014 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу розміром 127500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) грн., - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, на користь держави, 4761 (чотири тисячі сімсот шістдесят одну) грн. 60 коп. процесуальних витрат у кримінальному провадженні № 0000096.

Речові докази у кримінальному проваджені № 0002672:
-мобільний телефон LENOVO А328 імеі: НОМЕР_6 , імеі: НОМЕР_7 з сім картою UMC НОМЕР_8 , картою пам`яті ADANA 8 GB, мобільний телефон NOKIA RM 1030 імеі: НОМЕР_9 , імеі НОМЕР_10 з сім картою МТС НОМЕР_11 , сім карта НОМЕР_12 з картою пам`яті Аpacer 8 GB, системний блок темного кольору ВЕТА, флеш карту Transcend 2 GB, дві пластикові картки до сім карт «Київстар» НОМЕР_13 , «Київстар» НОМЕР_14 ; мобільний телефон НТС імеі: НОМЕР_15 ; мобільний телефон «SAMSUNG GT E1200I» імеі: НОМЕР_16 з сім картою «Київстар» НОМЕР_17 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області (том 3 а.с. 153-154) передати дружині засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;
-магазин, 78 (сімдесят вісім) патронів калібру 5,45 мм., 32 (тридцять два) патрони 5,45х39, 2 (два) патрони калібру 7,62х54R, автомат АК- 74 № НОМЕР_5 , брезентовий рюкзак, всередині якого знаходиться автомат АК-74 № НОМЕР_18 з магазином, 22 (двадцять два) патрони калібру 5,45 мм, протирку каналу ствола, 2 (два) патрони калібру 7,62 мм, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області, - передати Відділу дозвільної системи, ліцензування та державного охоронного нагляду УГБ ГУ МВС України в Київській області (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 35);
-свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_19 на автомобіль марки «KIA Magentis», д/н НОМЕР_4 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області, - залишити в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області до вирішення питання про скасування арешту, накладеного на автомобіль «Kia Magentis», д/н НОМЕР_4 .
-металеві наручники та 10 пластикових стяжок, портативну радіостанцію «pofung» модель UR-5R S/N:20145R004757, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України (м. Київ, вул. Різницька, 13/15), - знищити.
Арешт, накладений на автомобіль марки «Citroen C5», д/н НОМЕР_20 , ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2015 року (том 3 а.с. 125), залишити без змін.
Арешт, накладений на автомобіль марки «Kia Magentis», д/н НОМЕР_4 , ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2015 року (том 3 а.с. 128-129), залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали Апеляційним судом Київської області.

Суддя ОСОБА_1
.