Справа№1-кс/760/3226/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника
скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ТОВ «Компанія Промтрейд» на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_5 який діє в інтересах ТОВ «Компанія Промтрейд», в якій він просить відкрити провадження за поданою скаргою, визнати незаконною бездіяльність слідчого, зобов`язати старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_4 негайно повернути майно ТОВ «Компанія Промтрейд», що було тимчасово вилучено слідчим під час обшуку території, офісних та складських приміщень за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Корчевського, 2, 2-а, 2-б, ПАТ «Дніпродзержинський річковий порт».
Скарга мотивована тим, що 01.07.2015 р. працівниками податкової міліції під час проведення обшуку корабля «СВІР» на території порту (складських майданчиків металобрухту), було виявлено 2 264, 653 тони металевого брухту з корабля «СВІР» завантаженого в період з 14 по 18 червня 2015 року, та 453,53 тони металевого брухту з складського майданчика, що було тимчасово вилучено та передано на відповідальне зберігання представнику ПАТ «Дніпродзержинський річковий порт».
Вважає, що при здійсненні досудового розслідування, слідчим не враховані та не встановлені дійсні фактичні обставини, що тягне за собою порушення права та законних інтересів Товариства.
Також зазначив, що тимчасово вилучений сталевий брухт належить на праві власності ТОВ «Компанія Промтрейд» на підставі договору №19/01 від 19.01.2015 року, який був придбаний ТОВ «Мет-Трейд» та був переданий ТОВ «Спец Консалт Сервіс» за договором комісії №25/12К від 25.12.2014 року. Однак, слідчим ігноруються вимоги щодо повернення майна.
Вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, у відповідності до ч.7 ст.236 КПК України.
Оскільки слідчий чи прокурор не звернулись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна в порядку ч.5 ст.171 КПК України, просив повернути тимчасово вилучене майно.
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримала з викладених в ній підстав, та просила її задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення скарги.
Заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
В ч.7 ст.236 КПК України, крім іншого, вказано про те, що вилучені під час обшуку слідчим, прокурором речі та документи, які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду від 23.06.2015 року та від 26.06.2015 року про надання дозволу на проведення обшуку чітко визначений конкретний перелік речей та документів, щодо яких надано судом дозвіл на їх відшукування та вилучення.
На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду від 23.06.2015 року та від 26.06.2015 року слідчим було проведено обшук на території, офісних та складських приміщень за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Корчевського, 2, 2-а, 2-б, ПАТ «Дніпродзержинський річковий порт», під час якого було вилучено майно ТОВ «Компанія Промтрейд».
Враховуючи те, що в ухвалі слідчого судді Солом`янського суду м. Києва від 23.06.2015 року та від 26.06.2015 року не було надано дозволу на відшукання будь-яких речей і документів ТОВ «Компанія Промтрейд», у відповідності до ч.7 ст.236 КПК України, вилучене майно ТОВ «Компанія Промтрейд» має статус тимчасово вилученого майна.
Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.
Згідно з ч.2 ст167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України.
При цьому, в ч.5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В даному випадку, зазначене в ч.5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.
Аналізуючи правовий зміст ч.7 ст.236 і ч.1 ст.98 КПК України та науково-практичного коментарю до неї, ч.2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.
Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст.98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил ч.5 ст.171 КПК України, діючим КПК України не передбачено.
Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України і ч.7 ст.236 КПК України.
В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна згідно ст.169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.
Оцінюючи зібрані по справі докази, аналізуючи правові позиції учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки слідчий не накладаючи арешт на майно в кримінальному провадженні, яке розслідується по факту скоєння правопорушення, а не щодо конкретної особи, фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі такого майна, визначених ч.1 ст.167 КПК України (арешт або повернення), а також слідчим вилучено майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі від 23.06.2015 року та від 26.06.2015 року про дозвіл на проведення обшуку та належить ТОВ «Компанія Промтрейд».
Статтею 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 167-169, 303-307, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ТОВ «Компанія Промтрейд» на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.
Зобов`язати старшого слідчого з ОВС СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_4 негайно повернути тимчасово вилучене майно згідно протоколів обшуку від 01.07.2015 року, яке належить ТОВ «Компанія Промтрейд», а саме: сталевий брухт в кількості 2 264,653 тони, який знаходиться на кораблі «СВІР» та 5443,53 тони, який знаходиться на складському майданчику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1