Справа № 646/3156/14-к
№ провадження 1-кп/646/31/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000319 від 27.01.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, неодруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.06.2004 року Московським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України к 3 рокам позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 21.07.2004 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України к 3 рокам 6 місяцям позбавлення волі, 18.06.2007 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України к 3 рокам 6 місяцям позбавлення волі, 14.05.2012 року Харківськім районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 399 КК України к 1 року позбавлення волі, вироком апеляційного суду Харківської області від 10.04.2014 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 до 5 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

Встановив:

26 січня 2013 року, ОСОБА_5 знаходячись в під`їзді дому АДРЕСА_2 , проник до квартири АДРЕСА_3 шляхом відкриття двері, яка не була зачинена та викрав чоловічу барсетку вартістю 175,00 гривень згідно товарознавчої експертизи № 29 від 05.03.2013 року, належну ОСОБА_6 , в якій знаходились наступні речі: мобільний телефони ТМ «Нокіа 6600», вартістю 644,00 гривень згідно товарознавчої експертизи № 29 від 05.03.2013 року, мобільний телефон ТМ «Самсунг», зв`язка ключів, туалетна вода «Адиддас», паспорт громадянина України та банківська картка «ВТБ банк», а також жіночу сумку білого кольору вартістю 80,00 гривень згідно товарознавчої експертизи № 29 від 05.03.2013 року, належну ОСОБА_7 , в якій знаходились: мобільні телефони ТМ «Нокиа 5230» вартістю 740,00 гривень згідно товарознавчої експертизи № 29 від 05.03.2013 року, «Самсунг Спринт А900» вартістю 509,00 гривень згідно товарознавчої експертизи № 29 від 05.03.2013 року, грошові кошти у сумі 150 доларів США та 400,00 гривень. Відсутність даних речей, потерпілі виявили за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 декілька раз змінював свою позицію щодо визнання провини: не визнавав вину повністю, визнавав частково, та пояснив суду, що дійсно його було затримано працівниками міліції і вилучено речі зазначені в протоколі огляду місця події. При допиті свідків зазначав, що ніколи не бачив цих осіб і вони не можуть бути свідками. В ході судового розгляду заявив клопотання про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи попередженими про завідомо неправдиві показання пояснили, що обвинуваченого ніколи не бачили, вперше побачили в судовому засіданні, пояснили, що 26.01.2013 року повернувшись додому залишили свої сумки, в яких знаходилися мобільні телефони, гроші, зв`язка ключів з брелком, паспорт та платіжні банківські картки в передпокої. Скоріш за все забули зачинити вхідні двері, самі знаходились у кімнатах квартирі, після повернувшись у передпокої, виявили відсутність їх сумок: чоловічої шкіряної сумки та жіночої білої сумки , та відкриті вхідні двері, побігли за зловмисником, але не здогнали, знайшли на сходах кинутий паспорт, який знаходився у сумці. Зазначили, що пізніш їм зателефонували та повідомили, що затримали злочинця, потім повернули сумки чоловічу та жіночу, в послідуючому ОСОБА_6 вказав, що йому повернули туалетну воду та телефон самсунг, більше йому нічого не повернули. ОСОБА_7 зазначила, що крім сумки їй більш нічого не повернули, ні телефони, ні гроші (гривні та долари США), ні платіжні банківські картки. Заявлені позовні вимоги підтримали.

Свідок ОСОБА_8 , якого було приведено судом до присяги в судовому засіданні пояснив, що був присутній в якості понятого під час вилучення у обвинуваченого ОСОБА_5 чорної шкіряної чоловічої сумки в якій знаходилась туалетна вода, телефон самсунг та ключи з брелком у вигляді будиночку, разом з ним був присутній ще один понятий якого він не знає. Тиску на підозрюваного ОСОБА_5 під час даної слідчої дії ніхто не чинив і останній визнав свою вину у тому, що вкрав дану сумку. Дані викладені у протоколі підтвердив.

Свідок ОСОБА_9 , яку було приведено судом до присяги в судовому засіданні пояснила, що була присутня в якості понятої під час пред`явлення речей для впізнання, разом з нею ще одна особа була в якості понятого та потерпіла, яка впізнала свою сумку, за якими ознаками вона не пам`ятає. На питання суду пояснила, що тиску на підозрюваного слідчим та іншими особами не здійснювалось, наявних тілесних ушкоджень підозрюваний не мав.

