Справа № 1-22/11
Провадження №1/761/2/2015
В И Р О К
іменем України
12 травня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

захисника ОСОБА_15 ,

підсудного ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радомишль, Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні 3 дітей, працюючого на посаді начальника відділу УБОЗ ГУ МВС України у Київській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 (редакція станом на 11.06.2009 року); ч.2 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :
органами досудового слідства ОСОБА_16 обвинувачується в тому, що він, обіймаючи протягом 2007-2008 років посади оперуповноваженого з особливо важливих справ УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві та начальника відділу УБОЗ ГУ МВС України у Київській області, будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою, яка здійснює функції представника влади, діючи умисно упродовж 2007-2008 років з корисливих мотивів, одержував від ОСОБА_17 хабарі, та вчинив зловживання владою за наступних обставин:

Наказом начальника ГУ МВС України у м. Києві №217 к від 12.07.06 ОСОБА_16 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами та злочинними організаціями і їх лідерами УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Наказом начальника ГУ МВС України у м. Києві № 768 о/с від 01.11.07 ОСОБА_16 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття резонансних злочинів УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Наказом начальника ГУ МВС України у м. Києві № 737 о/с від 01.08.08 ОСОБА_16 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Київській області № 706 о/с від 18.12.2008 ОСОБА_16 , призначено на посаду начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у Київській області.

У відповідності з функціональними обов`язками оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 , зокрема зобов`язаний: узагальнювати, аналізувати і оцінювати отриману оперативну інформацію, на основі її аналізу заводити справи оперативного обліку, здійснювати їх реалізацію, залучати до негласного співробітництва громадян, з метою отримання відомостей про протиправну діяльність ОЗУ; здійснювати взаємодію з іншими підрозділами УБОЗ, оперативними службами МВС, ГУ, СБУ, ДДУПВП, а також слідства по роботі з ОЗУ. Виконувати оперативне супроводження при розслідуванні кримінальних справ; проводити перевірку та приймати рішення згідно чинного законодавства по матеріалам, які надійшли йому для виконання; викривати та припиняти діяльність ОГ, які займаються вимаганнями, розбійними нападами, незаконним обігом зброї та важких наркотиків, незаконним заволодінням транспортними засобами, скоюють інші тяжкі та особливо тяжкі злочини загально-кримінального спрямування.

У відповідності із функціональними обов`язками начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями загально кримінальної спрямованості УБОЗ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_16 , серед іншого зобов`язаний: організовувати та контролювати виконання вказівок, розпоряджень, наказів МВС України, ГУБОЗ МВС України, ГУ МВС України у Київській області по пріоритетним напрямкам оперативно-службової діяльності щодо документування організованих груп і злочинних організацій, кримінальних авторитетів, «злодіїв у законі» та осіб віднесених до категорії «кілер». знешкодження їх економічного підґрунтя, а також розкриття резонансних злочинів та осіб їх скоївших, які відносяться до компетенції служби БОЗ.

Згідно до положень Закону України «Про міліцію» ОСОБА_16 , як працівник правоохоронного органу, зобов`язаний: забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок; виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення; розшукувати осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства і суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, передбачених законодавством; виконувати прийняті в установленому законом порядку і в межах своєї компетенції рішення прокурора, слідчого, суду та інше.

Окрім цього, згідно положень зазначеного Закону України, ОСОБА_16 для виконання покладених на нього вказаним Законом обов`язків має право: вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу; перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, що посвідчують їх особу, а також інші документи, необхідні для з`ясування питання щодо додержання правил, нагляд і контроль за виконанням яких покладено на міліцію; викликати громадян і службових осіб у справах про злочини та у зв`язку з матеріалами, що знаходяться в її провадженні, в разі ухилення без поважних причин від явки за викликом піддавати їх приводу у встановленому законом порядку; проводити в порядку провадження дізнання і за дорученням слідчих органів у кримінальних справах обшуки, вилучення, допити та інші слідчі дії відповідно до кримінально- процесуального законодавства, та ін.

Таким чином, в силу вищезазначених владних повноважень, ОСОБА_16 , будучи наділеним правом у межах своєї компетенції пред`являти вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними та фізичними особами, є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_16 є працівником правоохоронного органу.

Так, 04.09.06 слідчим в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_18 прийнята до провадження кримінальна справа № 01-8424, яка була порушена 24.07.06 за фактом підробки та використання підроблених документів за ознаками складів злочинів, передбачених ст. 358 ч.ч.1,3 КК України.

Обставинами, що зокрема досліджувалися у межах кримінальної справи № 01-8424 були протиправні дії гр. ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ін., щодо шахрайського заволодіння у юридичних та фізичних осіб нежилими приміщеннями розташованими за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно постанови від 24.11.06 у кримінальній справі № 01-8424 створена слідчо-оперативна група до складу якої у тому числі включений оперуповноважений в ОВС УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 .

У ході розслідування кримінальної справи № 01-8424 за її обставинами був допитаний як свідок гр. ОСОБА_17 , котрий повідомив про діяльність ряду осіб, і зокрема ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які причетні до подій, наслідком яких стало протиправне заволодіння придбаними ОСОБА_17 у власність приміщеннями по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_16 , здійснюючи оперативне супроводження кримінальної справи № 01 - 8424, познайомився із ОСОБА_17 та в ході спілкування із останнім в період січня 2007 року повідомив, що він, як оперуповноважений в ОВС УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, будучи членом оперативної групи у вказаній кримінальній справі може використати свої владні повноваження та сприяти у викритті злочинних дій і як наслідок притягненні до кримінальної відповідальності осіб, що причетні до протиправних дій вчинених щодо нерухомого майна ОСОБА_17 . За виконання таких своїх дій ОСОБА_16 , висунув ОСОБА_17 , вимогу в наданні йому хабара у сумі 2 тисяч доларів США.

ОСОБА_17 , будучи зацікавленим у викритті причетності ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ін., до вчинення протиправних дій, вчинених щодо його майна і внаслідок яких йому були заподіяні матеріальні збитки погодився на вимогу ОСОБА_16 з приводу надання останньому хабара.

Приблизно 30 січня 2007 року у період часу між 19 та 21 годинами ОСОБА_16 , будучи працівником правоохоронного органу, тобто службовою особою, яка здійснює функції представника влади, перебуваючи у приміщенні по вул. Мельникова, 12-А у м. Києві де розташовувалося ТОВ «Волгабурмаш Україна», одержав від ОСОБА_17 хабар у сумі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України на 30.01.2007 складає 10 100 грн., за виконання у інтересах останнього дій, а саме проведення слідчих дій та оперативних заходів у межах кримінальної справи № 01-8424 направлених на викриття осіб, що причетні до вчинення злочинних дій, пов`язаних із протиправним заволодінням належним ОСОБА_17 нерухомим майном.

Одержавши за вказаних вище обставин хабар, ОСОБА_16 у період з січня по липень 2007 року, проводив у межах кримінальної справи № 01-8424 оперативно-розшукові заходи та слідчі дії спрямованні на викриття осіб, які були причетні до вчинення злочинних дій пов`язаних із протиправним заволодінням належним ОСОБА_17 майном і зокрема приймав участь та сприяв у проведенні обшуків, вживав необхідних та можливих заходів направлених на встановлення місць проживання та перебування осіб, які фігурували у справі та могли бути причетні до злочину, одержував характеризуючі таких осіб документи та забезпечував цих осіб явкою до слідчого для проведення із ними слідчих дій.

Таким чином, ОСОБА_16 , використовуючи владні повноваження, як працівника правоохоронного органу, оперуповноваженого в особливо важливих справах УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, виконував в інтересах ОСОБА_17 дії за вчинення яких одержав від останнього хабар.

Окрім цього, ОСОБА_16 , будучи представником влади, обіймаючи посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, діючи повторно приблизно 11.02.08 одержав від ОСОБА_17 хабар та вчинив зловживання владою, за наступних обставин.

Так, приблизно у листопаді 2007 року ОСОБА_17 неодноразово зустрічався із ОСОБА_16 у приміщенні кафе, яке розташоване у будинку АДРЕСА_3 . У ході вказаних зустрічей ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_16 про своє бажання подати заяву про злочин щодо гр. ОСОБА_21 , який за сприяння ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ін., вчинив протиправні дії наслідком яких стало заволодіння майном ОСОБА_17 , а саме приміщеннями по АДРЕСА_2 . ОСОБА_16 порекомендував ОСОБА_17 підготувати та направити вказану заяву в адресу слідчого СВ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_18 , і за результатом надходження такої заяви він, тобто ОСОБА_16 посприяє у її належному розгляді.

На виконання вищевказаної домовленості із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 із залученням адвоката ОСОБА_22 у період листопада-грудня 2007 року склав та підписав заяву щодо злочинних дій ОСОБА_21 та інших, яка 04.12.07 цінним листом була спрямована на адресу слідчого.

У період грудня 2007 січня 2008 року ОСОБА_17 , спілкуючись із ОСОБА_16 запитував про хід розгляду своєї заяви, але останній повідомляв, що така заява ще не надійшла і він очікує її надходження.

В січні 2008 року цінний лист із заявою та додатками до неї повернувся на домашню адресу ОСОБА_17 із повідомленням пошти, про не вручення адресату та у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

З метою з`ясування ситуації з приводу повернення своєї заяви про злочин ОСОБА_17 на початку лютого 2008 року звернувся до ОСОБА_16 і у ході розмови, що мала місце між вказаними особами у приміщенні кафе розташованого у приміщені будинку АДРЕСА_3 , останній повідомив, щоб ОСОБА_17 підготував та подав особисто ОСОБА_16 аналогічну заяву щодо злочинних дій ОСОБА_21 , і адресатом у цій заяві має бути вказаний правоохоронний орган, а саме УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, службовою особою якого є ОСОБА_16 .

За прийняття та подальший розгляд вказаної заяви про злочин ОСОБА_16 висунув до ОСОБА_17 вимогу про надання хабара у сумі 2000 доларів США, розмір якого в ході подальшого спілкування з останнім зменшив до 1000 доларів США.

ОСОБА_17 , будучи зацікавленим у прийняті та розгляді своєї заяви про злочин погодився на вимогу ОСОБА_16 , щодо необхідності у наданні останньому хабара.

Приблизно 11.02.08 о 13 годині ОСОБА_16 , діючи повторно у приміщенні УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві розташованого по вул. Антоновича, 114 у м. Києві одержав від ОСОБА_17 хабар у сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України на 11.02.08 складає 5 050 грн., за виконання у інтересах останнього дій із використанням наданої йому влади, а саме прийняття заяви про злочин та її подальший розгляд. Разом із грошовими коштами, хабаром ОСОБА_17 передав на руки ОСОБА_16 заяву про злочин щодо злочинних дій ОСОБА_21 , яка була адресована УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

В подальшому, під час проведення оперативних заходів щодо ОСОБА_19 та інших, ОСОБА_16 зустрічався із ОСОБА_17 , і від останнього йому було відомо про те, що ОСОБА_17 на праві приватної власності, належали приміщення, які розташовані у будинку АДРЕСА_2 , якими незаконним шляхом заволоділи ОСОБА_19 та інші, і з приводу цих приміщень у порядку цивільного судочинства, розглядаються позовні заяви ОСОБА_17 .

ОСОБА_16 неодноразово у період 2008 року зустрічався із ОСОБА_17 , і виказував свою зацікавленість у наданні допомоги щодо вирішення проблемних питань, які стосувалися приміщень розташованих по АДРЕСА_2 .

Після призначення ОСОБА_16 18.12.08 на посаду начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у Київській області, останній, перебуваючи на вказаній посаді, продовжував виконувати свої обов`язки по оперативному супроводженню кримінальної справи №49-2550, та виконував усні і письмові доручення слідчого, щодо документування злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших.

ОСОБА_17 20.12.2008 за ініціативи ОСОБА_16 , приблизно о 16 годині у приміщенні ресторану «Спотикач» по вул. Володимирській у м. Києві, зустрівся із останнім, і у ході розмови виказав побажання щодо сприяння у прийнятті від нього заяви про злочин, вчинений ОСОБА_19 та іншими, внаслідок якого ОСОБА_17 було незаконно позбавлено права власності на вказані вище приміщення. ОСОБА_16 , пояснив ОСОБА_17 , що буде сприяти в прийнятті і розгляді заяви щодо злочинних дій ОСОБА_19 та інших, посприяє у спрямуванні цієї заяви до ГПУ, для вирішення питання про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших, визнання його потерпілим у кримінальній справі, і отримання з цього приводу відповідного документу, а також організує належне оперативне супроводження кримінальної справи і документування епізоду злочину щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_17 . За результатами вказаної зустрічі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 погодили зустрітися повторно для додаткового з`ясування виниклого питання.

