Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3385/15-к
номер провадження 1-кс/695/467/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2015 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області погоджене з прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженомий, не працюючий, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, раніше судимому:

1) 03.12.2003 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

2) 04.12.2006 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 357 до 9 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до назначеного покарання приєднано невідбуте покарання по вироку від 03.12.2003 частково і до відбуття призначено 10 років позбавлення волі; по визначенню колегії суддів судової палати по кримінальним справам Верховного суду України від 14.04.2009, визначення Апеляційнного суду від 21.09.2007 відмінено, а справу направлено на нове судове розслідування; по визначенню колегії суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.06.2009 вирок від 04.12.2006 в частині засуджений по ч. 3 ст. 357 КК України відмінено, перекваліфіковано ч. 2 ст. 143 КК України (редакції 1960 року) на ч. 2 ст. 190 КК України і звільнено від покарання по даній статті на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до відбуття 9 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуте покарання відповідно вироку від 03.12.2003 частково і до відбуття призначити 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, по ч. 2 ст. 186 КК України виправдати;

3) 10.08.2009 Дзерджинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання по вироку від 04.12.2006 частково і до відбуття призначити 4 роки позбавлення волі.

Підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ч. 2 ст. 289 КК України,

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду, з погодженим із прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 , клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою.
Клопотання обґрунтоване наступним.

Органом досудового слідства установлено, що 30вересня 2015 року близько 09 години ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 умисно, шляхом вільного доступу проникли на подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де умисно, таємно, з метою власного збагачення незаконно заволоділи скутером «Хонда Діо», який належить ОСОБА_9 , чим спричинили останньому матеріальної шкоди.

01.10.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Підставою внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке відносяться до категорії тяжких, а тому з метою запобіганням ризиків, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків. Також потерпілий вказує що підозрюваний агресивно поводився на момент вчинення злочину.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, вказала, що мопед є транспортним засобом, а тому підозра є обґрунтованою.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та зазначав, що він не приймав участь у викраденні мопеду.

Захисник вказував на те, що мопед не являється транспортним засобом, а тому кваліфікація за ч. 2 ст. 286 КК України не є правильною. Підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором не надано.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 р. № 14 при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 6. ст. 121 КпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК, статтях 121, 122, 1221 , 1222 , 123, 124, 130, 132 КпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

До транспортних засобів, зокрема, належать: усі види автобусів; усі види автомобілів, у тому числі спеціальних і спеціалізованих (наприклад, санітарні, пожежні, спортивні й поливальні, автокрани, навантажувачі); трактори самохідні машини (колісні або на гусеничному ходу), призначені для перевезення вантажів чи виконання сільськогосподарських, будівельних, лісових та інших робіт; самохідні машини, призначені для виконання сільськогосподарських, дорожніх, будівельних, меліоративних і лісових робіт, комбайни, грейдери, бульдозери, екскаватори, крани та ін.; міський електротранспорт трамваї і тролейбуси, в тому числі пасажирські, вантажні, ремонтні, спеціального обслуговування, колієукладачі; мотоцикли, зокрема дорожні, спортивні, спеціального призначення, з боковим причепом або без нього; моторолери, мотоколяски й інші механічні транспорті засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг; інші механічні транспортні засоби всюдиходи, аеросани, амфібії тощо; а також причепи.
Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим об`ємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).
Згідно талону скутера (який є предметом незаконного заволодіння) моделі АF-34 рама № 3066795, об`єм двигуна 49,9 куб. см.

Таким чином, мопед з об`ємом двигуна до 50 куб. см. не є транспортним засобом.

Враховуючи наведене не можна стверджувати, що в матеріалах справи є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а прокурором не доведено наявність будь-яких інших підозр у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які оголошені ОСОБА_5 .

На підставі ст. 176, 177, 178, 193, 194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_10

Копію цієї ухвали мені вручено 02 жовтня 2015 року
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.
ОСОБА_5