Справа № 442/9599/14-к
Провадження № 1-кп/442/49/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0001803 від 02.08.2014 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Меліхово Корочанського району Бєлгородської області, українця, громадянина України, неодруженого, безробітного, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

законних представників

неповнолітніх свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 20 липня 2014 року близько 01 год ночі в с.Станиля Дрогобицького району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, маючи умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, під час конфлікту, на грунті особистих неприязних відносин, наніс удар дерев?яною палицею в голову неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді лінійного зламу лобної кістки з переходом на праву тім?яну кістку, епідуральної гематоми правої лобної долі, набряку стиснення головного мозку, дислокаційного синдрому, забою головного мозку, забійної рани тім?яно-лобної ділянки, гематоми м?яких тканин у скронево-чоловій ділянці голови справа, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині на початку судового розгляду визнав частково, однак, в процесі розгляду справи погодився із викладеним у фабулі обвинувачення та визнав вину повністю. Пояснив, що чітко не може вказати як саме наніс удар потерпілому, оскільки добре не пригадує і у згаданий період було досить темно. Він просив вибачення у потерпілого, так як шкодує щодо вчиненого. Доповнив, що ним вживались заходи з приводу часткового відшкодування шкоди, зокрема, станом на сьогоднішній день запропонував ОСОБА_5 1800 грн. в рахунок погашення матеріальної шкоди. Однак, потерпілий відмовився отримати вказані кошти, оскільки наполягає на сплаті всієї суми, в тому числі, і на відшкодуванні моральної шкоди в розмірі 40000 грн. Проте, сплатити вказану суму в повному обсязі на даний час для нього є неможливим. Він проживає лише з матір?ю і братом, у важкому матеріальному становищі. Однак, намагається працевлаштуватися, у зв?язку з чим у роботодавця проходить випробувальний термін. Щодо вирішення цивільного позову покладається на думку суду, водночас зобов?язується відшкодувати потерпілому у повному обсязі шкоду, у розмірі, визначеному судом. Щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє більше такого не вчиняти та просить суворо не карати.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненому, така доводиться іншими доказами, здобутими під час судового розгляду справи, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що в ніч з 19.07.2014 року на 20.07.2014 року він зі своїми знайомими розважався біля сільського клубу в с.Станиля. Вони випивали, було багато молоді, та поруч, зі своєю компанією, знаходився ОСОБА_3 , який також вживав спиртні напої. Близько 12 год ночі вони направились додому. Обвинувачений пішов разом з ними, оскільки всі живуть в одному напрямку. Коли йшли, між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 виник конфлікт, під час якого останній дав ОСОБА_10 ляпаса. Згодом зав?язалась сутичка між ОСОБА_11 і ОСОБА_3 . Він зі своїми колегами намагались розборонити останніх, після чого декілька чоловік, зокрема, ОСОБА_3 , залишили компанію, пішовши додому. Він залишився з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . За деякий час у нього задзвонив телефон це телефонував ОСОБА_3 . Останній погрожував фізичною розправою з ним та його компанією. На пропозицію зустрітись на наступний день для розмови, ОСОБА_3 вимкнув телефон. За досить короткий період часу, він почув як до них хтось біжить. Так як було темно, він відразу не розпізнав ОСОБА_3 . Останній, пробігши попри ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , та наблизившись до нього, вдарив його дерев?яною палицею по голові. Відчувши сильний удар, йому потемніло в очах, після чого він впав на спину, не втрачаючи свідомості. Згодом було чути слова ОСОБА_3 : «Що я наробив?».