Приблизно о 15 годині 22.12.2008 в приміщенні ресторану «Спотикач» по вул. Володимирській у м. Києві, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 повторно зустрілися, і у ході розмови останній висунув вимогу, про надання йому хабара у сумі 10 тисяч доларів США, і у разі одержання цих коштів ОСОБА_16 , будучи працівником правоохоронного органу, використає своє службове становище, і буде сприяти в прийняті та розгляді заяви щодо злочинних дій ОСОБА_19 та інших, сприяти у спрямуванні цієї заяви до ГПУ, для вирішення питання про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших, визнання ОСОБА_17 потерпілим у кримінальній справі, і отримання з цього приводу відповідного документу, а також організує належне оперативне супроводження кримінальної справи і документування епізоду злочину щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_17 . У ході обговорення питання щодо суми хабара між ОСОБА_17 і ОСОБА_16 було досягнуто домовленості, згідно якої за свої вищевказані дії, останній має отримати неправомірну вигоду у сумі 6 тисяч доларів США, і тільки у разі надання йому вказаної суми грошових коштів ОСОБА_16 , буде вчиняти активні дії направлені на задоволення законних інтересів ОСОБА_17

ОСОБА_17 та ОСОБА_16 23.12.2008 знову приблизно о 13 годині зустрілися біля приміщення Київського обласного Апеляційного суду, і у ході розмови між ними було погоджено питання про те, що 24.12.08 вони мають знову зустрітися та ОСОБА_17 повинен передати ОСОБА_16 хабар, а інакше він не буде займатися вирішенням питань щодо сприяння та розгляду заяви ОСОБА_17 щодо злочинних дій ОСОБА_19 та інших, сприяти у спрямуванні цієї заяви до ГПУ, для вирішення питання про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших, визнання ОСОБА_17 потерпілим у кримінальній справі, і отримання з цього приводу відповідного документу.

Згідно попередньої домовленості 24.12.08 приблизно о 16 годині ОСОБА_17 та ОСОБА_16 зустрілися у приміщенні ресторану, «Спотикач» розташованого по вул. Володимирська, 16, де останній, будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою, яка здійснює функції представника влади, діючи повторно одержав від ОСОБА_17 неправомірну вигоду у сумі 6 тисяч доларів США., що згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України на 24.12.08 складає 46 740 грн., за виконання у інтересах останнього дій із використанням наданої йому влади.

Безпосередньо після одержання хабара від ОСОБА_17 , ОСОБА_16 був затриманий працівниками ГУБКОЗ СБ України та у ході його огляду, у нього були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 6 тисяч доларів США, які він одержав як хабар від ОСОБА_17 .

Таким чином ОСОБА_16 , будучи працівником правоохоронного органу зловживаючи владою, діючи умисно в інтересах третіх осіб, використовуючи владні повноваження всупереч інтересам служби, отримав хабар, чим заподіяв істотну шкоду інтересам держави у вигляді підриву авторитету державної влади правоохоронного органу МВС України.

Своїми умисними діями, які виразились у зловживанні владою, тобто умисному в інтересах третіх осіб, використанні влади всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду інтересам держави ОСОБА_23 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 364 КК України (редакція станом на 11.06.2009 року).

Крім того, ОСОБА_16 , обіймаючи протягом 2007-2008 років посади оперуповноваженого з особливо важливих справ УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві та начальника відділу УБОЗ ГУ МВС України у Київській області, будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою, яка здійснює функції представника влади та займає відповідальне становище, діючи умисно упродовж 2007-2008 років з корисливих мотивів, одержував від ОСОБА_17 неправомірну вигоду за наступних обставин:

Наказом начальника ГУ МВС України у м. Києві №217 к від 12.07.06 ОСОБА_16 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами та злочинними організаціями і їх лідерами УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Наказом начальника ГУ МВС України у м. Києві № 768 о/с від 01.11.07 ОСОБА_16 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття резонансних злочинів УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Наказом начальника ГУ МВС України у м. Києві № 737 о/с від 01.08.08 ОСОБА_16 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Київській області № 706 о/с від 18.12.2008 ОСОБА_16 , призначено на посаду начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у Київській області.

Згідно положень Закону України "Про державну службу" ОСОБА_16 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У відповідності з функціональними обов`язками оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 , зокрема зобов`язаний: узагальнювати, аналізувати і оцінювати отриману оперативну інформацію, на основі її аналізу заводити справи оперативного обліку, здійснювати їх реалізацію, залучати до негласного співробітництва громадян з метою отримання відомостей про протиправну діяльність ОЗУ; здійснювати взаємодію з іншими підрозділами УБОЗ, оперативними службами МВС,ГУ,СБУ,ДДУПВП, а також слідства по роботі з ОЗУ. Виконувати оперативне супроводження при розслідуванні кримінальних справ; проводити перевірку та приймати рішення згідно чинного законодавства по матеріалам, які надійшли йому для виконання; викривати та припиняти діяльність ОГ, які займаються вимаганнями, розбійними нападами, незаконним обігом зброї та важких наркотиків, незаконним заволодінням транспортними засобами, скоюють інші тяжкі та особливо тяжкі злочини загально-кримінального спрямування.

У відповідності із функціональними обов`язками начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями загально кримінальної спрямованості УБОЗ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_16 , серед іншого зобов`язаний: організовувати та контролювати виконання вказівок, розпоряджень, наказів МВС України, ГУБОЗ МВС України,ГУ МВС України у Київській області по пріоритетним напрямкам оперативно-службової діяльності щодо документування організованих груп і злочинних організацій, кримінальних авторитетів, «злодіїв у законі» та осіб віднесених до категорії «кілер». знешкодження їх економічного підґрунтя, а також розкриття резонансних злочинів та осіб їх скоївших, які відносяться до компетенції служби БОЗ.

Згідно до положень Закону України «Про міліцію» ОСОБА_16 , як працівник правоохоронного органу, зобов`язаний: забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок; виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення; розшукувати осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства і суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, передбачених законодавством; виконувати прийняті в установленому законом порядку і в межах своєї компетенції рішення прокурора, слідчого, суду та інше.

Окрім цього, згідно положень зазначеного Закону України, ОСОБА_16 для виконання покладених на нього вказаним Законом обов`язків має право: вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу; перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, що посвідчують їх особу, а також інші документи, необхідні для з`ясування питання щодо додержання правил, нагляд і контроль за виконанням яких покладено на міліцію; викликати громадян і службових осіб у справах про злочини та у зв`язку з матеріалами, що знаходяться в її провадженні, в разі ухилення без поважних причин від явки за викликом піддавати їх приводу у встановленому законом порядку; проводити в порядку провадження дізнання і за дорученням слідчих органів у кримінальних справах обшуки, вилучення, допити та інші слідчі дії відповідно до кримінально- процесуального законодавства, та ін.

Таким чином, в силу вищезазначених владних повноважень, ОСОБА_16 , будучи наділеним правом у межах своєї компетенції пред`являти вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними та фізичними особами, є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_16 є працівником правоохоронного органу та службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, 04.09.06 слідчим в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_18 прийнята до провадження кримінальна справа № 01-8424, яка була порушена 24.07.06 за фактом підробки та використання підроблених документів за ознаками складів злочинів, передбачених ст. 358 ч.ч.1,3 КК України.

Обставинами, що зокрема досліджувалися у мажах кримінальної справи № 01-8424 були протиправні дії гр. ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ін., щодо шахрайського заволодіння у юридичних та фізичних осіб нежилими приміщеннями розташованими за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно постанови від 24.11.06 у кримінальній справі № 01-8424 створена слідчо-оперативна група до складу якої у тому числі включений оперуповноважений в ОВС УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 .

У ході розслідування кримінальної справи № 01-8424 за її обставинами був допитаний як свідок гр. ОСОБА_17 , котрий повідомив про діяльність ряду осіб, і зокрема ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які причетні до подій, наслідком яких стало протиправне заволодіння придбаними ОСОБА_17 у власність приміщеннями по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_16 , здійснюючи оперативне супроводження кримінальної справи № 01 - 8424, познайомився із ОСОБА_17 та в ході спілкування із останнім в період січня 2007 року повідомив, що він, як оперуповноважений в ОВС УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, будучи членом оперативної групи у вказаній кримінальній справі може використати свої владні повноваження та сприяти у викритті злочинних дій і як наслідок притягненні до кримінальної відповідальності осіб, що причетні до протиправних дій вчинених щодо нерухомого майна ОСОБА_17 . За виконання таких своїх дій ОСОБА_16 , висунув ОСОБА_17 , вимогу в наданні йому хабара у сумі 2 тисяч доларів США.

ОСОБА_17 , будучи зацікавленим у викритті причетності ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ін., до вчинення протиправних дій вчинених щодо його майна і внаслідок яких йому були заподіяні матеріальні збитки, погодився на вимогу ОСОБА_16 з приводу надання останньому хабара.

Приблизно 30 січня 2007 року у період часу між 19 та 21 годинами ОСОБА_16 будучи працівником правоохоронного органу, тобто службовою особою, яка здійснює функції представника влади, перебуваючи у приміщенні по вул. Мельникова, 12-А у м. Києві, де розташовувалося ТОВ «Волгабурмаш Україна», одержав від ОСОБА_17 хабар у сумі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України на 30.01.2007 складає 10 100 грн., за виконання у інтересах останнього дій, а саме проведення слідчих дій та оперативних заходів у межах кримінальної справи № 01-8424 направлених на викриття осіб, що причетні до вчинення злочинних дій пов`язаних із протиправним заволодінням належним ОСОБА_17 нерухомим майном.

Одержавши за вказаних вище обставин хабара, ОСОБА_16 у період з січня по липень 2007 року, проводив у межах кримінальної справи № 01-8424 оперативно розшукові заходи та слідчі дії спрямованні на викриття осіб, які були причетні до вчинення злочинних дій пов`язаних із протиправним заволодінням належним ОСОБА_17 майном і зокрема приймав участь та сприяв у проведенні обшуків, вживав необхідних та можливих заходів направлених на встановлення місць проживання та перебування осіб, які фігурували у справі та могли бути причетні до злочину, одержував характеризуючі таких осіб документи та забезпечував цих осіб явкою до слідчого для проведення із ними слідчих дій.

Таким чином, ОСОБА_16 , використовуючи владні повноваження, оперуповноваженого в особливо важливих справах УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, виконував в інтересах ОСОБА_17 дії за вчинення яких одержав від останнього хабара.

Окрім цього, ОСОБА_16 , будучи представником влади, обіймаючи посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, діючи повторно приблизно 11.02.08, одержав від ОСОБА_17 хабар та вчинив зловживання владою, за наступних обставин.

Так, приблизно у листопаді 2007 року ОСОБА_17 неодноразово зустрічався із ОСОБА_16 у приміщенні кафе, яке розташоване у будинку АДРЕСА_3 . У ході вказаних зустрічей ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_16 про своє бажання подати заяву про злочин щодо гр. ОСОБА_21 , який за сприяння ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ін., вчинив протиправні дії наслідком яких стало заволодіння майном ОСОБА_17 , а саме приміщеннями по АДРЕСА_2 . ОСОБА_16 порекомендував ОСОБА_17 підготувати та направити вказану заяву в адресу слідчого СВ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_18 , і за результатом надходження такої заяви він, тобто ОСОБА_16 посприяє у її належному розгляді.

На виконання вищевказаної домовленості із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 із залученням адвоката ОСОБА_22 у період листопада-грудня 2007 року склав та підписав заяву щодо злочинних дій ОСОБА_21 та інших, яка 04.12.07 цінним листом була спрямована на адресу слідчого.

У період грудня 2007 січня 2008 року ОСОБА_17 , спілкуючись із ОСОБА_16 , запитував про хід розгляду своєї заяви, але останній повідомляв, що така заява ще не надійшла і він очікує її надходження.

В січні 2008 року цінний лист із заявою та додатками до неї повернувся на домашню адресу ОСОБА_17 із повідомленням пошти, про не вручення адресату та у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

З метою з`ясування ситуації з приводу повернення своєї заяви про злочин ОСОБА_17 на початку лютого 2008 року звернувся до ОСОБА_16 і у ході розмови, що мала місце між вказаними особами у приміщенні кафе розташованого у приміщені будинку АДРЕСА_3 , останній повідомив, щоб ОСОБА_17 підготував та подав особисто ОСОБА_16 аналогічну заяву щодо злочинних дій ОСОБА_21 , і адресатом у цій заяві має бути вказаний правоохоронний орган, а саме УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, службовою особою якого є ОСОБА_16 .

За прийняття та подальший розгляд вказаної заяви про злочин ОСОБА_16 висунув до ОСОБА_17 вимогу про надання хабара у сумі 2000 доларів США, розмір якого в ході подальшого спілкування з останнім зменшив до 1000 доларів США.

ОСОБА_17 , будучи зацікавленим у прийняті та розгляді своєї заяви про злочин, погодився на вимогу ОСОБА_16 , щодо необхідності у наданні останньому хабара.

Приблизно 11.02.08 о 13 годині ОСОБА_16 , діючи повторно у приміщенні УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві розташованого по вул. Антоновича, 114 у м. Києві, одержав від ОСОБА_17 хабара у сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України на 11.02.08 складає 5 050 грн., за виконання у інтересах останнього дій із використанням наданої йому влади, а саме прийняття заяви про злочин та її подальший розгляд. Разом із грошовими коштами, хабаром ОСОБА_17 передав на руки ОСОБА_16 заяву про злочин щодо злочинних дій ОСОБА_21 , яка була адресована УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Отримавши за вказаних вище обставин заяву про злочин від ОСОБА_17 , та хабар за прийняття такої заяви, ОСОБА_16 , будучи працівником правоохоронного органу, оперуповноваженим в особливо важливих справах УБОЗ ГУ МВС України у м.Києві, належним чином зазначену заяву ОСОБА_17 про злочин не зареєстрував.

В подальшому, під час проведення оперативних заходів щодо ОСОБА_19 та інших, ОСОБА_16 зустрічався із ОСОБА_17 , і від останнього йому було відомо про те, що ОСОБА_17 на праві приватної власності, належали приміщення, які розташовані у будинку АДРЕСА_2 , якими незаконним шляхом заволоділи ОСОБА_19 та інші, і з приводу цих приміщень у порядку цивільного судочинства, розглядаються позовні заяви ОСОБА_17 .

ОСОБА_16 неодноразово у період 2008 року зустрічався із ОСОБА_17 , і виказував свою зацікавленість у наданні допомоги щодо вирішення проблемних питань, які стосувалися приміщень розташованих по АДРЕСА_2 .

Після призначення ОСОБА_16 18.12.08 на посаду начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у Київській області, останній, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи на вказаній посаді, продовжував виконувати свої обов`язки по оперативному супроводженню кримінальної справи №49-2550, та виконував усні і письмові доручення слідчого, щодо документування злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших.

ОСОБА_17 20.12.2008 за ініціативи ОСОБА_16 , приблизно о 16 годині у приміщенні ресторану «Спотикач» по вул. Володимирській у м. Києві, зустрівся із останнім, і у ході розмови виказав побажання щодо сприяння у прийнятті від нього заяви про злочин, вчинений ОСОБА_19 та іншими внаслідок якого ОСОБА_17 було незаконно позбавлено права власності на вказані вище приміщення. ОСОБА_16 , пояснив ОСОБА_17 що буде сприяти в прийнятті і розгляді заяви щодо злочинних дій ОСОБА_19 та інших, посприяє у спрямуванні цієї заяви до ГПУ, для вирішення питання про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших, визнання його потерпілим у кримінальній справі, і отримання з цього приводу відповідного документу, а також організує належне оперативне супроводження кримінальної справи і документування епізоду злочину щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_17 . За результатами вказаної зустрічі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 погодили зустрітися повторно для додаткового з`ясування виниклого питання.

Приблизно о 15 годині 22.12.2008 в приміщенні ресторану «Спотикач» по вул. Володимирській у м. Києві, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 повторно зустрілися, і у ході розмови останній висунув вимогу, про надання йому хабара у сумі 10 тисяч доларів США, і у разі одержання цих коштів ОСОБА_16 , будучи працівником правоохоронного органу, використає своє службове становище, і буде сприяти в прийняті та розгляді заяви щодо злочинних дій ОСОБА_19 та інших, сприяти у спрямуванні цієї заяви до ГПУ, для вирішення питання про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших, визнання ОСОБА_17 потерпілим у кримінальній справі, і отримання з цього приводу відповідного документу, а також організує належне оперативне супроводження кримінальної справи і документування епізоду злочину щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_17 . У ході обговорення питання щодо суми хабара між ОСОБА_17 і ОСОБА_16 було досягнуто домовленості, згідно якої за свої вищевказані дії, останній має отримати хабара у сумі 6 тисяч доларів США, і тільки у разі надання йому вказаної суми грошових коштів ОСОБА_16 , буде вчиняти активні дії направлених на задоволення законних інтересів ОСОБА_17

ОСОБА_17 та ОСОБА_16 23.12.2008 знову приблизно о 13 годині зустрілися біля приміщення Київського обласного Апеляційного суду, і у ході розмови між ними було погоджено питання про те, що 24.12.08 вони мають знову зустрітися та ОСОБА_17 повинен передати ОСОБА_16 хабар, а інакше він не буде займатися вирішенням питань щодо сприяння та розгляду заяви ОСОБА_17 щодо злочинних дій ОСОБА_19 та інших, сприяти у спрямуванні цієї заяви до ГПУ, для вирішення питання про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших, визнання ОСОБА_17 потерпілим у кримінальній справі, і отримання з цього приводу відповідного документу.

Згідно попередньої домовленості 24.12.08 приблизно о 16 годині ОСОБА_17 та ОСОБА_16 зустрілися у приміщенні ресторану, «Спотикач» розташованого по вул. Володимирська, 16, де останній, будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою, яка здійснює функції представника влади, діючи повторно одержав від ОСОБА_17 хабара у сумі 6 тисяч доларів США., що згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України на 24.12.08 складає 46 740 грн., за виконання у інтересах останнього дій із використанням наданої йому влади.

Безпосередньо після одержання хабара від ОСОБА_17 , ОСОБА_16 був затриманий працівниками ГУБКОЗ СБ України та у ході його огляду, у нього були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 6 тисяч доларів США, які він одержав як хабар від ОСОБА_17 .

Своїми умисними діями, які виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара, за виконання у інтересах того, хто дає хабар дій, з використанням наданої їй влади, вчиненими повторно, поєднаними з вимаганням хабара, ОСОБА_16 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 368 КК України.

В обґрунтування пред`явленого ОСОБА_16 обвинувачення, орган досудового слідства посилається на наступні докази, а саме:

- пояснення ОСОБА_16 , яке останній 24.12.08 надав працівникам СБ України. Відповідно до зазначеного пояснення ОСОБА_16 виклав обставини свого знайомства із ОСОБА_17 та підтвердив факт неодноразових зустрічей з останнім у період жовтня-грудня 2008 року в тому числі у ресторані «Спотикач» у ході яких вони обговорювали питання стосовно кримінальної справи порушеної щодо ОСОБА_19 та інших. Окрім цього, ОСОБА_16 пояснив, що в ході вказаних зустрічей між ним та ОСОБА_17 мали місце розмови, які стосувалися написанням останнім заяви про злочин, яку ОСОБА_16 пропонував ОСОБА_17 подати до ГУБОЗ МВС України. 24.12.08 ОСОБА_16 зустрівся із ОСОБА_17 у ресторані «Спотикач» та вони вкотре обговорили питання з приводу подання останнім заяви щодо злочинних дій ОСОБА_19 . Оскільки ОСОБА_17 виявив бажання написати таку заяву, то ОСОБА_16 зателефонував співробітнику ГУБОЗ МВС України, якому повідомив про прибуття ОСОБА_17 до вказаного відомства, де у останнього мала бути відібрана заява про злочин. Пояснюючи походження грошових коштів у сумі 6 тисяч доларів США, які були вилучені у ОСОБА_16 в ході огляду місця події, останній пояснив, що одержав ці кошти від ОСОБА_17 24.12.08 у ресторані «Спотикач», разом із тим заперечуючи, що ці кошти він одержав як хабар ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_17 надав йому вказані кошти у вигляді нібито подарунку до дня народження ОСОБА_16 , яке мало місце 23.12.08.( т. 1 а. с.76-78);
- протоколи допиту свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що у період 2003-2004 р.р. він, як фізична особа згідно укладених договорів придбав у компанії «Фінансово-консультаційний центр сприяння розвитку підприємств» в особі директора ОСОБА_24 , а також у гр. ОСОБА_20 , як у фізичної особи нежитлові приміщення по АДРЕСА_2 , останній разом із гр. ОСОБА_19 контролювали діяльність вищевказаного Товариства. Після придбання нежитлових приміщень за вищевказаною адресою ОСОБА_17 використовував їх частково для здійснення своєї підприємницької діяльності. У 2006 році ТОВ «Фінансово-консультаційний центр сприяння розвитку підприємств» звернулося до суду щодо визнання договорів відчуження нежитлових приміщень, що придбав ОСОБА_17 недійсними, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що здійснення продажу приміщень відбувалось всупереч рішенню загальних зборів товариства. Судові тяжби стосовно вказаних нежилих приміщень тривають у ОСОБА_17 до цього часу. Окрім боротьби у судах в цивільно-правовому порядку за вказані приміщення у період 2006 року мала місце заява до правоохоронних органів від керівництва ТОВ «Фінансово-консультаційний центр сприяння розвитку підприємств» з приводу підроблення документів і зокрема протоколу загальних зборів вказаного Товариства. За цими обставинами ОСОБА_17 допитувався у межах кримінальної справи, яку розслідував слідчий ОСОБА_18 якому ОСОБА_17 повідомляв про протиправні дії ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , пов`язані із заволодінням нежилими приміщеннями розташованими по АДРЕСА_2 , що були вчинені вказаними особами шляхом підроблення документів. Слідчий ОСОБА_18 порадив ОСОБА_17 звернутися із ситуацією щодо злочинних дій ОСОБА_19 та інших до оперуповноваженого УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 , оскільки останній займався оперативним відпрацюванням банди ОСОБА_19 . ОСОБА_18 познайомив ОСОБА_17 із ОСОБА_16 і останній у ході розмови, яка мала місце у період січня 2007 року повідомив, що здійснює оперативно-розшукові заходи, спрямовані на викриття банди ОСОБА_19 , а довідавшись про конфлікт ОСОБА_17 із представниками цієї банди з приводу приміщень, повідомив, що зможе йому допомогти. У ході зустрічі із ОСОБА_16 , останній повідомив ОСОБА_17 , що може сприяти у належному супроводженні кримінальної справи, яка знаходилася у провадженні слідчого МВС ОСОБА_18 , і буде усіляко сприяти притягненню у межах цієї кримінальної справи до відповідальності ОСОБА_19 та інших осіб, які причетні до злочинних дій, стосовно у тому числі шахрайських дій вчинених щодо придбаних ОСОБА_17 приміщень по вул. Ш.Руставелі у м. Києві, їх затриманню, проведенню обшуків та інше. За такі свої дії ОСОБА_16 попросив надати йому матеріальну винагороду у сумі 2 тисяч доларів США. Приблизно 30 січня 2007 року ОСОБА_17 у період часу приблизно між 19 та 21 годиною передав ОСОБА_16 у приміщенні ТОВ «Волгабурмаш» яке розташовувалося за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 12-А, 2000 доларів США, за виконання останнім вищевказаних дій по належному оперативному супроводженню кримінальної справи, яка знаходилася у провадженні слідчого ОСОБА_18 і у межах якої досліджувалася злочинна діяльність ОСОБА_19 та інших. За проведення у межах цієї справи слідчих дій та оперативних заходів направлених на з`ясування обставин шахрайського заволодіння нежилими приміщеннями по АДРЕСА_2 , які придбав ОСОБА_17 . Отримавши кошти ОСОБА_16 запевнив ОСОБА_17 , що буде вживати усіх необхідних заходів направлених на викриття злочинних дій ОСОБА_19 та інших, проведення у останнього та інших учасників злочинної групи обшуків, їх затримання та сприяння у притягненні до кримінальної відповідальності у тому числі за злочин, який був вчинений по відношенню до придбаного ОСОБА_17 майна, приміщень по АДРЕСА_2 . Через певний час після цього ОСОБА_16 повідомляв ОСОБА_17 , що він вживав необхідні оперативні заходи по викриттю злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших, приймав учать та сприяв у проведенні обшуків у останнього та інших учасників злочинної групи. ОСОБА_16 запевняв, що із свого блоку він вжив необхідні та можливі заходи направленні на притягнення ОСОБА_19 та інших, до кримінальної відповідальності, але постанова про порушення кримінальної справи, яку він супроводжував і у межах якої ним проводилися вищевказані дії була скасована у суді. Приблизно у листопаді 2007 року ОСОБА_17 зустрічався із ОСОБА_16 , оскільки у цей період часу вирішив подати заяву щодо злочинних дії ОСОБА_24 , який разом із ОСОБА_19 та іншими вчинив щодо придбаних ОСОБА_17 приміщень шахрайські дії. При цьому у ході таких зустрічей із ОСОБА_16 був присутній адвокат ОСОБА_25 , який надавав ОСОБА_17 юридичну допомогу у справах пов`язаних із нерухомим майном по вул. Ш.Руставелі у м. Києві. Зустрічі із ОСОБА_16 відбувалися у приміщені кафе розташованого по вул. Горького (Антоновича), 116 у м. Києві, яке знаходиться поряд із приміщенням УБОЗ у м. Києві. ОСОБА_16 у ході зустрічі повідомляв, що буде сприяти у розгляді такої заяви, яку потрібно написати на ім`я слідчого ОСОБА_18 , і ця заява за участі ОСОБА_16 , буде належно розглянута та у ній буде прийняте процесуальне рішення. Адвокат ОСОБА_25 , посприяв складанню ОСОБА_17 відповідної заяви, яку підписав останній та ця заява разом із додатками 04.12.07 була направлена адвокатом цінним листом у адресу УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві. Після цього ОСОБА_17 зв`язувався із ОСОБА_16 та з`ясовував, чи отримана ним вказана заява і чи розпочався її розгляд, останній повідомляв, що заява ще не отримана і нічого зрозумілого з даного приводу пояснити не міг. У період січня 2008 року вказаний цінний лист із заявою повернувся за зворотною адресою на домашню адресу ОСОБА_17 з повідомленням пошти, про те, що лист вручений адресату не був, і у зв`язку із закінченням терміну надання цього листа адресату він був повернений ОСОБА_17 . ОСОБА_17 почав з`ясовувати у ОСОБА_16 чому лист із заявою повернувся йому назад, але останній не зміг цього пояснити. У ході чергової зустрічі, яка відбулася у вищевказаному кафе по вул. Антоновича на початку лютого 2008 року ОСОБА_17 знову обговорив із ОСОБА_16 питання щодо заяви про злочинні дії ОСОБА_26 . У ході розмови ОСОБА_16 повідомив, щоб ОСОБА_17 подав повторну заяву, яку потрібно адресувати не слідчому ОСОБА_18 , а просто для УБОЗ м. Києва, і таку заяву щодо злочинних дій ОСОБА_24 , ОСОБА_17 повинен передати на руки ОСОБА_16 та останній буде займатися її перевіркою та прийняттям відповідного рішення, за такі свої дії ОСОБА_16 попросив надати йому 2 тисячі доларів США. У ході розмови із ОСОБА_16 він зменшив суму грошової винагороди за прийняття і розгляд заяви та погодив цю суму на рівні 1 тисяч доларів США. Вказану суму грошових коштів, тобто 1 тисячу доларів США, ОСОБА_17 приблизно 11.02.08 о 13 годині передав ОСОБА_16 у приміщенні УБОЗ ГУ МВС України, по вул. Антоновича, 114 у м. Києві. При цьому ОСОБА_17 одночасно із грошовими коштами передав ОСОБА_16 також і свою заяву про злочин у якій на відміну від першої, повернутої поштою, був змінений адресат, а саме замість слідчого ОСОБА_18 ця заява адресувалася, як і просив ОСОБА_16 до УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві. Через деякий час ОСОБА_17 звернувся до ОСОБА_16 якого запитав про наслідки розгляду заяви, але останній нічого зрозумілого пояснити не міг, повідомляючи, що у нього, щось не виходить, але він буде намагатися продовжувати документувати злочинні дії осіб, що причетні до шахрайських дій пов`язаних із заволодінням нерухомістю ОСОБА_17 . У подальшому, будучи заклопотаним своїми поточними справами, ОСОБА_17 припинив спілкуватися із ОСОБА_16 з приводу обставин розгляду заяви. Надалі ОСОБА_17 досить часто спілкуючись із ОСОБА_16 у неформальній обстановці розповідав останньому про хід судових справ з приводу нерухомого майна, приміщень, що розташовані по АДРЕСА_2 , повідомляючи, які проблеми із нею існують. Приблизно в кінці серпня 2008 року ОСОБА_16 , за власної ініціативи зателефонував ОСОБА_17 та запропонував свою допомогу у питаннях продажу вищевказаних нежилих приміщень та підшуканні клієнтів, яких ці приміщення можуть зацікавити. Приблизно в кінці вересня на початку жовтня 2008 року з преси ОСОБА_17 дізнався про порушення Генеральною прокуратурою кримінальної справи щодо членів бандитського угруповання ОСОБА_19 . Приблизно в цей же час йому зателефонував ОСОБА_16 , який підтвердив факт порушення кримінальної справи та запропонував зустрітися. В ході зустрічі ОСОБА_16 розповів ОСОБА_17 , що його включено в склад слідчо-оперативної групи по вищевказаній кримінальній справі, що фактично ним затриманий ОСОБА_20 і він активно працює по розшуку ОСОБА_19 та інших членів угруповання. В ході бесіди ОСОБА_16 запевнював ОСОБА_17 , що з усіх питань, що можуть виникнути по кримінальній справі, щодо ОСОБА_19 та інших, останньому слід звертатися безпосередньо до нього, а не до прокуратури, оскільки у прокуратурі йому допомогти не зможуть. В подальшому приблизно на початку грудня 2008 року ОСОБА_17 викликали до Генеральної прокуратури, де допитували як свідка у рамках кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та він повідомляв обставини, які стосувалися протиправних дій угрупування ОСОБА_19 , направлених на заволодіння придбаними ОСОБА_17 приміщеннями по АДРЕСА_2 . В ході подальшого спілкування із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 поцікавився у нього, чи можливо в ході розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_19 , порушити й епізод щодо шахрайських дій з приводу укладання договорів купівлі-продажу приміщень по АДРЕСА_2 , та щоб його було визнано потерпілим і ОСОБА_17 міг використати такий факт у ході судового розгляду по цивільній справі. ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_17 , що він може посприяти у вирішенні цього питання для чого ОСОБА_17 потрібно написати заяву по цьому факту, а також зазначив, що за його сприяння у вирішенні цього питання ОСОБА_17 , як і раніше має надати ОСОБА_16 грошову винагороду. В ході чергової зустрічі із ОСОБА_16 , яка відбулася 20.12.08 приблизно о 16.00 год. у приміщенні ресторану «Спотикач» по вул. Володимирській в м. Києві ОСОБА_17 тривалий час спілкувалися із ОСОБА_16 , і останній розповідав йому про обставини кримінальної справи щодо ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інших, розповідав про роботу, яку він виконує супроводжуючи, як працівник УБОЗУ кримінальну справу, яка розслідується Генеральною прокуратурою. Повідомляв, що він виконує керівні функції по супроводженню цієї кримінальної справи. Окрім цього, в ході вказаної розмови ОСОБА_16 повідомив, що за вчинення у інтересах ОСОБА_17 дій з приводу сприяння у прийнятті ГУБОЗ МВС України, заяви щодо злочинних дій ОСОБА_19 та інших, та отримання з приводу розгляду такої заяви відповідної довідки, ОСОБА_17 повинен надати йому матеріальну винагороду, і у такому разі він буде належним чином супроводжувати кримінальну справу, яку розслідує ГПУ, відпрацювати осіб причетних до злочину, і що за результатами розгляду заяви вона буде направлена до ГПУ, де у ній буде прийняте рішення про порушення кримінальної справи. Окрім цього, в ході цієї розмови ОСОБА_17 обговорив із ОСОБА_16 ситуацію з приводу обставин надання останньому у період 2007-2008 р.р. грошових винагород у першому випадку за документування злочинної діяльність ОСОБА_19 та інших, у межах кримінальної справи, яку розслідував слідчий ОСОБА_27 , у другому випаду за прийняття та розгляд заяви ОСОБА_17 з приводу злочинних дій ОСОБА_28 і ОСОБА_16 намагався пояснити ОСОБА_17 , чому він, прийнявши заяву не провів її перевірку. За результатами вказаної розмови ОСОБА_17 домовився із ОСОБА_16 про наступну зустріч, при цьому останній пояснив, що суму і умови передачі матеріальної винагороди за вчинення вищевказаних дій стосовно прийняття заяви ОСОБА_17 про злочин для її спрямування до ГПУ, він повідомить ОСОБА_17 при наступній зустрічі. 22.12.08 приблизно о 15.00 год. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 знову зустрілися у приміщенні ресторану «Спотикач» по вул. Володимирській в м. Києві. Під час спілкування ОСОБА_16 повідомив, що за вчинення вищевказаних дій пов`язаних із прийняттям від ОСОБА_17 у ГУБОЗ МВС України заяви про злочин, її перевірку, подальше спрямування до ГПУ, для прийняття рішення про порушення кримінальної справи, надання з приводу результатів розгляду заяви, відповідної довідки, ОСОБА_17 повинен надати 10 тисяч доларів США, а також 20% від суми подальшого можливого продажу спірних приміщень по вул. Ш.Руставелі у м. Києві, і тільки після надання ОСОБА_17 вказаних коштів ОСОБА_16 почне вчиняти активні дії у інтересах ОСОБА_17 . В ході вказаної розмови ОСОБА_16 погодив суму грошової винагороди від ОСОБА_17 за вчинення у інтересах останнього вищевказаних дій на рівні 6 тисяч доларів США та 15% від суми можливого подальшого продажу приміщень. За результатами розмови ОСОБА_16 та ОСОБА_17 узгодили свої подальші дії, з приводу зустрічі наступного дня, для подання відповідної заяви до ГУБОЗу. 23.12.08 приблизно о 13 годині ОСОБА_16 та ОСОБА_17 знову зустрілися поблизу приміщення Київського обласного Апеляційного суду. У ході розмови, яка мала місце у цей день ОСОБА_17 поставив ОСОБА_16 запитання стосовно того, чому не виконується їх домовленість з приводу подання ОСОБА_17 заяви про злочин. ОСОБА_16 пояснив, що без грошової винагороди він працювати не хоче і бажає робити у його інтересах обумовлені раніше дії, тільки після того, як він передасть йому грошові кошти у сумі 6 тисяч доларів США. Надалі ОСОБА_16 вкотре пояснив, що як тільки ОСОБА_17 передасть грошові кошти він відразу посприяє у тому, щоб у останнього в ГУБОЗ МВС України прийняли заяву, складе пояснення від імені ОСОБА_17 , щодо обставин скоєного злочину, після цього фактично відразу заява ОСОБА_17 буде спрямована до ГПУ, для її перевірки у межах кримінальної справи щодо ОСОБА_29 та інших. На наступний день після подання заяви ОСОБА_17 буде надано довідку про наслідки її розгляду, тобто спрямування до ГПУ для прийняття рішення про порушення кримінальної справи за епізодом пов`язаним із шахрайським заволодінням приміщеннями по вул. Ш.Руставелі. За результатами вказаної розмови ОСОБА_16 та ОСОБА_17 домовилися зустрітися наступного дня. 23.12.08 ОСОБА_17 звернувся із заявою про протиправні дії ОСОБА_16 до СБУ. 24.12.08 співробітниками СБУ ОСОБА_17 були вручені грошові кошти в сумі 6000 доларів США купюрами по 100 доларів, які попередньо оглядались у присутності понятих та оброблялись співробітниками СБУ спеціальною хімічною речовиною. Відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_17 24.12.08 приблизно о 16 годині зустрівся із ОСОБА_16 в приміщенні ресторану «Спотикач», де останній повідомив, що ОСОБА_17 має поїхати до ГУБОЗ МВС України, який розташований по вул. Багговутівській, у м. Києві, звідкіля ОСОБА_17 повинен зателефонувати ОСОБА_16 , а останній у свою чергу зателефонує відповідним співробітникам, які спустяться та заберуть ОСОБА_17 до приміщення, де відберуть відповідну заяву. З приводу документу щодо наслідків розгляду заяви ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_17 отримає його наступного дня, тобто 25.12.08. Після цього ОСОБА_17 передав в руки ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 6000 доларів США, які останній поклав до свого портфелю. Окрім цього, у ході вказаної зустрічі після того, як ОСОБА_17 передав ОСОБА_16 грошові кошти останній комусь зателефонував, пояснивши ОСОБА_17 , що це якийсь керівник ГУБОЗ, якому ОСОБА_16 повідомив, що зустрівся із ОСОБА_17 і все від нього отримав, як зрозумів ОСОБА_17 малися на увазі гроші. Після цього, ОСОБА_16 вказав особі з якою розмовляв, прізвище ОСОБА_17 , що останній вже виїхав до ГУБОЗ і щоб його там чекали, прийняли заяву про злочин та коротко вказав, яким має бути текст заяви. Надалі ОСОБА_16 вийшов з ресторану на вулицю, де був затриманий працівниками СБУ. У ході допиту свідок ОСОБА_17 зазначив, що свої розмови із ОСОБА_16 , які мали місце 20.12.08, 22.12.08 та 23.12.08 він записував при допомозі диктофону та за результатами їх прослуховування детально пояснив суть цих розмов, яка наведена вище. Свідком до свого протоколу допиту були долучені документи, які засвідчують факт розгляду у судовому порядку цивільної справи, предметом якої є спірні приміщення по вул. Ш.Руставелі, 16 у м. Києві, які за вищевказаних обставин придбав ОСОБА_17 . Окрім цього, на підтвердження своїх показань у частині звернення у період грудня 2007 із заявою про злочинні дії ОСОБА_24 , свідок долучив до протоколу свого допиту поштовий конверт із відмітками пошти, вмістом якого є заява (із додатками) про злочин за підписом ОСОБА_17 ( т. 1 а. с. 89-100 );
- протокол допиту свідка ОСОБА_30 , який пояснив, що 24.12.08 він разом із своїм товаришем ОСОБА_31 були запрошені працівниками СБ України прийняти участь, як понятих при проведенні огляду місця події на що вони погодилися. Під час проведення огляду він став свідком подій у ході яких працівниками СБ України, поблизу ресторану «Спотикач» поряд із будинком № 16 по вул. Володимирській у м. Києві був затриманий гр. ОСОБА_16 , який представився керівником одного з підрозділів УБОЗ МВС України. В ході огляду речей, які знаходилися при ОСОБА_16 , зокрема належного останньому портфелю були виявлені та вилучені ряд предметів та документів, серед яких грошові кошти у сумі 6 тисяч доларів США. Номери вилучених купюр були занесені до протоколу огляду. Окрім цього, зазначені грошові кошти були освітлені у ультрафіолетовому світлі, і ОСОБА_32 бачив специфічне свічення, яке випромінювали ці кошти, а декілька купюр при їх освітленні випромінювали напис «Хабар СБУ». Також працівниками СБ України у ультрафіолетовому випромінені були освітлені долоні рук затриманого ОСОБА_16 , які випромінювали свічення схоже на те, яке при освітленні «ультрафіолетом» випромінювали вищевказані грошові кошти, долари США. За участі спеціаліста з рук ОСОБА_16 на ватні тампони були проведені змиви, які були поміщені до конверту, який у свою чергу був відповідним чином опечатаний. Усі предмети, документи, грошові кошти, у ході огляду поміщалися до пакетів, які відповідним чином опечатувалися. За результатами огляду, протокол був підписний ОСОБА_33 , іншим понятим, працівниками СБ України, які проводили огляд. ОСОБА_16 ознайомившись із вказаним протоколом, також його підписав зазначивши, що зауважень не має. ( т .1 а. с. 101-103 );

- протокол допиту свідка ОСОБА_34 , який пояснив обставини своєї участі 24.12.08, як понятого у проведенні огляду місця події за результатами якого в належному гр. ОСОБА_16 портфелі були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 6 тисяч доларів США. У частині обставин проведення зазначеного огляду та його результатів свідок ОСОБА_35 надав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_30 ( т. 1 а. с. 104-106);
- протокол допиту свідка ОСОБА_36 , який пояснив, що працює слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України. З початку вересня 2008 року в його провадженні перебуває кримінальна справа № 49-2550, порушена щодо погроз вбивством гр. ОСОБА_37 за ч. 1 ст. 129 КК України. У ході розслідування цієї справи були встановлені факти вчинення бандитизму гр. ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 . У жовтні 2008 року щодо вказаних осіб порушена кримінальна справа за ст. 257, ч.2 ст. 129 та ч. 2 ст. 279 КК України. До оперативного супроводження зазначеної кримінальної справи були залучені оперативні працівники підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю МВС України. В МВС України, була створена спеціальна група, яку очолював працівник апарату ГУБОЗ МВС України ОСОБА_40 , до складу цієї групи входили працівники відділу супроводження кримінальних справ цього ж Головного управління, а також працівники УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві. Оскільки працівники центрального апарату ГУБОЗ МВС України займались переважно організаційною роботою, то фактично усі питання щодо оперативного супроводження кримінальної справи ОСОБА_41 особисто вирішував із оперуповноваженим УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 . В ході оперативного супроводження зазначеної кримінальної справи ОСОБА_41 надавав неодноразові усні та письмові доручення, безпосереднім виконанням яких, або організацією виконання яких займався ОСОБА_16 , також останній здійснював розшук ряду обвинувачених у кримінальній справі. Окрім цього, ОСОБА_16 за дорученням слідчого, особисто брав учать у проведенні окремих слідчих дій у справі, як то проведення та організація обшуків. ОСОБА_42 під час розслідування справи, працівникам підрозділів боротьби із організованою злочинністю, як у м. Києві, так і України надавалися доручалося з приводу проведення оперативних заходів направлених на відшукання інших епізодів злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших. Приблизно у листопаді 2008 року ОСОБА_43 звернувся до ОСОБА_36 з приводу встановлення ним факту захоплення приміщень у буд. АДРЕСА_2 , які належали релігійній організації. Оскільки матеріали стосувалися протиправної діяльності ОСОБА_19 , зазначені матеріали були направлені до ГПУ, та долучені до кримінальної справи №49-2550. Суть матеріалів зводилася до того, що ОСОБА_19 на початку 2000 років продав власні приміщення цій релігійній організації, а після підвищення цін на нерухомість намагався незаконним шляхом забрати такі приміщення. Крім цього, ОСОБА_44 відомо, що ОСОБА_16 проводив певну роботу у пошуку інших подібних епізодів злочинної діяльності вказаних вище осіб, оскільки розповідав, що можливо невдовзі надасть додаткові матеріали про злочинну діяльність ОСОБА_19 . Щодо ОСОБА_17 , то останній допитувалася, як свідок у розслідуваній ОСОБА_42 кримінальній справі, і з його свідчень було встановлено, що в нього також склалася проблемна ситуація (аналогічна тій, яка виникла із приміщеннями релігійної організації), із належними ОСОБА_17 належними приміщеннями, що також розташовуються по АДРЕСА_2 , і якими незаконно бажає заволодіти ОСОБА_19 . Перевіркою фактів та отриманням доказів щодо протиправних дій ОСОБА_19 та інших, вчинених по відношенню до майна ОСОБА_17 , міг та був зобов`язаний займатися у тому числі ОСОБА_16 . У межах доручень, які ОСОБА_41 надавав ОСОБА_43 , у ході розслідування вищевказаної кримінальної справи останній мав право та був зобов`язаний, як працівник правоохоронного органу займатися перевіркою заяв осіб, і зокрема ОСОБА_17 , з метою встановлення можливих додаткових епізодів злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших. Окрім цього, ОСОБА_41 відзначив, що до часу свого затримання ОСОБА_16 продовжував оперативне супроводження кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших. ( т. 1 а. с.107-110);
- протокол допиту свідка ОСОБА_45 , який пояснив, що працює на посаді заступника начальника управління начальника відділу боротьби з ОГ та злочинними організаціями ГУБОЗ МВС України. На початку жовтня 2008 року керівництвом МВС України було прийняте рішення про створення при ГУБОЗ МВС України оперативної групи по супроводженню кримінальної справи порушеної щодо ОСОБА_19 та інших, і передачі у провадження ОСОБА_46 оперативно-розшукової справи, по відпрацюванню злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших. Вказана ОРС була заведена ОСОБА_16 у липні 2008 року і до жовтня 2008 року знаходилася у провадженні останнього. Розпорядженням першого заступника міністра у зв`язку з великою небезпечністю злочинної групи ОСОБА_19 була створена оперативна група під керівництвом ОСОБА_46 до складу якої були включені оперативні працівники ГУБОЗ МВС України, УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, а також інших підрозділів МВС, і зокрема до складу групи входили ОСОБА_16 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та інші. У ході оперативного супроводження кримінальної справи, щодо ОСОБА_19 , розслідування якої проводиться Генеральною прокуратурою України, ОСОБА_16 проводив значний обсяг роботи оскільки був добре обізнаний у діяльності злочинної групи ОСОБА_19 , тривалий час займався відпрацюванням вказаної злочинної групи і документуванням їх злочинної діяльності. У тому числі ОСОБА_16 , який працював оперуповноваженим УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві та начальником відділу УБОЗ ГУ МВС України у Київській області, виконував доручення слідчого ГПУ у провадженні якого знаходиться кримінальна справа щодо ОСОБА_49 та інших. Згідно доручень, які надавалися слідчим ГПУ у межах кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших, у тому числі було доручення щодо проведення заходів направлених на встановлення додаткових епізодів злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших, і члени групи по документуванню злочинної діяльності вказаної банди у тому числі ОСОБА_16 повинні були займатися відпрацюванням та перевіркою інформації про інші злочини вчинені зазначеними вище особами, приймати з цього приводу заяви та проводити їх перевірку. У вечірній час 22.12.08 до ГУБОЗ МВС України приїхав ОСОБА_16 , з яким ОСОБА_50 вийшов до розташованого поряд кафе. У ході розмови ОСОБА_16 повідомив, що ним встановлена особа, прізвища якої він не називав і пояснив, що це чоловік який постраждав внаслідок злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших, і зокрема внаслідок вчиненого щодо нього злочину, заволоділи належними останньому приміщеннями по АДРЕСА_2 . Окрім цього, ОСОБА_16 пояснив, що ситуація щодо вчинення відносно власності зазначеного вище чоловіка, схожа із ситуацією, яка була задокументована раніше, і яка бала пов`язана із приміщеннями що також розташовані по АДРЕСА_2 у яких розташовувалася релігійна організація, церква і приміщеннями цієї організації незаконно заволоділи ОСОБА_19 та інші. З даного приводу ГУБОЗ МВС України була прийнята заява від представника релігійної організації, проведена її перевірка і матеріали цієї перевірки для прийняття рішення у межах розслідуваної кримінальної справи були направлені до Генеральної прокуратури України. На вищевказане повідомлення ОСОБА_16 щодо особи заявника, який бажає звернутися із заявою про злочин щодо ОСОБА_19 та інших, ОСОБА_40 вказав щоб ОСОБА_16 спрямував таку особу до ГУБОЗ МВС України, де буде прийнята відповідна заява, проведена її перевірка і матеріали перевірки з цього приводу будуть направлені для прийняття рішення до ГПУ. ОСОБА_16 повідомив, що він з цього приводу повинен додатково переговорити із заявником уточнить якісь нюанси, і після цього знову звернеться до ОСОБА_51 . 23.12.08 ОСОБА_40 знову у ГУБОЗ МВС України в м. Києві зустрівся із ОСОБА_16 , куди останній приїхав для того, щоб забрати свої речі, оскільки був призначений на посаду начальника відділу УБОЗ ГУ МВС України у Київській області. У ході спілкувався із ОСОБА_16 , ОСОБА_40 запитував, коли ним до ГУБОЗ МВС України буде спрямована особа, щодо якої, як пояснював ОСОБА_16 був вчинений злочин, угрупуванням ОСОБА_19 . На таке ОСОБА_16 повідомив, що вказана особа, збирає потрібні для долучення до заяви документи і що 24.12.08, цей чоловік звернеться до ГУБОЗ із відповідною заявою про злочин. Зранку 24.12.08 ОСОБА_40 зв`язувалися із ОСОБА_16 по телефону та у ході бесіди обговорював службові питання. Окрім цього, в ході цієї розмови ОСОБА_40 знову запитав ОСОБА_16 , про те, коли до ГУБОЗ МВС України звернеться чоловік, про якого повідомляв останній із заявою про злочин. ОСОБА_16 , пояснив, що інформацію з даного приводу він повідомить пізніше. У другій половині дня ОСОБА_16 вкотре зателефонував ОСОБА_52 та повідомив, що їде зустрічатися із чоловіком, який має звернутися із заявою про злочин та приїде із цим чоловіком до ГУБОЗ МВС України. Після цього, ОСОБА_16 , ще раз зателефонував ОСОБА_52 та повідомив, що зустрівся із чоловіком, якого назвав ОСОБА_53 , який спрямований ОСОБА_16 до ГУБОЗ МВС України. Окрім цього, ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_52 про те, що коли ОСОБА_54 , приїде до ГУБОЗ МВС України, то він тобто ОСОБА_16 додатково зателефонує і повідомить, що цей чоловік вже приїхав, і чекає біля ГУБОЗ МВС України. Після цього ОСОБА_40 очікував на ОСОБА_55 , і попередив про прибуття останнього свого підлеглого ОСОБА_56 , який мав відібрати від ОСОБА_17 заяву про злочин. Окрім цього, свідок пояснив, що незважаючи на те, що ОСОБА_16 був переведений на керівну посаду до УБОЗ Київської області, останній залишався членом оперативної групи по супроводженню кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших і був повинен займатися оперативною роботою по вказаній справі. ( т. 1 а. с. 114-119);
- протокол допиту свідка ОСОБА_18 , який пояснив що працює на посаді старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ МВС України у м. Києві. Приблизно у серпні 2006 року ним була прийнята до провадження кримінальна справа № 01-8424 порушена СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України у м. Києві за фактом підроблення документів за ознаками складів злочинів, передбачених ч.1, ч. 3 ст. 358 КК України. Під час розслідування кримінальної справи ОСОБА_18 проводилися слідчі дії з метою документування шахрайського заволодіння нежитловими приміщеннями за адресою вул. Шота Руставелі, 16 у м. Києві, як у юридичних, так і у фізичних осіб. Слідчим допитувалися, як свідки та потерпілі особи, які постраждали від злочинних дій ОСОБА_29 , Пластовця та інших невстановлених осіб. У ході розслідування справи у зв`язку із необхідністю проведення значного обсягу оперативних заходів, приблизно у листопаді 2006 року, начальником слідчого відділу була винесена постанова про створення слідчо-оперативної групи до складу якої були включені оперативні співробітники УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві серед яких у тому числі ОСОБА_16 ОСОБА_16 , та інші оперативні працівники у межах розслідування справи № 01-8424 виконували доручення ОСОБА_18 направлені на повне, всебічне та об`єктивне дослідження усіх обставин справи і зокрема встановлення потерпілих, свідків та осіб причетних до вчинення злочинних дій. Учасники групи виконували доручення з приводу виконання слідчих дій та оперативних заходів. У ході досудового слідства по вказаній кримінальній справі у жовтні 2006 року ОСОБА_18 допитував як свідка ОСОБА_17 , який пояснив обставини за яких ним були укладені договори купівлі-продажу приміщень по АДРЕСА_2 , із громадянами ОСОБА_57 та ОСОБА_29 . На виконання умов договору ОСОБА_17 заплатив ОСОБА_58 та ОСОБА_29 грошові кошти за придбану нерухомість, але у подальшому були з`ясовані обставини, відповідно до яких, ОСОБА_59 який виступав продавцем приміщень по АДРЕСА_2 , нібито зробив це неправомірно, оскільки директор зазначеного вище Товариства, на прізвище ОСОБА_60 не був наділений зборами засновників, повноваженнями на проведення операцій із відчуження нерухомого майна. Таким чином по відношенню до ОСОБА_61 були вчинені шахрайські дії у результаті яких він міг бути позбавлений права власності на придбані приміщення. ОСОБА_18 проводився комплекс слідчих дій направлених на перевірку показань ОСОБА_17 , проводилися виїмки документів, які мали відношення до придбаної останнім нерухомості, призначалися почеркознавчі дослідження документів, висновки яких свідчили про вчинення щодо нерухомого майна ОСОБА_17 протиправних дій. Проводячи досудове слідство у справі ОСОБА_18 відпрацьовувалися інші епізоди злочинної діяльності ОСОБА_29 , ОСОБА_62 та інших, і безпосередньо, приймалася заява від представників ТОВ «Волга-Бурмаш» у яких Капітонов, Пластовець та ін., заволоділи приміщеннями, цього Товариства, які також розташовувалися по АДРЕСА_2 і за цим фактом слідчим була порушена кримінальна справа за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. У ході оперативно-розшукових заходів, ОСОБА_16 який проводив оперативне супроводження кримінальної справи № 01-8424 приблизно у листопаді 2006 року познайомився із ОСОБА_17 з яким спілкувався з приводу обставин справи та зокрема встановлення місця знаходження ОСОБА_29 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 та ін. ОСОБА_16 та інші члени оперативної групи по зазначеній кримінальній справі виконували доручення слідчого щодо проведення окремих слідчих дій і зокрема обшуків та проводили оперативні заходи направленні на документування злочинної діяльності ОСОБА_29 , ОСОБА_62 та інших. Влітку 2007 року постанова про порушення кримінальної справи №01-8424 була оскаржена у судовому порядку до Голосіївського районного суду м. Києва, яким постанова про порушення кримінальної справи була скасована, а матеріали кримінальної справи залишені в суді. ( т. 1 а. с. 120-126 );
- протокол допиту свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що працює адвокатом адвокатської фірми «Петро Бойко і партнери». У період 2007 року до нього звернувся ОСОБА_17 , який попросив надати йому правову допомогу у ситуації, яка склалася навколо нежилих приміщень, розташованих по АДРЕСА_2 . ОСОБА_22 проаналізував документи надані ОСОБА_17 , дійшов висновку, що в учасників операції з продажу нерухомості, що знаходиться за вказаною адресою вбачається склад злочину, у зв`язку із чим був переконаний у тому що з даного приводу потрібно звернутися до правоохоронних органів із відповідною заявою про злочин. Особисто ОСОБА_22 була підготована заява про злочин за підписом ОСОБА_17 , у якій йшла мова про необхідність прийняття рішення щодо ОСОБА_24 , який був задіяний у злочинній схемі по шахрайському заволодінню майном ОСОБА_17 . Вказана заява за погодженням із ОСОБА_17 була складена на ім`я слідчого СУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_64 оскільки, як пояснював ОСОБА_17 у провадженні цього слідчого знаходилася кримінальна справа, яка стосувалася у тому числі злочинного заволодіння вищевказаними приміщеннями і у якій ОСОБА_17 допитували як свідка. На початку грудня 2007 року ОСОБА_22 цінним листом направив вказану заяву із додатками до УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, який розташовується по вул. Антоновича, 114, і де також знаходяться робочі місця слідчих СУ ГУ МВС України у м. Києві. ОСОБА_22 не виключає, що до написання цієї заяви він у кафе розташованому поблизу приміщення УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, зустрічався із працівником УБОЗу ОСОБА_16 , але погано пам`ятає ці події. Ініціатором вказаної зустрічі із ОСОБА_65 був ОСОБА_17 , який був знайомий із ОСОБА_16 і їх пов`язували обставини кримінальної справи, яку розслідував ОСОБА_66 . У ході розмови ОСОБА_16 та ОСОБА_17 розмовляли із приводу обставин написання заяви щодо злочинних дій ОСОБА_63 , але деталей цієї розмови ОСОБА_22 не пам`ятає. Через деякий час ОСОБА_17 на початку 2008 року повідомив ОСОБА_22 , що заява яку останній направив поштою, повернулася назад на домашню адресу ОСОБА_17 , і він з`ясовував питання повернення заяви у УБОЗі, але йому нічого зрозумілого не пояснили. У січні-лютому 2008 року ОСОБА_17 попросив ОСОБА_22 скласти іншу заяву аналогічного змісту, щодо злочинних дій ОСОБА_24 , тільки адресатом отримання цієї заяви потрібно було зазначити УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, що ОСОБА_22 і зробив. Вказану заяву за підписом ОСОБА_17 із аналогічними додатками ОСОБА_22 передав ОСОБА_17 який повідомив, що має передати цю заяву ОСОБА_16 , для її розгляду та прийняття процесуального рішення. Через певний час ОСОБА_22 і ОСОБА_17 дійшли обопільної згоди про те, що допомога ОСОБА_22 з приводу вищевказаних обставин є не ефективною і вони розірвали стосунки. Наслідки розгляду вищевказаної заяви ОСОБА_22 невідомі. ( т. 1 а.с. 127-129);

