Справа № 524/258/16-к
У Х В А Л А
09.02.2016 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим в порядку ст. 303 КПК України
ОСОБА_3 , як представник ОСОБА_4 звернулася із скаргою на рішення слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим.
16 грудня 2015 року нею було подано клопотання про залучення до участі у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в якості потерпілої.
25 грудня 2015 року слідчим ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання. Вказана постанова була направлена простим листом 25 грудня 2015 року, а отримана нею 04 січня 2016 року.
Слідчий прийшов до висновку, що потрепілим в результаті порушення ПДД або експлуатації транспотного засобу особами, які керують тарнспортними засобами, може бути лише особа, якій завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, тяжкі тілесні ушкодження або смерть, тобто фізична шкода, а не майнова. Також слідчий зазначив, що у разі завдання особі майнової шкоди, особа, якій вона завдана, має право звертатися до суду в порядку цивільного судочинства.
З даною постановою не погоджується та вважає, що вона винесена слідчим з порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 скаргу підтримала з викладених в ній підстав, просила задовольнити її в повному обсязі.
Слідчий відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу не визнав, вважає, що винесена ним постанова є законною.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали скарги та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування, особа, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником може бути оскаржено рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих(розшукових) дій.
16 грудня 2015 року слідчому ОСОБА_5 було подано клопотання про залучення до участі у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в якості потерпілої.
25 грудня 2015 року слідчим ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання посилаючись на те що потерпілим в результаті порушення ПДД або експлуатації транспортного засобу особами, які керують транспортними засобами, може бути лише особа, якій завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, тяжкі тілесні ушкодження або смерть, тобто фізична шкода, а не майнова. Також слідчий зазначив, що у разі завдання особі майнової шкоди, особа, якій вона завдана, має право звертатися до суду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Як зазначено у ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Ні диспозиція ст. 286 КК України, ні будь-яка інша стаття Кримінального кодексу, як і норми КПК, не містять обмежень щодо осіб, які не можуть бути потерпілими за певними статтями КК. Умовами, за яких фізична особа визнається потерпілою, є заподіяння їй шкоди, при цьому законодавець під шкодою розуміє не тільки фізичну шкоду здоров`ю, але й моральну і майнову шкоду, а також те, що ця шкода була заподіяна внаслідок кримінального правопорушення.
В клопотанні захисник ОСОБА_3 зазначала, що внаслідок ДТП, яке сталося 31 жовтня 2015 року на перехресті вул. Красіна та 60 - річчя Жовтня в м. Кременчуці автомобіль «Vоlkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав пошкодження, зокрема було деформовано передній бампер, капот, лобове скло та інші. Співвласником вказаного автомобіля є ОСОБА_4 , що убачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та свідоцтва про одруження від 03 листопада 2001 року.
Стаття 55 КПК України передбачає, що лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно до Звіту № 0/11-ТЗ від 13 листопада 2015 року, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності на замовлення ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 107800,48 гри. Вказаний факт свідчить про те, що факт спричинення матеріальної шкоди автомобілю ОСОБА_4 внаслідок ДТП, яке сталося 31 жовтня 2015 року на перехресті вул. Красіна та 60 - річчя Жовтня в м. Кременчуці, мав місце.
За таких обставин суд вважає, що у слідчого не було ніяких законних підстав для відмови у визнання ОСОБА_4 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, обрані слідчим мотиви для відмови, суперечать вимогам КПК.
Посилання слідчого про наявність у особи, якій завдано матеріальної шкоди, права на звернення до суду із позовом в порядку цивільного судочинства не є перешкодою для визнання її потерпілою в кримінальному провадженні і не може бути підставою для такої відмови, адже особа розпоряджається своїми правами на власний розсуд і сама обирає спосіб їх захисту. Натомість визнання особи потерпілою за наявності для того законих підстав - це обов`язок слідчого, а не право.
У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Статтею 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Вказана постанова була направлена простим листом 25 грудня 2015 року, а отримана 04 січня 2016 року. Отже 10-ти денний строк на оскарження постанови слідчого в поряду ст. 303 КПК України закінчується 14 січня 2016 року.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 22, 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: