Справа № 191/4195/15-к
Провадження № 1-кс/191/537/15
У Х В А Л А
іменем України
21 грудня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши в режимі відеоконференції у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове заяву ОСОБА_4 про незаконне утримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій зазначає, що він утримується в СВК-94 с.Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області з 08.11.2015 року за відсутності будь-яких судових рішень, яких набрали законної сили.

Прокурор в судовому засіданні до початку розгляду заяви по суті висловив думку про необхідність повернення заяви заявникові ОСОБА_4 з тих підстав, що на даний час ОСОБА_4 вибув з Синельниківської ВК-94 та утримується в слідчому ізоляторі м.Дніпропетровська, а тому дана заява не підсудна Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив розглянути його заяву, оскільки він направляв її до суду під час знаходження в Синельниківській ВК-94.

Суд, заслухавши заявника, думку прокурора та дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
На запит суду було отримано повідомлення від начальника ВКВСР Синельниківської ВК-94 про те, що засуджений ОСОБА_4 дійсно відбував покарання в Синельниківській ВК-94 з 18.11.2015 року за вироком Жовтневого райсуду м.Дніпропетровська від 06.09.2013 року, яким він засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. 02.12.2015 року ОСОБА_4 вибув до Дніпропетровського слідчого ізолятора разом з матеріалами особової справи.

Також встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2014 року за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року вирок Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 04 грудня 2014 року скасований та призначено новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Ухвалою Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 18.11.2015 року ОСОБА_4 був переведений з Синельниківської ВК-94 до слідчого ізолятора №3 Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Дніпропетровській області, де і знаходиться на даний час.

Враховуючи положення ст..206 КПК України, згідно яких питання щодо забезпечення додержання прав особи, яка утримується під вартою, вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, а також те, що ОСОБА_4 вибув з Синельниківської ВК-94 та знаходиться в слідчому ізоляторі №3 м.Дніпропетровська, суд вважає, що заява про його незаконне утримання під вартою не підсудна Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Оскільки діючим КПК України не передбачено випадків та підстав направлення заяви особи, яка утримується під вартою або позбавлення волі, до іншого суду за підсудністю , суд діє у відповідності до ч.6 ст.9 КПК України, яка передбачає застосування загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст.7 цього Кодексу.

За приписами ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Пунктом другим частини другої статті 304 КПК України передбачено, що скарга повертається особі, яка її подала, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи, що ОСОБА_4 утримується в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, який розташований в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровська, суд вважає необхідним повернути ОСОБА_4 вказану заяву для подання її до належного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,26,206, ч.2 ст.304 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_4 про незаконне утримання під вартою повернути заявникові для подання до належного суду.

Роз`яснити заявникові, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1