- протокол очної ставки між підозрюваним ОСОБА_16 та свідком ОСОБА_17 , в ході якої останній підтверджуючи показання надані ним в ході допиту як свідка, викрив ОСОБА_16 у злочинних діях пов`язаних із вимаганням та одержанням хабара. (т. 2 а. с. 139-141);
- висновок хімічної експертизи № 4 л від 28.01.09, згідно якого на вилучених 24.12.08 в ході огляду у гр. ОСОБА_16 грошових коштах у сумі 6 тисяч доларів США, які він одержав, як хабар від ОСОБА_17 , наявні сліди спеціальної хімічної речовини. На наданих на дослідження ватних тампонах, яким 24.12.08 у ході огляду були проведені змиви з рук ОСОБА_16 , наявні сліди спеціальної хімічної речовини. На наданому на дослідження портфелі, що належить ОСОБА_16 , який був вилучений у нього в ході огляду місця події проведеного 24.12.08, і у якому були виявлені грошові кошти, у сумі 6 тисяч доларів США наявні сліди спеціальної хімічної речовини. Спеціальна хімічна речовина, виявлена на вищевказаних грошових купюрах, ватних тампонах, якими були проведені змиви з рук ОСОБА_16 та належному останньому портфелі, однакова з речовиною, якою вказані грошові кошти були помічені та вручені ОСОБА_17 (т. 1 а. с. 215-217);
- заяву про злочин гр. ОСОБА_17 від 23.12.08 поданою до СБ України, у якій останній будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, виклав обставини за яких працівник правоохоронного органу ОСОБА_16 вимагає хабар у сумі 6 тисяч доларів США, за сприяння у вирішення питання щодо прийняття від ОСОБА_17 заяви про злочин вчинений гр. ОСОБА_19 та іншими, сприяння у розгляді цієї заяви та її спрямування до Генеральної прокуратури України для порушення кримінальної справи, наданні з приводу результатів розгляду цієї заяви відповідного документу, а також за належне оперативне супроводження та документування злочинних дій осіб причетних до злочинного заволодіння нерухомим майном ОСОБА_17 ( т.1 а. с. 6);
- протокол огляду від 24.12.08 року відповідно до якого працівниками СБ України, з метою перевірки заяви ОСОБА_17 про злочин, у присутності понятих були оглянуті та помічені спеціальною хімічною речовиною грошові кошти у сумі 6 тисяч доларів США, які після цього були вручені ОСОБА_17 для викриття злочинних дій ОСОБА_16 . Окрім цього, до вказаного протоколу огляду були долучені конверти із зразками спеціальної хімічної речовини, якою були помічені грошові кошти та зазначені конверти булим належним чином опечатані, а їх цілісність скріплена підписами понятих. ( т.1 а. с. 8-22);
- протокол огляду місця події від 24.12.08 проведеного поблизу будівлі по вул. Володимирська, 16 у м. Києві у відповідності до якого у ОСОБА_16 були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 6 тисяч доларів США, які останній одержав як хабар від ОСОБА_17 . Окрім цього в ході вказаного огляду був вилучений належний ОСОБА_16 портфель у якому знаходилися грошові кошти, які він одержав як хабар від ОСОБА_17 . Також за результатами огляду спеціалістом СБ України із рук ОСОБА_16 на ватні тампони були проведені змиви, які були поміщені до конверту, цілісність якого була скріплена підписами понятих. За результатами ознайомлення із вказаним протоколом огляду ОСОБА_16 власноручно вчинив напис згідно якого зазначив, що з протоколом огляду він ознайомлений та зауважень щодо його проведення не має.( т. 1 а.с.23-32);
- протокол огляду від 08.04.09 у ході якого був оглянутий цифровий пристрій, диктофон «OLIMPUS Digital voice Recorder WS-320М», що був долучений гр. ОСОБА_17 до своєї заяви про злочин від 23.12.08, і на якому наявні аудіо-записи, що фіксують розмови ОСОБА_17 із ОСОБА_16 , які мали місце 20.12.08, 22.12.08 та 23.12.08. Згідно текстів вказаних розмов, вони чітко фіксують обставини за яких ОСОБА_16 вчиняв активні дії направлені на вимагання та подальше одержання від ОСОБА_17 хабара. ОСОБА_16 детально пояснює за які саме дії у інтересах ОСОБА_17 він бажає одержати хабар у сумі 6 тисяч доларів США, зазначаючи при цьому, що дії у інтересах ОСОБА_17 він почне вчиняти тільки після одержання хабара. ( т. 2 а. с. 19-29);
- протокол огляду від 03.02.09 у ході якого був проведений детальний огляд аудіокасети «Sony Position Normal HF 90» № 7/300; «Міні-диску» «Soni Premium Recordable MD-80» № 7/158 мд та «Компакт-диску» CD-R» «700мв» №294нт, які були надані СБ України відповідно до листа у якому повідомляється про те, що вказані носії містять аудіо інформацію, яка була отримана у ході оперативно розшукових заходів, що здійснювалися у межах перевірки заяви ОСОБА_17 про злочин. Вказаним протоколом огляду встановлено, що зокрема аудіокасета «Sony Position Normal HF 90» фіксує розмову, що мала місце 24.12.08 у ресторані «Спотикач» та відбувалася між ОСОБА_17 та ОСОБА_67 у ході якої останній одержав від ОСОБА_17 хабар у сумі 6 тисяч доларів США, за виконання у інтересах останнього дій пов`язаних із сприянням у прийняті та розгляді ГУБОЗ МВС України заяви про злочин, спрямування цієї заяви до ГПУ, надання ОСОБА_17 документу з приводу результатів розгляду його заяви та організацію належного оперативного супроводження кримінальної справи і документування епізоду злочину щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_17 . Наявний на «Компакт-диску» CD-R» «700мв» аудіо запис, фіксує розмову ОСОБА_16 , із працівником ГУБОЗ МВС України ОСОБА_68 , що мала місце 24.12.08 якому ОСОБА_16 пояснює, що зустрівся із ОСОБА_17 , який має приїхати до ГУБОЗ МВС України для написання заяви. При цьому ОСОБА_16 зазначає, яким чином від ОСОБА_17 у ГУБОЗ МВС України має бути відібрана заява про злочин, та коротко викладає її зміст. ( т.2 а. с. 31-35);
- протокол огляду від 02.04.09 відповідно до якого були оглянуті документи, що були долучені свідком ОСОБА_17 до свого протоколу допиту як свідка, а саме документи, які засвідчують факт розгляду у судовому порядку цивільної справи, предметом якої є спірні приміщення по АДРЕСА_2 , які за вищевикладених обставин придбав ОСОБА_17 . Документи, які підтверджують звернення ОСОБА_17 у період грудня 2007 із заявою про злочинні дії ОСОБА_24 , і зокрема поштовий конверт із відмітками пошти, вмістом якого є заява про злочин за підписом ОСОБА_17 та додатки до цієї заяви. ( т. 2 а.с.36-37);
- протокол огляду від 02.04.09 відповідно до якого були оглянуті документи кримінальної справи № 01-8424, копії із матеріалів якої були проведені у Голосіївському районному суді м. Києва. Документи вказаної кримінальної справи засвідчують факт перебування ОСОБА_16 у складі слідчо-оперативної групи по кримінальній справі № 01-8424, обставинами дослідження якої була злочинна діяльність ОСОБА_19 та інших. Документи вказаної кримінальної справи свідчать про активну участь ОСОБА_16 у проведенні в межах вказаної кримінальної справи слідчих дій та оперативних заходів, направлених на документування та викриття злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших. ( т.2 а.с. 74-114);
- протокол огляду від 08.04.09 відповідно до якого були оглянуті, касети з відеозаписом огляду місця події, який мав місце 24.12.08 у ході якого у ОСОБА_16 серед іншого були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 6 тисяч доларів США, які він одержав як хабар від ОСОБА_17 . За результатами вказаного огляду, інформація із відеокасет огляду місця події (за виключенням епізоду огляду виявлених у ОСОБА_16 секретних документів) була переписана на «DVD» диски, які долучені до справи. ( т. 2 а.с. 115-116);
- долученими до кримінальної справи, відповідно до постанов від 30.01.09; 08.04.09; 02.04.09 та 09.04.09 речовими доказами, а саме: грошовими коштами у сумі 6 0000 (шість тисяч) доларів США, які ОСОБА_16 24.12.08 одержав як хабар від ОСОБА_17 ; зразками хімічної речовини, якою 24.12.08 були оброблені грошові кошти; портфелем, що належить ОСОБА_16 у якому 24.12.08 були виявлені грошові кошти, які останній одержав як хабар від ОСОБА_17 ; тампонами із змивами з правої та лівої рук ОСОБА_16 , диктофоном «OLIMPUS Digital voice Recorder WS-320M»; аудіокасетою «Sony Position Normal HF 90» № 7/300; «Міні-диском» «Soni Premium Recordable MD-80» № 7/158 мд, «Компакт-диском» «CD-R 700мв» №294нт, двома «DVD» дисками з записом (за виключенням запису епізоду виявлення та вилучення секретних документів) огляду місця події від 24.12.08 у ході якого у ОСОБА_16 були виявлені і вилучені грошові кошти, які він одержав як хабар від ОСОБА_17 , документами, які були долучені свідком ОСОБА_17 до свого протоколу допиту як свідка, а саме: поштовим конвертом, описом про вкладені до конверту документу, заявою про злочин за підписом ОСОБА_17 та додатки до цієї заяви. ( т. 2 а. с. 121-124 );
- послужним списком ОСОБА_16 , яким фіксується перебування останнього на службі в органах МВС України і зокрема на посадах в УБОЗ МВС України у м. Києві та УБОЗ МВС України у Київській області. ( т. 1 а.с. 138-142);
- функціональними обов`язками ОСОБА_16 на посаді оперуповноваженого в ОВС відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями загально-кримінальної спрямованості УБОЗ МВС України у м. Києві. Функціональними обов`язками ОСОБА_16 на посаді начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями загально-кримінальної спрямованості УБОЗ МВС України у Київській області. Розпорядженням керівництва ГУБОЗ МВС України № 102 від 26.08.08 відповідно до якого ОСОБА_16 включений до складу оперативної групи з документування в рамках ОРС учасників організованої злочинної групи, які скоюють вимагання грошей та майна у підприємців на території України. Розпорядженням керівництва ГУБОЗ МВС України № 1046 від 01.10.08 відповідно до якого ОСОБА_16 включений до складу оперативної групи з супроводження кримінальної справи № 49-2550 порушеної щодо ОСОБА_19 та інших. ( т. 1 а.с. 87-88, 202-203, 196-199);

