05.11.2015
Справа №642/8611/15 к
Провадження № 1кс/642/2791/15
У Х В А Л А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 про арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2015 року слідчий СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на квартиру, яка належить потерпілій ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Органом досудового слідства встановлено, що 01 травня 2014 року гр. ОСОБА_6 в групі з гр. ОСОБА_7 , знаходячись у нотаріуса за адресою : АДРЕСА_2 , надавши підробні довідки про сплату боргу ОСОБА_4 перед кредитною спілкою, шахрайським шляхом, з метою заволодіння грошовими коштами останньої, ввели в оману власницю квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_4 , у якої був борг в суммі 199 680 грн. в Кредитній Спілці СХІДНОЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА (код ЄДРПОУ - 37877047) розташованій за адресою: м.Харків, вул. Червоноармійська 12, запевнивши її, що кредитна спілка припиняє своє існування, і умовивши під приводом погашення боргу ОСОБА_4 перед кредитною спілкою, укласти 2 договори позики - один на суму боргу в кредитній спілці -199 680 грн., інший на суму 249 960 гривень (відсоток за користуванням першої позики у розрахунку за 3 роки, протягом яких борг має бути сплаченим), які насправді ОСОБА_4 не отримувала та договір іпотеки на зазначену квартиру.

По даному факту СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 190 КК України за № 0002481 від 17 вересня 2014 року.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила, що взагалі грошей від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не отримувала, а довідки про погашення боргу перед кредитною спілкою не відповідають дійсності, як тепер вона зрозуміла, оскільки датовані за декілька днів до того, як вона укладала договір позики, (і були їй надані лише для того, щоб умовити її підписати нові договори позики та іпотеки) тоді як насправді борг перед кредитною спілкою був погашений вказаними громадянами вже після укладання відповідних договорів позики та іпотеки між потерпілою та гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .Разом з тим за борг вона справно платила відсотки, однак сумму 249 960 грн від ОСОБА_8 вона взагалі не отримувала.

Коли ж ОСОБА_4 вирішила повернути борг ОСОБА_7 в сумі 199 680 грн., сплачений останнім перед кредитною спілкою, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 почали пред`являти претензії на суму 249 960 грн. за другим договором, які вона взагалі не отримувала, відмовилися отримувати відсотки за користування грошима по першому договору, які нібито були сплачені перед кредитною спілкою, і підготувала папери нотаріусу про стягнення квартири на їх користь, враховуючи те, за договорами позики штрафні санкції перевищують суму боргу.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 03.11.2015 року потерпілою ОСОБА_4 було подано слідчому клопотання вчинення дій пов`язаних з арештом належної їй квартири, яка є предметом злочину, на який зазіхають шахраї, і яка до прийняття рішення по кримінальному провадженню, може незаконно вибути з володіння потерпілої, перепродати добросовісним покупцям, що унеможливить її повернення потерпілій.

Дане клопотання було задоволено слідчим, яки також зазначає у поданому ним клопотання, що квартира, яка належить потерпілій ОСОБА_4 , відповідно до ч.2 п.3 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення.

В судове засідання іпотекодержатель ОСОБА_8 не з`явився, про дату, місце та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки слідчого судді не сповістив, у зв`язку з чим, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за його відсутністю.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_5 , які підтримали клопотання, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З аналогічним клопотанням слідча СВ Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_9 зверталася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова у жовтні 2014 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 року клопотання слідчого було задоволено, та накладений арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

05.10.2015 року заявник ОСОБА_8 , який є іпотекодержателем, звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням про скасування арешту майна - квартири АДРЕСА_3 , накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 року за клопотанням слідчого ОСОБА_9 .
В клопотанні заявник зазначив, що між ним та ОСОБА_4 був укладений договір позики (надалі договір-1) від 01.05.2014 року, відповідно до якого заявником як позичальником було передано у власність ОСОБА_4 суму грошей готівкою у розмірі 249 600,00 грн. Для забезпечення виконання договору-1 між заявником як першим «іпотекодержателем» та ОСОБА_7 , як другим «іпотекодержателем», також ОСОБА_4 , як «іпотекодавцем», був укладений договір іпотеки від 01.05.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 (надалі договір-2).
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06.10.2015 року клопотання іпотекодержателя ОСОБА_11 було задоволено, та скасовано накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 року арешт майна - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

05.11.20915 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 355 ч.3, 15 ч.3, 190 ч.3 КК України.

Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинувачено, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння , можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Як вбачається з поданих до клопотання матеріалів по даному кримінальному провадженню ОСОБА_8 хоча і було повідомлено про підозру, однак майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є власністю потерпілої ОСОБА_4 і не є власністю підозрюваного ОСОБА_8 .

Крім того, слідчий в поданому ним клопотанні посилається на те, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, яка передбачає підстави тимчасово вилученого майна.

Однак, як вірогідно встановлено слідчим суддею, вищевказана квартира, що є власністю потерпілої ОСОБА_4 , слідчим тимчасово не вилучалась.

Також слід зазначити, що метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

Сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).

Таких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, слідчим наведене не було.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню потерплою ОСОБА_4 заявлений не був.

З огляду на наведене слідчій суддя визнає клопотання про накладення арешту на майно необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131-132, 167 ч.2, 170- 173 КПК України,

В и р і ш и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_3 та належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1