Свідок ОСОБА_10 , якого було приведено судом до присяги в судовому засіданні пояснив, що він був понятим при проведенні слідчого експерименту в ході якого вперше побачив ОСОБА_5 і останній показав під`їзд до якого зайшов і показав квартиру з якої викрав речі, тиску під час даної слідчої дії на ОСОБА_5 ніхто не чинив. Дані зазначені у протоколі слідчого експерименту підтвердив в повному обсязі.

Крім цього, всі допитані судом свідки зазначили, що під час проведення слідчих дій на яких вони були присутні у підозрюваного ОСОБА_5 ніяких зауважень не було, тиску на останнього ніхто не чинив.

За клопотанням прокурора, в порядку вимог ст.ст.23, 92, 93, 327, 349 КПК України, за погодженням із учасниками кримінального провадження, судом не проводився допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , оскільки прокурор відмовився від їх допиту в якості свідків сторони обвинувачення, сторона захисту не наполягала на допиті вказаних свідків.

Крім показань потерпілих та свідків, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими та перевіреними судом.

Протоколом про прийняття заяви потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якої26.01.2013 року о 22 годині 20 хвилин, за адресою: АДРЕСА_4 було вчинено крадіжку його речей та речей ОСОБА_7 (а.м.6);

Протоколом огляду місця події від 27.01.2013 року (а.м. 7-8);

Висновком товарознавчої експертизи № 29 відповідно до якої вартість викраденого майна становить 2148,00 гривень (а.м. 28-29);

Протоколом огляду місця події від 04.03.2013 року відповідно до якого було оглянуто чорну шкіряну чоловічу сумку на два відділення з тканевою ручкою, скляну пляшку з рідиною та надписом «Адидас», металевий брелок у вигляді будиночку, мобільний телефон «Самсунг» А 900 (а.м. 39-40);

Постановою про визнання речових доказів від 05.03.2013 року (а.м. 41);

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05.03.2013 року в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав пред`явлених йому речах свою чорну шкіряну сумку (а.м. 45-46);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2013 року в ході якого ОСОБА_5 показав під`їзд в будинку АДРЕСА_4 з якої він вкрав речі (а.м. 63-67).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Таким чином, показанням обвинуваченого ОСОБА_5 щодо не визнання своєї провини , суд надає критичну оцінку, оскільки зазначені показання повністю спростовуються дослідженими по справі доказами та показами допитаних в судовому засіданні свідків і розцінює таку позицію обвинуваченого як реалізація свого права на захист. Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку вимог ст.ст.94-96 КПК України, розцінюються судом як такі, що носять неправдивий та недостовірний характер, є такими, що спрямовані на ухиленні особи від кримінальної відповідальності, оскільки його вина повністю підтверджується всім комплексом зібраних по даному кримінальному провадженню доказів.

Аналізуючи досліджені докази суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у скоєному злочині та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Обставин відповідно до вимог статей 66,67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, є неодноразово засудженою особою за аналогічні злочини (ч.3 ст. 185 КК України) судимість за які не знята та не погашена.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить з положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, враховуючи положення статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те,що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі з урахуванням вироку апеляційного суду Харківської області від 10.04.2014 року.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілих матеріальної шкоди у розмірі зазначеному у позовах, оскільки приведені в них обставини щодо вартості викраденого майна підтверджується висновком експертизи № 29 та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Щодо спричинення потерпілим моральної шкоди, то в задоволенні вказаних позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити в зв`язку з ії недоведеністю та необґрунтованістю, потерпілими не надано суду доказів та не приведені обставини, які свідчили про спричинення ним душевних стражданнях і в чому саме вони виразилися.
Стосовно застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 амністії відповідно до ЗУ «Про амністію у 2014 року», то дана заява задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до статті 4 ЗУ «Про застосування амністії», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 було засуджено за вчинення тяжких злочинів (вироки від 18.06.2007 року; 14.05.2012 року) судимість за які не знята та не погашена.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369 -371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначеним вироком апеляційного суду Харківської області від 10.04.2014 року.

Термін відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 10.04.2014 року.

Зарахувати ОСОБА_5 до строку відбування покарання час тримання під вартою з 31 січня 2013 року по 11 грудня 2013 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 819, 00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 2439, 00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: чоловічу шкіряну сумку, мобільний телефон «Самсунг Спринт А900», туалетну воду «Адиддас», металевий брелок, які передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими їх законному володільцю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1