Але всебічно дослідивши всі обставини кримінальної справи та оцінивши кожний зібраний під час досудового слідства доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів обвинувачення з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувального вироку, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного законодавства, а інші як самі по собі, так і в сукупності прямо чи опосередковано не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному висновку.

Так, згідно з вимогами ст. 323 КПК України в основу вироку можуть бути покладені достовірні докази, досліджені в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.67 КПК України 1960 року, ніякі докази для суду, прокурора та слідчого не мають наперед встановленої сили.

При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності й достатності для вирішення питань, зазначених у ст.324 КПК України 1960 року.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

А тому як вже зазначалось вище, всебічно й повно дослідивши усі фактичні обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, вживши усіх можливих, передбачених процесуальним законом, заходів до їх встановлення, в повному обсязі перевіривши зібрані на досудовому слідстві докази, надавши у сукупності належну оцінку відповідно до вимог ст.67 КПК України 1960 року, а також перевіривши й інші докази, які були здобуті по справі та досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку про недоведеність участі ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України та про відсутність в діянні останнього складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України (в редакції станом на 11.06.2009).

Так, в ході судового розгляду судом встановлено, що наказом начальника ГУ МВС України у м. Києві №217 к від 12.07.06 ОСОБА_16 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами та злочинними організаціями і їх лідерами УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Наказом начальника ГУ МВС України у м. Києві № 768 о/с від 01.11.07 ОСОБА_16 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття резонансних злочинів УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Наказом начальника ГУ МВС України у м. Києві № 737 о/с від 01.08.08 ОСОБА_16 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві.

Відповідно до наказу № 1162 о/с від 12.12.2008 року ОСОБА_16 був відряджений до ГУ МВМС України в Київській області та звільнений з посади оперуповноваженого ОВС відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями Управління по боротьбі з організованою злочинністю.

Відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Київській області № 706 о/с від 18.12.2008 ОСОБА_16 , призначено на посаду начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у Київській області.

У відповідності з функціональними обов`язками оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 , зокрема зобов`язаний: узагальнювати, аналізувати і оцінювати отриману оперативну інформацію, на основі її аналізу заводити справи оперативного обліку, здійснювати їх реалізацію, залучати до негласного співробітництва громадян, з метою отримання відомостей про протиправну діяльність ОЗУ; здійснювати взаємодію з іншими підрозділами УБОЗ, оперативними службами МВС, ГУ, СБУ, ДДУПВП, а також слідства по роботі з ОЗУ. Виконувати оперативне супроводження при розслідуванні кримінальних справ; проводити перевірку та приймати рішення згідно чинного законодавства по матеріалам, які надійшли йому для виконання; викривати та припиняти діяльність ОГ, які займаються вимаганнями, розбійними нападами, незаконним обігом зброї та важких наркотиків, незаконним заволодінням транспортними засобами, скоюють інші тяжкі та особливо тяжкі злочини загально-кримінального спрямування.

У відповідності із функціональними обов`язками начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями загально кримінальної спрямованості УБОЗ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_16 , серед іншого зобов`язаний: організовувати та контролювати виконання вказівок, розпоряджень, наказів МВС України, ГУБОЗ МВС України, ГУ МВС України у Київській області по пріоритетним напрямкам оперативно-службової діяльності щодо документування організованих груп і злочинних організацій, кримінальних авторитетів, «злодіїв у законі» та осіб віднесених до категорії «кілер». знешкодження їх економічного підґрунтя, а також розкриття резонансних злочинів та осіб їх скоївших, які відносяться до компетенції служби БОЗ.

Згідно до положень Закону України «Про міліцію» ОСОБА_16 , як працівник правоохоронного органу, зобов`язаний: забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок; виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення; розшукувати осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства і суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, передбачених законодавством; виконувати прийняті в установленому законом порядку і в межах своєї компетенції рішення прокурора, слідчого, суду та інше.

Окрім цього, згідно положень зазначеного Закону України, ОСОБА_16 для виконання покладених на нього вказаним Законом обов`язків має право: вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу; перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, що посвідчують їх особу, а також інші документи, необхідні для з`ясування питання щодо додержання правил, нагляд і контроль за виконанням яких покладено на міліцію; викликати громадян і службових осіб у справах про злочини та у зв`язку з матеріалами, що знаходяться в її провадженні, в разі ухилення без поважних причин від явки за викликом піддавати їх приводу у встановленому законом порядку; проводити в порядку провадження дізнання і за дорученням слідчих органів у кримінальних справах обшуки, вилучення, допити та інші слідчі дії відповідно до кримінально- процесуального законодавства, та ін.

Таким чином, в силу вищезазначених владних повноважень, ОСОБА_16 , будучи наділеним правом у межах своєї компетенції пред`являти вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними та фізичними особами, є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_16 є працівником правоохоронного органу.

Так, 04.09.06 слідчим в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_18 прийнята до провадження кримінальна справа № 01-8424, яка була порушена 24.07.06 за фактом підробки та використання підроблених документів за ознаками складів злочинів, передбачених ч.1 ст. 358; ч.3 ст.358 КК України. В межах даної кримінальної справи слідчим в ОВС СУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_18 була порушена кримінальна справа за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України

Обставинами, що зокрема досліджувалися у межах кримінальної справи № 01-8424 були протиправні дії гр. ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ін., щодо шахрайського заволодіння у юридичних та фізичних осіб нежилими приміщеннями розташованими за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно постанови від 24.11.06 у кримінальній справі № 01-8424 створена слідчо-оперативна група до складу якої у тому числі включений оперуповноважений в ОВС УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 .

У ході розслідування кримінальної справи № 01-8424 за її обставинами був допитаний як свідок гр. ОСОБА_17 , котрий повідомив про діяльність ряду осіб, і зокрема ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які причетні до подій, наслідком яких стало протиправне заволодіння придбаними ОСОБА_17 у власність приміщеннями по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_16 , здійснюючи оперативне супроводження кримінальної справи № 01-8424, познайомився із ОСОБА_17 , який йому повідомив про неправомірні дії відносно нього з боку ОСОБА_19 щодо відібрання належного йому приміщення на АДРЕСА_2 та про те, що він, ОСОБА_17 , тривалий час спілкувався з членами злочинного угрупування та був добре обізнаний у їхній діяльності, зокрема, близько знайомим з одним із членів злочинного угрупування ОСОБА_69 , у зв`язку з чим ним було запропоновано ОСОБА_17 негласне співробітництво, тобто в якості інформатора. Крім того, як ОСОБА_16 так і ОСОБА_18 неодноразово ОСОБА_17 пропонувалося написати заяву на, що ОСОБА_17 своєї згоди не давав. А після того як виникла необхідність проведення слідчих дій за участю ОСОБА_17 останній перестав виходити на зв`язок із співробітниками правоохоронного органу.
31 липня 2007 року суддею Голосіївського районного суду м.Києва постанову від 01.02.2007 року про порушення кримінальної справи № 01-8424 відносно невстановлених слідством осіб за фактом шахрайства в особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України скасовано, а в порушенні кримінальної справи відмовлено. Після чого матеріли кримінальної справи № 01-8424 залишилися на зберіганні у Голосіївському районному суді м.Києва.

