УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/6430/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 358 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня, Житомирської області, проживаючого та зареєстрованого в по АДРЕСА_1 ,
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, а провадження по справі закрито.
Відповідно до ухвали суду, ОСОБА_8 в кінці травня 2013 року, перебуваючи в парку відпочинку імені Островського в м. Коростені Житомирської області знайшов пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видане Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Бердичеві та Берди
чівському районі на ім?я ОСОБА_9 , яке у подальшому зберігав за місцем свого проживання.
У січні 2014 року, перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , маючи умисел на підроблення документа, який видається державною установою і надає право безкоштовного проїзду в приміському залізничному транспорті, з метою використання такого підробленого документа для безкоштовного проїзду в приміському залізничному транспорті, в раніше знайденому пенсійному посвідченні серії НОМЕР_1 особисто провів зміну первинного змісту в місці розташування наявних рукописних записів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та 1976 шляхом підчистки та дописки, тобто підробив документ, який видається державною установою і надає права, з метою подальшого його використання для безкоштовного проїзду приміським залізничним транспортом.
Пенсійне посвідчення, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 354 від 17.05.1993 року надає пільги безкоштовного проїзду інвалідам всіх груп і категорій та пенсіонерам в приміському залізничному транспорті, які і отримував ОСОБА_8 в подальшому використовуючи підроблене пенсійне посвідчення для пільгового проїзду в приміському залізничному транспорті, завідомо знаючи і усвідомлюючи, що не є пенсіонером ні за віком, ні по інвалідності, а тому не має права мати і використовувати вищевказаним чином отримане пенсійне посвідчення.
Зазначене пенсійне посвідчення ОСОБА_8 неодноразово використовував з січня 2014 року по 08.08.2014 року для безкоштовного проїзду в приміському залізничному транспорті від ст. Коростень до ст.Святошин та в зворотньому напрямку.
Так, 08.08.2014 року о 08 год. 50 хв. на залізничному вокзалі ст. Коростень Південно-Західної залізниці ОСОБА_8 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, пред?явив в квиткову касу залізничного вокзалу ст. Коростень як документ, що надає право пільгового безкоштовного проїзду в приміському залізничному транспорті від ст. Коростень до ст. Святошин, тобто використав завідомо підроблений документ.Цього ж дня о 09 год. 30 хв. під час відпрацювання електоропотягу № 6620 сполученням ст.Коростень - ст.Святошин оперуповноваженим СКР ЛВ на ст.Коростень ОСОБА_13 разом з провідником - касиром ОСОБА_14 при перевірці проїзних документів було виявлено у ОСОБА_8 , пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_15 з ознаками підробки. Після чого, вказаний громадянин був запрошений до чергової частини ЛВ на ст. Коростень, де представився ОСОБА_8 та в присутності понятих добровільно видав працівникам міліції підроблене посвідчення на ім?я ОСОБА_9 та пільговий проїзний квиток, виданий на підставі зазначеного посвідчення.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.
В ухвалі районного суду зазначено, що ОСОБА_8 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся активно сприяв розкриттю злочину, на момент вчинення злочину не мав ніяких доходів, ніде не працював, не мав коштів для придбання квитка на проїзд, на даний час має постійний заробіток і таким чином засоби для існування.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.Вказує на те, що звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності суд залишив поза увагою ту обставину, що він ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 17.04.2014 року притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям, за місцем проживання він характеризується з негативної сторони, на момент розгляду справи в суді було встановлено, що ОСОБА_8 немає постійного заробітку.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 48 КК України та роз?яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Тобто ст. 48 КК України передбачає дві альтернативні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрату діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки і втрату особою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.
Для визнання того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилася, суду необхідно було встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а й те, в чому полягали її зміни на час розгляду справи, та навести в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності, тобто визначити конкретну підставу звільнення від кримінальної відповідальності.
Вказаних вимог закону та роз?яснень постанови пленуму, суд не дотримався.
Як убачається з ухвали, суд, застосовуючи щодо ОСОБА_8 положення ст. 48 КК України, послався на те, що злочин, який йому інкримінується, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності він притягується вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не мав ніяких доходів, ніде не працював, не мав коштів для придбання квитка на проїзд, а на час розгляду справи в суді має постійний заробіток і таким чином засоби для існування.
З таким висновком суду колегія суддів не погоджується оскільки стаття 48 КК України не підлягає застосуванню з огляду лише на позитивні характеристики особи, яка вчинила злочин, визнання нею вини і каяття у вчиненому тощо, якщо при цьому не було встановлено зміни обстановки.
Крім, цього посилання суду на ті обставини, що на момент вчинення злочину ОСОБА_8 не мав ніяких доходів, ніде не працював, не мав коштів для придбання квитка на проїзд, а на час розгляду справи в суді має постійний заробіток і таким чином засоби для існування, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як вказані обставини, крім пояснень самого ОСОБА_8 , іншими будь-якими доказами не підтверджені.
Також, поза увагою суду залишились ті обставини, що 17.04.2014 року ОСОБА_8 був притягнутий до кримінальної відповідальною за вчинення злочинів, передбачених ст.358 ч.1, ст.358 ч.4 КК України, а на підставі ст.45 КК України звільнений від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям, однак незважаючи на це він знову вчинив аналогічні злочини, по місцю проживання характеризується з негативної сторони, а вказане свідчить, про те, що ОСОБА_8 не перестав бути суспільно небезпечною особою.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, а тому ухвала суду не може залишатися в силі, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Під час нового розгляду необхідно врахувати вищенаведене повно і всебічно дослідити зібрані по кримінальному провадженню докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого прийняти рішення, яке відповідало б вимогам закону.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, а провадження по справі закрито, - скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в Коростенському міськрайонному суді Житомирської області.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді :