Справа № 127/6552/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2015 року м. Вінниці

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000211 від 18.01.2013 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого пенсіонера по інвалідності 3-ї групи загальне захворювання, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 02.03.2006 року Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , учасника бойових дій, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 17.01.2013 року, приблизно о 19:30 год., знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, умисно з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою невстановленого слідством металевого предмету, наніс останньому удари в область голови, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме: згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №2213 від 29.11.2013 року, - «У ОСОБА_6 під час стаціонарного та амбулаторного лікування були виявлені тілесні ушкодження: «відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеню тяжкості, вдавлені переломи скронево-тім`яної ділянки праворуч, епідуральні крововиливи скронево-тімяної ділянки праворуч», «забійно-рвані рани м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки праворуч», «садна на лівому плечі, в ділянці грудної клітки», «в ділянці лівого передпліччя крововиливи, множинні садна». «Відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеня тяжкості, вдавлені переломи скронево-тімяної ділянки праворуч, епідуральні нашарування скронево-тім`яної ділянки праворуч, забійно-рвані рани м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки праворуч являлась небезпечною для життя в момент заподіяння через наявність переломів кісток склепіння черепа, а тому належить до тяжких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів)».
Обвинувачений ОСОБА_4 свою винну у вчиненні інкримінованого злочину за ч.1 ст. 121 КК України визнав, розкаявся, суду пояснив, що станом на 17.01.2013 року він був розлучений, однак продовжував підтримувати стосунки з дружиною. 17.01.2015 року його колишня дружина ОСОБА_10 поїхала до подруги, а він залишився з дітьми дома. В той день до нього неодноразово на мобільний телефон телефонував ОСОБА_6 та погрожував йому. Згодом ОСОБА_6 зателефонував йому на стаціонарний телефон та сказав, щоб він вийшов до нього поговорити, з вікна будинку він побачив в дворі ОСОБА_6 з ОСОБА_11 . Після того, як останні піднялись до квартири і він відчинив двері, ОСОБА_6 відразу вдарив його в ніс і між ними почалась бійка в коридорі квартири. Потім ОСОБА_11 вдарив його в область голови та разом з ОСОБА_6 почали вдвох його бити. Скалоцький припинив бійку і почав забирати він нього ОСОБА_6 . Це все бачили діти, тому він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 вийшли на вулицю. ОСОБА_6 вдарив його ногою, проте він схопив нападника за ногу та ОСОБА_6 впав. На вулиці він також вдарив ОСОБА_6 металевою трубою по голові та в останнього пішла кров. ОСОБА_12 участь в бійці не приймав.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 на суму 65000 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди визнав в повному обсязі, з яких 15000 гривень відшкодував добровільно до постановлення вироку.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєнні злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується також показаннями потерпілого, свідків та іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він зустрічався з колишньою дружиною обвинуваченого, ОСОБА_4 він знає з 2012 року. 17.01.2013 року в нього був день народження, він телефонував ОСОБА_4 , щоб він віддав йому гроші, які заборгував. Після чого він разом с ОСОБА_11 поїхав до обвинуваченого додому, коли він зайшов до під`їду, підійшов до квартири і в квартирі ОСОБА_4 наніс йому удар в ніс. Його товариш ОСОБА_11 витягнув його з квартири, після чого він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вийшли на вулицю, де було ще двоє чоловіків, в тому числі і ОСОБА_12 . Між ними відразу почалась бійка. Малюта вдарив його, після чого він впав на бік. Падав близько трьох разів, два рази на бік та один раз на спину. Янківський бив його металевим предметом, внаслідок чого в нього з голови пішла кров, тоді обвинувачений, ОСОБА_15 та ще один чоловік втекли, а ОСОБА_11 , викликав йому швидку медичну допомогу. Він вдарив обвинуваченого три рази по спині, руці та голові.

