Справа № 11а-259/10 Головуючий: Марчук В.І.
Категорія: ч.3 ст.186 КК Доповідач: Валько Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня 23 дня Колегія Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі :

Головуючого Леона О.І.

Суддів Валько Н.М., Перетятька В.О.

З участю прокурора Телепка В.В.

Представника потерпілої ОСОБА_1

Адвоката ОСОБА_2

Засудженої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальну справу за апеляціями прокурора Малахівського Ю.В., адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3, засудженої ОСОБА_3 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А :

Даним вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Трускавець Львівської області, громадянка України, українка, розлучена, ІНФОРМАЦІЯ_2, приватний підприємець, раніше не судима, проживаюча: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

визнана винною та засуджена за ознаками ч.3 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід підписку про невиїзд засудженій ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

Даним вироком вирішено і долю речових доказів по справі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задоволено повністю та стягнуто із ОСОБА_3 на користь потерпілої 5000 ( пять тисяч ) грн.

Стягнуто із засудженої ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_5 500 ( пятсот) грн. судових витрат на правову допомогу.

Вироком суду ОСОБА_3 визнана винною та засуджена за те, що вона, 04 грудня 2007 року о 11 годині 30 хвилин, з метою заволодіння чужим майном незаконно проникла в квартиру АДРЕСА_1, де відкрито викрала телевізор марки «LG BZ03» модель «RT 21 FB 30 М» в комплекті з пультом дистанційного управління до нього, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 800 грн.

У поданій апеляції прокурор Малахівський Ю.В. вказує на те, що вирок суду в частині призначення покарання засудженій ОСОБА_3 не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. При цьому, покликається на те, що суд не прийняв до уваги ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та відношення засудженої до скоєного злочину, у звязку з чим, на думку апелянта, судом при призначенні покарання належним чином не були оцінені дані про особу підсудної. Зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_3 у вчиненому не розкаялась, повністю заперечила свою причетність до скоєння злочину та просить її виправдати у вчиненні нею тяжкого злочину; призначене покарання є не достатнє для її виправлення, а тому, на думку апелянта, має місце невідповідність призначеного покарання особі засудженого, внаслідок його мякості. Просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання особі засудженого, внаслідок його мякості та постановити вирок суду в якому призначити покарання ОСОБА_3 за ч.3 ст.186 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

У поданій апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 вказує на те, що вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Зокрема, покликається на те, що судом допущено ряд порушень. Які тягнуть за собою скасування вироку, а саме, неправильне застосування кримінального закону; невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи; неповноту, необєктивність, однобічність судового слідства; істотне порушення судом вимог чинного КПК України; відсутність обґрунтування судом у вироку свого рішення щодо цивільного позову. Вказує апелянт і на інші порушення суду першої інстанції, допущені у ході судового слідства, а саме: упродовж усього розгляду даної кримінальної справи головуючий суддя Марчук В.І. виявляв упередженість до підсудної ОСОБА_3, внаслідок чого остання двічі заявляла йому відвод, у задоволенні якого було відмовлено; не вказано в оскаржуваному вироку і того, що на утриманні ОСОБА_3 знаходиться неповнолітня дитина, хоча свідоцтво про її народження було далучено захисником, а також, на дану обставину було наголошено у ході виступу у судових дебатах; незважаючи на наявність у підсудної ОСОБА_3 неповнолітнього сина, суд першої інстанції не дослідив питання щодо наявності чи відсутності осіб, які могли б піклуватися про дитину на час відбування ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі та, відповідно, не було порушено перед службою у справах неповнолітніх або відповідним органом опіки та піклування питання про необхідність влаштування неповнолітнього або встановлення над ним опіки чи піклування. З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що даний вирок не відповідає вимогам ст.323 КПК України щодо законності та обґрунтованості. Просить оскаржуваний вирок скасувати, закривши кримінальну справу за п.2 ст.6 КПК України; у цивільному позові потерпілої ОСОБА_4 відмовити.

У змінах та доповненнях до апеляції згідно вимог ст.355 КПК України, адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що при розгляді даної справи судом першої інстанції допущено ряд порушень кримінально-процесуального законодавства, а саме, не скасовано постанову слідчого від 25 липня 2008 року про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.186 КК України ( т.1 а.с.99 ); порушено право на захист ОСОБА_3, оскільки обвинувальний висновок по справі не оголошувався, підсудній не було розяснено, в чому вона обвинувачується; відмовлено у задоволенні клопотання про допит підсудної ОСОБА_3 після зміни обвинувачення у судовому засіданні. Наведені обставини, на переконання апелянта, призвели до необєктивного та неповного розгляду кримінальної справи. Апелянт просить вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 грудня 2009 року скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд у Трускавецький міський суд Львівської області в іншому складі.