Цивільний позов підтримує у повному обсязі. Доповнив, що зазнав також моральної шкоди, оскільки після отримання тілесних ушкоджень близько 6 7 місяців він не мав змоги займатися спортом. Він пережив відчуття сильного фізичного болю, змушений був перебувати певний період часу на лікуванні, у зв?язку з чим також не відвідував навчання. Щодо міри покарання покладається на думку суду;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що 19.07.2014 року близько 22 год він знаходився біля клубу в с.Станиля зі своїми знайомими, зокрема: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Після того, як закінчилась дискотека, вони пішли всі разом додому, так як живуть в одному напрямку. По дорозі між ОСОБА_10 і ОСОБА_3 виникла сутичка, під час якої останній дав ОСОБА_10 ляпаса. Але за якусь мить вони припинили сперечатися і пізніше конфлікт почався між ОСОБА_3 і ОСОБА_11 . Вони, зціпившись, впали на землю. Однак, хлопці їх зупинили, після чого він пішов додому і бачив як ОСОБА_3 теж направився до себе додому. Дискотека у клубі тривала приблизно з 21 год до 01 год ночі. Знаходячись біля клубу, вони всі вживали спиртні напої. ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , на його думку, були у нетверезому стані. Тієї ночі, невдовзі після того, як повернувся з клубу додому, він особисто викликав швидку медичну допомогу ОСОБА_21 , оскільки прибіг ОСОБА_11 та повідомив, що у Мар?яна розбита голова. ОСОБА_3 він знає ще зі школи, як врівноваженого, неагресивного і такого, що не зловживає спиртними напоями;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що в ніч з 19 на 20 липня 2014 року він повертався із клубу в с.Станиля додому зі своїми знайомими: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 . Між ОСОБА_3 і ОСОБА_10 почався конфлікт, оскільки ОСОБА_3 сказав щось ОСОБА_10 про батька останнього. Вони з хлопцями їх зупинили. За мить конфлікт зчинився між ним та ОСОБА_3 , почалась штовханина. У цей час було помітно, що ОСОБА_3 перебував у нетверезому стані. Обвинувачений у цей вечір першим вдарив ОСОБА_10 , а згодом штовхнув його, від чого він впав на землю. За якийсь час вони заспокоїлись. Після цього ОСОБА_3 і ОСОБА_14 пішли додому, а решта залишились. Згодом, коли ОСОБА_28 з ОСОБА_10 відійшли неподалік на розмову, у ОСОБА_5 задзвонив телефон. Останній зупинився поговорити, позаду нього та ОСОБА_29 . З телефонної розмови ОСОБА_5 , яка була неспокійною, було зрозуміло, що він спілкується з ОСОБА_3 . За якусь мить він помітив як хтось до них швидко наближається. Він відразу не впізнав ОСОБА_3 , оскільки було дуже темно. Останній, підбігши, відштовхнув його, в результаті чого він впав на землю. І в цей час він помітив, як ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_5 і наніс йому якимось предметом удар по голові. ОСОБА_5 від удару впав на землю. ОСОБА_3 після цього присів, взявся руками за голову і сказав: «Що я наробив?». ОСОБА_30 підбігла до ОСОБА_5 , але той нічого не говорив. Він підклав останньому під голову футболку і чекали на швидку допомогу. Після цього випадку він зустрічав ОСОБА_3 , який казав, що шкодує про вчинене і сам не може пояснити чому так трапилось. Обвинувачений не є агресивною людиною чи неврівноваженим. Раніше не помічав, щоб ОСОБА_3 конфліктував з ОСОБА_5 ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що він зі своїми друзями 19.07.2014 року з 21 год святкували в центрі села біля клубу. Пізно ввечері вони всі разом поверталися додому: ОСОБА_22 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 та ОСОБА_33 . Коли призупинились поговорити, між ним та ОСОБА_3 почався конфлікт, так як останній згадав про його батька. ОСОБА_11 їх розняв, після чого ОСОБА_3 розпочав конфлікт з ОСОБА_11 . Однак, хлопці їх також заспокоїли і ОСОБА_3 пішов додому. Згодом він зі ОСОБА_34 відійшли в сторону для розмови і через декілька хвилин почули крик. Вони підбігли до друзів, які залишись, де побачили, як ОСОБА_5 лежав на землі, а ОСОБА_3 присів поруч і тримався руками за голову. Пригадує, що останній у той час говорив: «Що я наробив?». ОСОБА_11 зняв із себе футболку і підклав ОСОБА_5 під голову. Хтось із присутніх викликав швидку допомогу. У той вечір майже усі вживали спиртні напої, в тому числі, ОСОБА_3 . Обвинуваченого знає ще зі шкільних років (з 2 чи 3 класу) і може ствердити, що той не зловживає спиртними напоями. Конфліктів із ОСОБА_5 у ОСОБА_3 не було;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , який у судовому засіданні дав покази, аналогічні показанням ОСОБА_10 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що 19.07.2014 року ввечері, вони гуляли з хлопцями в центрі села Станиля. Коли повертались додому, між ОСОБА_3 і ОСОБА_10 почався конфлікт, під час якого обвинувачений дав останньому ляпаса. ОСОБА_11 відразу заступився за ОСОБА_10 , після чого почалась штовханина між ОСОБА_3 і ОСОБА_12 . Однак, хлопці їх розборонили. Згодом залишились лише ОСОБА_12 , ОСОБА_5 і вона, а ОСОБА_23 з ОСОБА_35 відійшли кудись в сторону на розмову. Коли у ОСОБА_5 задзвонив телефон, вона почула у трубці голос ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_5 відійшов від них на 3 - 4 метри. Після їхньої телефонної розмови вона почула, що до них хтось біжить. За метрів 5 (так як було досить темно) вона помітила ОСОБА_3 , який, пробігаючи повз них, відштовхнув спочатку ОСОБА_11 , потім її, і після цього, обернувшись, вона побачила, як ОСОБА_5 впав від удару ОСОБА_3 , який тримав у руках щось схоже на палицю. Вона підбігла до ОСОБА_5 , який лежав на землі горілиць, а ОСОБА_3 в той час знаходився поруч. Останній присів, взявся руками за голову і почав кричати: «Що я наробив?». Вона помітила на голові ОСОБА_5 (вгорі справа) рану, з якої текла кров, але не запитувала ОСОБА_3 причину таких його дій. Хлопці викликали швидку допомогу. У той вечір спиртних напоїв вона не вживала, але може ствердити, що ОСОБА_3 перебував у нетверезому стані. До вказаної події конфліктних ситуацій між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не було.;