Цивільний позов підтримує в повному обсязі на суму 6806 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 80000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 5647,73 грн. в рахунок його не отриманого прибутку (а.с.79), який в подальшому був уточнений заявою потерпілого від 06.11.2015 року про зменшення позовних вимог (а.с. 213).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона в січні 2013 року проживала разом з ОСОБА_4 та з двома їхніми дітьми. 17.01.2013 року ОСОБА_16 був вдома з дітьми. З ОСОБА_6 вона знайома, на даний час стосунків з ним не підтримує. 17.01.2013 року їй декілька разів телефонував ОСОБА_6 та запрошував на день народження, а потім погрожував. Потім до неї зателефонував ОСОБА_16 та сказав, що ОСОБА_17 йому телефонував та також погрожував. Самої бійки вона не бачила. Коли приїхала додому, то побачила що в під`їзді та в квартирі була кров, діти були сильно налякані.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він 17.01.2013 року приїхав до під`їзду ОСОБА_4 , так як домовлялись з ним про зустріч. Біля під`їзду він побачив п`яного ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які бились між собою. ОСОБА_18 декілька разів падав. Він та ОСОБА_11 намагались розборонити їх. ОСОБА_16 не бив ОСОБА_6 металевим предметом. Крові у потерпілого він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_6 він підтримує дружні відносини. 17.01.2013 року в потерпілого був день народження, вони зустрілись та пішли в кафе, після чого поїхали додому. Потім ОСОБА_6 порозмовляв з кимось по телефону та сказав, що потрібно поїхати поговорити з одним чоловіком. Вони зайшли до під`їзду, піднялись на другий поверх, ОСОБА_18 подзвонив в дзвінок і двері відчинив обвинувачений. ОСОБА_18 запитав ОСОБА_4 коли він віддасть гроші, після чого ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_6 в обличчя, внаслідок чого останній впав. Він підняв потерпілого, після чого між ОСОБА_19 та ОСОБА_14 розпочалась бійка в коридорі. Він забрав ОСОБА_6 на вулицю, а обвинувачений зачинився в квартирі. Коли вони вийшли на двір, біля під`їзду стояло декілька хлопців і один з них почав чіплятись до ОСОБА_6 . Поки ОСОБА_19 розмовляв з невідомим чоловіком, на вулицю вибіг обвинувачений, в нього в руках був металевий предмет і знову розпочалась бійка. Янківський бив металевим предметом ОСОБА_6 по ногах, руках та тілу, після чого ОСОБА_19 впав та ОСОБА_14 вдарив його металевим предметом по голові. В потерпілого почала йти кров з голови, після чого всі розбіглися. Він викликав швидку медичну допомогу. Під час бійки ОСОБА_19 падав близько трьох разів від ударів ОСОБА_14 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він проживає разом з мамою та сестрою. В той день вони були з його батьком ОСОБА_4 дома, а мама поїхала до подруги. Хтось подзвонив в дзвінок та до квартири зайшов ОСОБА_19 з невідомим йому чоловіком, розпочалась бійка. Батько крикнув, що вдома діти і вони вийшли на коридор. Через деякий час батько повернувся додому і в нього з носа йшла кров. Після чого він зателефонував до швидкої медичної допомоги та міліції. Наступного дня приїхали працівники міліції.

Крім показань обвинуваченого, потерпілого та свідків, допитаних в судовому засіданні, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується також і іншими доказами, зібраними у справі та безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні, а саме:

- висновком експерта Вінницького обласного бюро СМЕ № 2213 від 14.11.2013 року, згідно якого у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження «відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеню тяжкості, вдавлені переломи скронево-тім`яної ділянки праворуч, епідуральні крововиливи скронево-тімяної ділянки праворуч», «забійно-рвані рани м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки праворуч», «садна на лівому плечі, в ділянці грудної клітки», «в ділянці лівого передпліччя крововиливи, множинні садна». «Відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеня тяжкості, вдавлені переломи скронево-тімяної ділянки праворуч, епідуральні нашарування скронево-тім`яної ділянки праворуч, забійно-рвані рани м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки праворуч являлась небезпечними для життя в момент заподіяння через наявність переломів кісток склепіння черепа, а тому належить до тяжких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), виникли від дії тупого твердого предмета, давністю утворення могли виникнути в строк, вказаний у постанові про призначення судово медичної експертизи 17.01.2013 р. (а.с. 133-135);

- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 09.11.2013 року, згідно якого ОСОБА_6 демонструє за допомогою статиста та повідомляє, як відбувались події 17.01.2013 року (а.с. 138-145).

Аналізуючи усі досліджені судом докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльність у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини прямим або непрямим умислом, коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає наслідки та бажає або свідомо припускає їх настання.