У поданих запереченнях на апеляцію адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_4 вказує на те, що вирок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи; суд не допустив істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону; твердження адвоката підсудної про те, що суд допустив істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, невірні і нічим не спростовані. Просить вирок Трускавецького міського суду Львівської області залишити без змін, а апеляцію адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 без задоволення.

У поданій апеляції засуджена ОСОБА_3 вказує на те, що вважає вирок суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, оскільки, на переконання апелянта, має місце невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи; однобічність та неповнота судового слідства; істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону. Просить вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 грудня 2009 року скасувати як незаконний та необгрунтований та закрити кримінальну справу у звязку з відсутністю в її діях складу злочину.

Заслухавши доповідача, позиції

- прокурора, котрий апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді судом першої інстанції , підтримав частково, вважаючи, що постановлений судом вирок підлягає скасуванню, із скеруванням кримінальної справи на новий судовий розгляд; крім цього, вказав, що виникають питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_3; апеляції адвоката ОСОБА_2 та засудженої ОСОБА_3 вважає такими, що підлягають до часткового задоволення;

- адвоката ОСОБА_2, яка повністю підтримала подану нею апеляцію у контексті змінених нею апеляційних вимог , просить вирок суду першої інстанції скасувати, із скеруванням кримінальної справи на новий судовий розгляд з підстав, наведених нею; у задоволенні апеляції прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить відмовити;

-засуджену ОСОБА_3, яка повністю підтримала думку і позицію адвоката ОСОБА_2, що діє в її інтересах, клопоче про скасування вироку Трускавецького міського суду Львівської області відносно неї, із скеруванням кримінальної справи на новий судовий розгляд; у задоволенні апеляції прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить відмовити;

-представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_1, , яка вважає вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 законним і обґрунтованим просить залишити його без змін, а подані учасниками судового розгляду апеляції без задоволення,

вивчивши матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та проаналізувавши доводи поданих апеляцій, Колегія Суддів приходить до висновку, про те що:

-апеляція прокурора Малахівського Ю.В. до задоволення не підлягає;

-апеляції адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 та засудженої ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення.

До даного висновку Колегія Суддів приходить, виходячи із наступного.

Згідно постанови про призначення справи до судового розгляду від 12 вересня 2008 року, винесеної зі стадії попереднього розгляду, дану кримінальну справу призначено до розгляду по суті на 14 год. 30 хв. 22 вересня 2008 року ( т.1 а.с.146 ). Однак, протокол судового засідання від 22 вересня 2008 року у матеріалах кримінальної справи відсутній.

Виходячи із матеріалів справи, вказана справа розпочата слуханням у судовому засіданні 14 жовтня 2008 року ( т.1 а.с.153-156 ). У вказане судове засідання, як вказує протокол судового засідання, зявились підсудна ОСОБА_3, потерпіла ОСОБА_4 та свідки. Однак, всупереч вимогам закону, головуючим по справі потерпілій ОСОБА_4 прав, передбачених чинним КПК України, не розяснено, про її відповідальність, передбачену чинним КК України, не попереджено; про початок судового слідства не оголошено; прокурором обвинувальний висновок не оголошено; суть обвинувачення підсудній ОСОБА_3 не розяснено, чи зрозуміло їй обвинувачення і чи бажає вона давати показання, не зясовано; порядок дослідження доказів по справі не встановлено.

Згідно протоколу судового засідання від 18 червня 2009 року, розгляд даної справи відкладено на 07 вересня 2009 року 14 год. 30 хв. ( т.1 а.с.230 ). Однак, виходячи із матеріалів даної кримінальної справи, протокол судового засідання від 07 вересня 2009 року відсутній взагалі, натомість, є наявним протокол судового засідання від 09 липня 2009 року. На 09 липня 2009 року ніхто з учасників судового розгляду не повідомлявся, відповідно, розгляд справи відкладено на 12 жовтня 2009 року ( т.1 а.с.231-232 ).

28 січня 2009 року прокурором у справі заступником прокурора м.Трускавця ОСОБА_6 винесено постанову про зміну обвинувачення ОСОБА_3 та відповідно до вимог ст.277 КПК України обвинувачення ОСОБА_3 змінено з ч.1 ст.186 КК України на ч.3 ст.186 КК України, оскільки, на переконання прокурора, ОСОБА_3 04 грудня 2007 року біля 11 год. 30 хв. з метою заволодіння чужим майном, незаконно проникла до квартири АДРЕСА_2, де відкрито викрала телевізор марки « LG BZ03 » моделі « RT 21 FB 30 M » у комплекті з пультом дистанційного управління, вартістю 800 грн., який належить гр-ці ОСОБА_4 і таким чином, як вважає прокурор, ОСОБА_3 відкрито викрала чуже майно ( грабіж ), який був поєднаний із проникненням у житло, тобто скоїла злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України ( т.1 а.с.197 ).

