У Х В А Л А
28.09.2015 Справа №607/11236/15-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби, СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби, СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луганська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258-5 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000021 від 23 червня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 258-5 КК України.

Як зазначено в клопотанні, у березні-вересні 2015 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами у м. Луганську, м. Києві та м. Харкові фінансував та матеріально забезпечував злочинну діяльність так званої «Луганської народної республіки», яка у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

Так, у березні 2015 року ОСОБА_4 у м. Києві, усвідомлюючи, що «ЛНР» здійснює терористичну діяльність на території України, вчиняє терористичні акти і збройне протистояння, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, взяв безпосередню участь у злочинній діяльності «Першого комерційного центру», як фінансової установи терористичної організації «ЛНР», за неможливості діяльності українських банківських установ на тимчасово окупованій території, та здійснював зазначену злочинну діяльність до 25 вересня 2015 року.

При цьому «Перший комерційний центр», керівниками і засновниками якого є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, був створений у м. Луганську під видом компанії по наданню фінансових послуг, зокрема, видачі учасникам терористичної організації «ЛНР» готівки в українській та російській валютах з їх банківських рахунків, із утриманням відповідного відсотку за надані послуги.

У березні-вересні 2015 року ОСОБА_4 , умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, здійснював отримання з тимчасово окупованої території Луганської області грошових коштів від ОСОБА_7 та інших працівників центру на власні банківські рахунки, після цього з використанням пластикових карток знімав готівку через мережу банкоматів ПАТ КБ «ПриватБанк», частково проводив її обмін на російські рублі та організовував і забезпечував роботу кур`єрів по доставці готівки у м. Луганськ і видачу її ОСОБА_7 , ОСОБА_8 для роботи «Першого комерційного центру», чим фінансово та матеріально забезпечував функціонування терористичної організації «ЛНР» та її учасників.

26 вересня 2015 року о 16 год. 25 хв. (фактичний час затримання 26 вересня 2015 року 02 год. 00 хв.) у м. Тернополі, відповідно до ст. 208-211 КПК України, громадянина України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 Кримінального кодексу України та повідомлено про обґрунтовану підозру у фінансуванні терористичної організації «Луганська народна республіка» за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 Кримінального кодексу України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів, у ньому наведених та просить його задовольнити.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 вказує, що у клопотанні і прокурором в судовому засіданні не доведено, що пред`явлена підозра його підзахисному є обґрунтованою, вона ґрунтується на припущеннях, а докази, на які посилається сторона обвинувачення не доводять вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину щодо фінансування тероризму. З врахуванням цього, а також характеризуючи даних його підзахисного, просить у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечує стосовно застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наведених його захисником.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258-5 КК України, підозра у вчиненні вказаного злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду від 10 липня 2015 року Інтернет-сторінки, згідно з яким у березні 2015 року у м. Луганську запрацював «Перший фінансовий центр ЛНР», який здійснює роботу з банківськими карками, як фінансова установа терористичної організації «ЛНР»;

- протоколом обшуку квартири ОСОБА_4 від 25 вересня 2015 року, згідно з яким у нього виявлено та вилучено символіку терористичної організації «ЛНР» у вигляді 4-х пластикових прямокутних сувенірів, 4755 євро, 1290 доларів США, банківські картки та договір про відкриття банківського рахунку у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , мобільні телефони останнього із контактами ОСОБА_7 ;

- обшуку легкового автомобіля ОСОБА_4 від 25 вересня 2015 року, згідно з яким у нього виявлено та вилучено банківські картки та 15000 доларів США;

- обшуку офісу ОСОБА_4 у м. Києві під вивіскою «Sport Aktiv» від 26 вересня 2015 року, де виявлено і вилучено документи щодо фінансування терористичної організації і електронний пристрій для підрахунку грошових банкнот, який використовувався в ході такої злочинної діяльності;

- за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 31 серпня 2015 року про те, що ОСОБА_4 отримував з м. Луганська від керівника «Першого комерційного центру» ОСОБА_7 грошові кошти, спрямовував їх надходження на певні картки, знімав готівку в банкоматах і організовував відправку отриманих коштів на тимчасово окуповану територію, чим забезпечував готівкою учасників терористичної організації «ЛНР»;

- речовими доказами: 4-ма пластиковими сувенірами із символікою терористичної організації «ЛНР», виявленими та вилученими за місцем проживання ОСОБА_4 у м. Києві; мобільним телефоном «Nokia E 72» ОСОБА_4 , який містить інформацію про контактні дані ОСОБА_7 ; 4755 євро, 1290 доларів США, виявленими та вилученими за місцем проживання ОСОБА_4 і здобутими ним в результаті фінансування тероризму; банківськими картками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ПАТ КБ «ПриватБанк» та договором про відкриття банківського рахунку у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , які виявлені та вилучені з квартири та автомобіля ОСОБА_4 , і використовувалися ним для фінансування терористичної організації «ЛНР»; 15000 доларів США, виявленими та вилученими з легкового автомобіля ОСОБА_4 , які здобуті в ході злочинної діяльності і призначені для фінансування терористичної організації «ЛНР»; електронним пристроєм для підрахунку грошових банкнот, вилученим із офісу ОСОБА_4 у м. Києві, який використовувався в ході фінансування терористичної організації «ЛНР».

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-5 КК України, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки спростовуються матеріалами долученими до клопотання, які в сукупності та взаємозв`язку дають підстави вважати про протилежність та обрання підозрюваним та його захисником такого способу захисту.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він не працюючий, одружений, утриманців не має, раніше не судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки у межах територіальної юрисдикції якої здійснюється кримінальне провадження.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати здійсненню кримінального провадження, шляхом переховування від органів досудового розслідування чи суду, оскільки унього наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 26 вересня 1996 року Ленінським РВ УМВСУ в Луганській області, він зареєстрований у м. Луганськ, що є тимчасово окупованою територією, і є не підконтрольною правоохоронним органам України, а тому у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування, виїхавши за межі України чи на тимчасово окуповану територію у м. Луганськ.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З врахуванням того, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258-5 КК України є обґрунтованою та вимог ч.5 ст. 176 КПК України, згідно якої запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України, а також наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, тримання під вартою є єдиним заходом забезпечення кримінального провадження, що може бути застосоване до підозрюваного в даному випадку.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. А тому, слідчий суддя зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
При вирішенні питання про наявність підстав для застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, репутацію та міцність його соціальних зв`язків, обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, а саме те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, із врахуванням вимоги чинного кримінального процесуального закону (ч.5 ст. 176 КПК України), а тому вважає, що застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги усе вищевикладене, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_6 слід задовольнити.
З врахуванням ч.5 ст. 176 КПК України, слідчий суддя не вбачає необхідності визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 02 год. 00 хв. 26 вересня 2015 року.

Датою закінчення дії ухвали вважати 02 год. 00 хв. 23 листопада 2015 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1