Так, судом встановлено, що 17.01.2013 року приблизно о 19:30 год., ОСОБА_4 знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , умисно, з метою заподіяння шкоди його здоров`ю, за допомогою невстановленого слідством металевого предмету, наніс останньому удари в область голови, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження: «відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеню тяжкості, вдавлені переломи скронево-тім`яної ділянки праворуч, епідуральні крововиливи скронево-тімяної ділянки праворуч», «забійно-рвані рани м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки праворуч», «садна на лівому плечі, в ділянці грудної клітки», «в ділянці лівого передпліччя крововиливи, множинні садна», згідно висновку судово-медичної експертизи № 2213 від 14.11.2013 року «Відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеня тяжкості, вдавлені переломи скронево-тімяної ділянки праворуч, епідуральні нашарування скронево-тім`яної ділянки праворуч, забійно-рвані рани м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки праворуч являлась небезпечними для життя в момент заподіяння через наявність переломів кісток склепіння черепа, а тому належить до тяжких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), виникли від дії тупого твердого предмета, давністю утворення могли виникнути в строк, вказаний у постанові про призначення судово медичної експертизи 17.01.2013 року, характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 допускає можливість їх утворення за обставин, відображених з показань потерпілого, а характер, множинність і локалізація на різних взаємопротилежних поверхнях тіла тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 виключають можливість утворення їх внаслідок співударяння при падінні на площину з положення стоячи (а.с. 133-135), що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 та даними, відображеними в протоколі проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 09.11.2013 року, згідно якого ОСОБА_6 демонструє за допомогою статиста та повідомляє, як відбувались події 17.01.2013 року, зокрема щодо обставин отримання ним тілесних ушкоджень (а.с. 138-145), а також зізнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом з тим, враховуючи пояснення ОСОБА_4 який не заперечує того факту, що він разом з потерпілим вийшов в двір будинку, де продовжилась бійка та він наніс металевим предметом удар по голові потерпілому, пояснення ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 наніс йому удари металевим предметом, внаслідок чого в нього з голови пішла кров, поясненнями свідка ОСОБА_11 , який вказав, що після бійки в квартирі, за ним з потерпілим на вулицю вибіг обвинувачений, в якого в руках був металевий предмет, в ході бійки ОСОБА_4 металевим предметом наносив удари ОСОБА_6 по ногах, руках та тілу, після чого ОСОБА_19 впав та ОСОБА_14 вдарив його металевим предметом по голові, після чого в потерпілого з голови пішла кров, суд вважає підтвердженим той факт, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 носили активний та цілеспрямований характер, були протиправними та між його діями і їх наслідками існує прямий причинний зв`язок, а самі наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень були спричинені потерпілому ОСОБА_6 умисно. Тобто обвинувачений ОСОБА_4 об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення саме тяжких тілесних ушкоджень відносно потерпілого ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою (а.с.130), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 127) та за місце проходження служби (т.1 а.с. 217-220), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 128-129).

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, те, що останній вперше вчинив злочин, являється інвалідом 3-ї групи загальне захворювання, учасником бойових дій (т.1 а.с. 195), має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, зокрема те, що обвинувачений добровільно частково відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, у вчиненому розкаявся, думку потерпілого який не наполягав на суворій мірі покарання, а також зважає на протиправні дії потерпілого, який прийшов з товаришем в помешкання обвинуваченого ОСОБА_4 та спровокував конфлікт, що переріс в бійку в присутності неповнолітніх дітей обвинуваченого, а тому суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_6 та уточненого заявою від 06.11.2015 року (т.1 а.с. 213 ) на суму 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Також, суд приймає до уваги постанову пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме п. 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Уточнений цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 на суму 50 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, який визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі, підлягає задоволенню на зазначену суму, оскільки у потерпілого ОСОБА_6 після вчиненого злочину змінився звичний спосіб життя, та йому було завдано морально-психологічну травму, що виразилось у душевному хвилюванні в зв`язку з втратою здоров`я та необхідністю тривалого лікування, що пов`язано з отриманням ним групи інвалідності, внаслідок злочинних дій обвинуваченого та йому потрібний тривалий час для відновлення попереднього стану.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід скасувати.

Положеннями частини 11 статті 182 КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

До суду заставодавцем ОСОБА_10 подано письмову заяву (т.1 а.с. 214), в якій вона надає згоду та просить звернути розмір внесеної нею застави в рахунок виконання вироку в частині стягнення з ОСОБА_4 суми стягнення задоволеної судом по цивільному позову ОСОБА_6 .

Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_4 та заяву ОСОБА_10 (т.1 а.с. 214) про звернення внесеної за обвинуваченого застави на виконання вироку в частині майнових стягнень та звернути внесену заставу в розмірі 50000 гривень на відшкодування завданої злочином моральної шкоди потерпілому, перерахувавши вказані кошти на картковий рахунок потерпілого в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст. ст. 63, 65-67, 75, 76, 121 КК України, ст. ст. 128-129, 192, 368-371, 373, 374 КПК України суд, -

з а с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у виді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 скасувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди, шляхом звернення стягнення на заставу в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч гривень), внесену 31.08.2015 року заставодавцем ОСОБА_10 на рахунок ТУ ДСАУ в Вінницькій області, , банк: ГУ ДКСУ в Вінницькій області, МФО 802015, р/р: 0080, призначення платежу: внесення застави до Вінницького міського суду Вінницької області за ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000211 від 18.01.2013 року, перерахувати на розрахунковий картковий рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк»: код ЄДРПОУ одержувача 14360570, код ЄДРПОУ банку 14360570, МФО банку 305299, рахунок одержувача НОМЕР_3 , призначення платежу: звернення застави на підставі вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2015 року, для поповнення картки НОМЕР_4 , ОСОБА_6 , НОМЕР_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя: