АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/283/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/436/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.07.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 02.09.2013 року постановою Ленінського суду Дніпропетровської області на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 19 днів,
було визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, до призначеного судом покарання судом частково приєднано невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.07.2011 року, та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
Питання з речовими доказами вирішено згідно ст. 100 КПК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі обвинувачений, не оскаржуючи фактичних обставин провадження та правильнісь кваліфікації, просить призначити йому покарання меньше, ніж те, що передбачене санкцією статті.
В обгрунтування посилається, що на його утриманні знаходится малолітній син, свою вину він визнав, щиро покаявся, допомагав органам досудового розслідування.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень за наступних обставин.
26.12.2014 приблизно о 13.00 год. обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 26 по вул. Електрометалургів у м. Нікополі Дніпропетровської області, на одному із саморобних прилавків побачив мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-С3222». Маючи намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , незаконно, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з саморобного прилавку викрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон «SAMSUNG GT-С3222», вартістю 220 грн., спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму. З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 03.01.2015 року приблизно о 17.30 год., знаходячись поблизу автобусної зупинки по вул. Першотравневій, а саме біля будинку № 58 в м. Нікополі Дніпропетровської області, побачив ОСОБА_11 , яка розмовляла по мобільному телефону. Маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, діючи відкрито, умисно, повторно, шляхом ривку із правої руки ОСОБА_11 вихопив мобільний телефон «Нокіа 101», іmеі.1 - НОМЕР_2 , іmеі.2 - НОМЕР_3 , вартістю 400 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 , вартістю 40 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 12 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 452 грн.
07.01.2015 року ОСОБА_6 приблизно о 15.00 год., знаходячись поблизу будинку № 7 по вул. І.Богуна в м. Нікополі Дніпропетровської області, побачив ОСОБА_12 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та тримав у правій руці мобільний телефон. Маючи намір на відкрите викрадення чужого майна та реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, діючи відкрито, умисно, повторно, долонею правої руки штовхнув потерпілого ОСОБА_12 в спину, праве передпліччя, від чого останній впав на землю, при цьому ОСОБА_12 тілесні ушкодження не було заподіяно, після чого ОСОБА_6 , ривком з правої руки ОСОБА_12 , вихопив мобільний телефон «LG D724», іmеі.1 - НОМЕР_5 , іmеі.2 - НОМЕР_6 , вартістю 4311 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_7 , вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 14 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 4335 грн. З місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано:
за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно;
за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно;
за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності.
Прокурор заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого та вважав вирок суду законним і обгрунтованним.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєннікримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, та сторонами не оскаржуються.
Доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання, на думку колегії суддів, не є переконливими.
При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин по кримінальному провадженню.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв нові злочини в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.
В якості пом`якшуючої покарання обставини суд визнав каяття обвинуваченого.
На думку колегії суддів, призначене покарання, ближче до мінімального в умовах ізоляції, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.
Неповноти, суттєвих порушень в ході судового розгляду вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування або зміни вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не виявлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 квітня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4