Вказану постанову прокурор оголосив у судовому засіданні 29 січня 2009 року ( т.1 а.с.198 ), надавши її учасникам судового розгляду для ознайомлення. У судовому засіданні 02 квітня 2009 року ( т.1 а.с.218-219 ) підсудну ОСОБА_3 у контексті зміненого обвинувачення судом не допитано, відмовлено у її допиті в контексті зміненого прокурором обвинувачення і у судовому засіданні від 22 грудня 2009 року ( т.1 а.с.282-285 ), а клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах підсудної ОСОБА_3 про скерування кримінальної справи для проведення додаткового розслідування судом вирішено протокольною ухвалою без наведення жодних мотивів прийнятого рішення. За наведених обставин 22 грудня 2009 року судом першої інстанції постановлено вирок по даній справі.

Крім цього, Колегія Суддів вважає за необхідне вказати і на наступне.

Виходячи із матеріалів досудового слідства, 09 липня 2008 року прокурором м.Трускавця ОСОБА_7 постанову дільничного інспектора СДІМ ГУ МВСУ у Львівській області про відмову у порушенні кримінальної справи від 12 червня 2008 року з приводу відкритого викрадення ОСОБА_3 телевізора марки « LG BZ03 », що належить ОСОБА_4 скасовано як незаконну, порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ознаками ч.1 ст.186 КК України у звязку із відкритим викраденням майна гр-ки ОСОБА_4 - телевізора марки « LG BZ03 » ( т.1 а.с.1 ).

25 липня 2008 року у ході проведення досудового слідства слідчим СВ Трускавецького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_8 у результаті розгляду матеріалів кримінальної справи № 172-0067, керуючись п.2 ст.6; п.1 ст.213 КПК України у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 відмовлено за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, оскільки, на переконання слідчого, у діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст.186 КК України, так як умисел на незаконне заволодіння майном громадянки ОСОБА_4 у неї виник тоді, коли вона знаходилась у квартирі, а не до заходу у квартиру ( т.1 а.с.99 ).

У ході судового слідства по даній справі, прокурор Малахівський Ю.В., за наявності нескасованої постанови слідчого від 25 липня 2008 року ( т.1 а.с.99 ), виніс постанову про зміну обвинувачення ОСОБА_3 з ч.1 ст.186 КК України на ч.3 ст.186 КК України, покликаючись на те, що, на його переконання, ОСОБА_3 04 грудня 2007 року біля 11 год. 30 хв. відкрито викрала чуже майно ( грабіж ), який був поєднаний із проникненням у житло, тобто скоїла злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України ( т.1 а.с.197 ).

На підставі зміненого обвинувачення 22 грудня 2009 року Трускавецьким міським судом Львівської області було винесено вирок відносно ОСОБА_3, із призначенням їй покарання за ч.3 ст.186 КК України.

Колегія Суддів вважає, що рішення слідчого за наведених вище обставин ( постанова від 25 липня 2008 року т.1 а.с.99 ) було перешкодою для місцевого суду для прийняття законного рішення.

Наведені порушення, на переконання Колегії Суддів, є грубими, істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону як судом першої інстанції в особі головуючого судді Марчука В.І., так і прокурором, який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції і повинен був діяти з неухильним дотриманням вимог чинного КПК України та відповідно до покладених на нього законом повноважень. Колегія Суддів вважає, що наведені порушення стали перешкодою для прийняття судом законного, обґрунтованого та справедливого рішення, що тягне за собою скасування постановленого судом вироку.

Крім цього, на переконання Колегії Суддів, винесенням судом оскаржуваного вироку відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.186 КК України позбавлено її права захисту від обвинувачення, тяжчого за ч.1 ст.186 КК України, яке їй було предявлено органами досудового слідства і необхідністю проведення ряду слідчо-процесуальних дій, постановлений судом вирок підлягає скасуванню, а справа скеруванню органу досудового слідства для проведення додаткового розслідування.

Керуючись ст.ст.362; 366; 367; 368; 369; 370; 374; 377; 379 КПК України, Колегія Суддів, -

У Х В А Л И Л А :

апеляцію прокурора Малахівського Ю.В. на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3 залишити без задоволення, апеляції адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 та засудженої ОСОБА_3 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3 задоволити частково, вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 22 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3 скасувати, а матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.186 КК України скерувати прокурору м.Трускавця для проведення додаткового розслідування через Трускавецький міський суд Львівської області.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

С У Д Д І :

О.І.ОСОБА_9ОСОБА_10Перетятько