- висновком експерта №567 від 25.09.2014 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді лінійного зламу лобної кістки з переходом на праву тім?яну кістку, епідуральної гематоми правої лобної долі, набряку стиснення головного мозку, дислокаційного синдрому, забою головного мозку, забійної рани тім?яно-лобної ділянки, гематоми м?яких тканин у скронево-чоловій ділянці голови справа. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до поступлення в лікарню, внаслідок контакту з тупим твердим предметом і по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких, небезпечних для життя в момент заподіяння, тілесних ушкоджень (а.с. 64 - 65);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , з доданою до нього фототаблицею, згідно якого останній показав як саме відбувалась подія в с.Станиля, яким саме чином ОСОБА_3 наніс йому удар дерев?яним предметом по голові, після чого потерпілий впав на землю. (а.с. 85-92);

- висновком експерта №725 від 19.11.2014 року, з якого вбачається, що в протоколі слідчого експерименту від 20.10.2014 року, де ОСОБА_5 показав як і яким чином йому було нанесено вищевказані тілесні ушкодження, не виключається, що такі нанесені за обставин, на які вказує ОСОБА_5 , тобто, внаслідок нанесення удару чи ударів стороннім предметом в ділянку голови справа. (а.с.105-106).

З урахуванням вищенаведеного, дослідивши матеріали кримінального провадження, письмові докази, та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Відтак, дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він умисно спричинив тяжке тілесне ушкодження, як таке, що було небезпечним для життя потерпілого в момент заподіяння.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є, на думку суду, те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав повністю вину та щиро розкаюється у вчиненому, вибачився перед потерпілим та шкодує про вчинене.

Беручи до уваги вищезазначене та обставини справи, враховуючи особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, його молодий вік та характеризуючі дані, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 можна виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, яке є необхідне й достатнє, на думку суду, для його виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 , то такий, на думку суду, в частині відшкодування матеріальної шкоди, яка підтверджується належними письмовими доказами (фіскальними чеками а.с.23 - 25), слід задоволити повністю, а в частині моральної - частково з наступних підстав.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров?я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 своїми протиправними діями, що виразились, зокрема, в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , спричинив останньому моральних (душевних і психічних), а також фізичних страждань.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, в тому числі тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, а також час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а відтак, вважає, що задоволений судом розмір моральної шкоди в сумі 35000 гривень відповідатиме ступеню страждань потерпілого ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 1792,38 (одну тисячу сімсот дев`яносто дві) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 35000 (тридцять п?ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1