Крім того судом встановлено, що в період часу з 2006 по 2008 рік відбувалися судові розгляди цивільних справ в яких, зокрема, стороною був ОСОБА_17 з приводу купівлі-продажу приміщень за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином в порядку цивільного судочинства вирішувалося питання щодо спірних приміщень на АДРЕСА_2 , одним із власників яких являвся ОСОБА_17 .

У 13 лютому 2008 року ОСОБА_17 особисто було подано заяву про злочини Рудюка до УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві, яка була отримана Грицишеним, зареєстрована в журналі реєстрації та обліку заяв УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві під № М-225 та в подальшому спрямована на підставі рапорту ОСОБА_18 для розгляду ГУБОЗ 10.03.2008 року.

У жовтні 2008 року слідчим Генеральної прокуратури України ОСОБА_42 винесено постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_70 та ОСОБА_71 за ст.257; ч.2 ст.129; ч.2 ст.279 КК України в межах кримінальної справи №49-2550, яка надійшла до його провадження у вересня 2008 року.

Розпорядженням заступника начальника ГУБОЗ МВС України ОСОБА_72 від 26.08.2008 року № 102 створено оперативну групу з документування учасників ОЗГ, які займаються вимаганнями на території України, до складу якої включений оперуповноважений в ОВС УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_16 .

Розпорядженням начальника ГУБОЗ МВС України ОСОБА_73 від 01.10.2008 року № 1046 у зв`язку із розшуком ОСОБА_19 створено оперативну групу в складі якої був включений оперуповноважений в ОВС УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_16 .

В рамках кримінальної справи № 49-2550 слідчим ОСОБА_42 надавалися доручення у порядку ст.114 КПК України на ім`я начальника УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві безпосереднім виконанням яких або організацією яких займався ОСОБА_16 .

З УБОЗ ГУ МВС України у м.Києві були направлені до ГПУ матеріали з приводу встановлення ОСОБА_16 факту захоплення приміщень у буд. АДРЕСА_2 та долучені до кримінальної справи № 49-2550. В рамках кримінальної справи № 45-2550 в якості свідка був допитаний ОСОБА_17 , який повідомив про незаконне заволодіння ОСОБА_19 належними йому приміщеннями розташованими по АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_17 не виявляв бажання бути визнаним потерпілим в межах даної кримінальної справи.

Станом на 24 грудня 2008 року ОСОБА_16 здійснював оправне супроводження кримінальної справи № 49-2550 щодо ОСОБА_19 та інших.

Приблизно у вересні 2008 року ОСОБА_16 та ОСОБА_17 мали зустріч, ініціатором, якої був останній з приводу повідомлення ним інформації, що стосувалась кримінальної справи щодо ОСОБА_19 .

У подальшому 19.12.2008, 23.12.2008 відбувалися зустрічі між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ініціатором, яких був останній, в ході чого за ініціативою ОСОБА_17 йшла розмова щодо необхідності написання ОСОБА_17 заяви про злочин ОСОБА_49 , її реєстрації та визнання його потерпілим, у рамках кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших.

Така потреба у наявності статусу потерпілого у кримінальній справі була викликана за твердженням ОСОБА_17 для долучення документів, підтверджуючих такий статус до матеріалів цивільної справи у Верховному суді України під час судового засідання 25.12.2008 року.

ОСОБА_74 , здійснюючи оперативне супроводження кримінальної справи № 49-2550, яка перебувала у провадженні слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_36 , порекомендував ОСОБА_17 , з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших, звернутися із заявою до УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві. Про наявність особи, яка може повідомити про протиправну діяльність ОСОБА_19 та інших, ОСОБА_16 довів до відома старшого оперативної групи ОСОБА_46 та слідчого ГПУ ОСОБА_36

24.12.2008 року за ініціативою ОСОБА_17 відбулася зустріч з ОСОБА_16 , приблизно о 16 год. 00 хв., у ресторані «Спотикач», розташованого по вул. Володимирській, 16 в м.Києві.

В ході зустрічі ОСОБА_17 знову став вести розмови щодо написання заяви про злочин, на що ОСОБА_16 в черговий раз порекомендував із такою заявою звернутися до УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві. ОСОБА_16 у присутності ОСОБА_17 зателефонував старшому оперативної групи ОСОБА_52 та повідомив про намір прибуття ОСОБА_17 в цей день до УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві, з метою написання заяви про злочин ОСОБА_19 та інших.

Після зустрічі з ОСОБА_17 та виходу з ресторану «Спотикач» ОСОБА_16 був затриманий співробітниками СБУ.

В ході огляду місця події співробітниками СБ України із зовнішньої кишені, яка закривалась на блискавку, портфелю ОСОБА_16 були вилучені разом з іншими речами, предметами та документами з грифом «цілком таємно», грошові кошти в сумі 6000 доларів США, які мали маркування спеціальною хімічною речовиною.

Згадані грошові кошти потрапили до портфелю ОСОБА_16 поза волею останнього за невстановлених судом обставин, а не в якості хабара, отриманого нібито від ОСОБА_17 за виконання в інтересах останнього дій із використанням наданої ОСОБА_16 влади.

Так, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_16 у пред`явленому обвинуваченні винним себе не визнав, дав показання суду про те, що десять років пропрацював в МВС на посаді оперуповноваженого карного розшуку та відділі боротьби з організованою злочинністю начальником відділу УБОЗ він пробув лише 12 днів. По роду своєї діяльності він відпрацьовував первинні матеріали по яким потім приймав рішення про передачу в слідство або відмову в порушенні кримінальної справи. Проаналізувавши, докази зібрані у даній кримінальній справі стосовно нього, переконаний, що дана провокація хабара відносно нього планувалась заздалегідь.

Так, з ОСОБА_17 він познайомився приблизно весною 2006 року, коли супроводжував кримінальну справу №01-8424, яка була порушена слідчим ОСОБА_18 . В один із днів його викликав слідчий ОСОБА_18 до свого кабінету, де знаходився ОСОБА_17 та, вказавши на ОСОБА_17 повідомив, що останній є потерпілим по справі ОСОБА_19 , у зв`язку з відібранням приміщення по АДРЕСА_2 . Він спілкувався з ОСОБА_17 у присутності ОСОБА_18 , в ході чого останній йому повідомляв про неправомірні дії відносно нього з боку ОСОБА_19 . Також в ході бесіди він вияснив, що ОСОБА_17 тривалий час спілкувався з членами злочинного угрупування та був добре обізнаний у їхній діяльності. Був добрим знайомим одного з членів злочинного угрупування ОСОБА_75 , який був правою рукою ОСОБА_19 та виконував роль в ОЗГ фінансоутримувача коштів. Вислухавши ОСОБА_17 , ним було запропоновано написати заяву про неправомірні дії ОСОБА_19 , на що ОСОБА_17 в категоричній формі відмовився. Оскільки ОСОБА_17 довгий час був вхожий в злочинне угрупування ним було запропоновано ОСОБА_17 негласне співробітництво, тобто в якості агента. Через деякий час ОСОБА_17 погодився співпрацювати, як негласний співробітник та з тих пір у них склались з ОСОБА_17 стосунки як оперативного співробітника та інформатора.

Згідно ст. 8, ст. 11 п.2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та наказів МВС України він має право співробітничати з громадянами України та за їхньою згодою використовувати їх в якості інформаторів.

Інформацію, яку надавав ОСОБА_17 , він викладав в оперативних довідках. Потім дана інформація перевірялася, більшість наданої ним інформації не знайшла свого підтвердження.

Під час співробітництва з ОСОБА_17 , він неодноразово пропонував останньому про необхідність написання заяви про злочин, однак останній відмовлявся. На початку 2007 року ОСОБА_17 зник та перестав відповідати на телефонні дзвінки. Все це його насторожило та він перестав довіряти ОСОБА_17 .

В ході проведення оперативно - розшукових заходів та розслідування по кримінальній справі № 01-8424 йому та слідчому ОСОБА_18 на мобільний телефон поступали погрози зі сторони фігурантів ОЗГ «Капітонова». Про дану ситуацію вони доповідали керівництву СУ та УБОЗ, однак керівництво ігнорувало всі повідомлення. Тобто свою безпеку та безпеку своїх сімей, вони зі слідчим ОСОБА_18 забезпечували самостійно.

Приблизно в січні 2008 року йому зателефонував ОСОБА_18 та повідомив, що він зараз зустрічається з ОСОБА_17 та його адвокатом в кафе «Каприз», що на розі вулиць Антоновича та Тельмана. Приїхавши на зустріч, він познайомився з адвокатом ОСОБА_17 - ОСОБА_22 . Тема бесіди була про те, що ОСОБА_17 згоден писати заяву, але він не хоче, щоб по ній була порушена кримінальна справа. На що він відповів, що на відмовні матеріали працювати не буде. Після цієї зустрічі ОСОБА_17 зник з поля зору.

Приблизно на початку вересня 2008 року ОСОБА_17 зателефонував та повідомив, що він бачив по телебаченню фото ОСОБА_19 та інших, а також те, що вони розшукуються. Крім того він повідомив, що декілька днів тому бачив одного з розшукуваних Пластовця. Він ОСОБА_16 , проявив інтерес до його інформації і на наступний день вони зустрілися. На зустрічі він намагався якнайбільше витягнути інформацію про фігурантів, їх оточення, охоронників, коханок та інше.

Також на даній зустрічі він з`ясовував у ОСОБА_17 чи надумав він писати заяву про злочин, останній відповів відмовою, але повідомив, що подумає. На черговій із зустрічей , він повідомив ОСОБА_17 , що надав слідчим ГПУ його дані, як потерпілого від дій ОЗГ ОСОБА_29 і його будуть викликати до ГПУ на допити. З середини листопада до 17.12.2008 року він з ОСОБА_17 не спілкувався.

Приблизно 17 або 18.12.2008 року ОСОБА_17 йому в телефонній розмові повідомив, що бажає написати заяву про злочин, щодо ОЗГ ОСОБА_29 , однак він відповів, що відношення до цієї справи вже не має та працює в УБОЗі Київської області, порекомендувавши йому звертатись із заявою до ГУБОЗ на вул. Багговутівську, 2. ОСОБА_17 почав наполягати на зустрічі та телефонував йому по 15-20 разів на день. У зв`язку з займаною посадою у нього не було часу для зустрічей з ОСОБА_17 та вони зустрілися лише 19.12.2008 року. На зустрічі ОСОБА_17 розповів, що був два рази на допиті в ГПУ. На його запитання ОСОБА_17 повідомив, що заяву про злочин так і не написав, оскільки слідчий прокуратури сказав, що велика черга. Дана відповідь йому була незрозуміла, а тому він ОСОБА_76 ще раз пояснив, куди потрібно їхати і писати заяву. При цьому вказав, щоб набрав його та він домовиться, щоб у ГУБОЗ у нього прийняли заяву без затримок. В подальшому ОСОБА_17 продовжував кожен день йому телефонувати по декілька разів на годину і хотів знову зустрітись. 23.12.2008 року ОСОБА_77 фактично його виловив біля приміщення ГУМВС України в м. Києві, коли він виходив з приміщення та запрошував до ресторану «Спотикач», однак він відмовився. Знову ж таки була розмова про заяву про злочин, яку ОСОБА_17 ще не написав на той час. Крім того ОСОБА_17 повідомив, що йому потрібна буде довідка для ВСУ, про те, що він є потерпілим у кримінальній справі, на що він здивувався та відповів, що ВСУ ніяких додаткових документів не приймає. 24.12.2008 році біля 11.00 год. ОСОБА_17 знову йому телефонував та наполягав на зустрічі, однак він відповів йому, щоб той не морочив голову, оскільки в нього багато роботи і поклав слухавку. Після чого ОСОБА_17 продовжував наполегливо телефонувати, на що він у грубій формі попросив його не заважати працювати. Але останній наполягав, просив, казав, що в нього є інформація, яка може його зацікавити. Він ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_17 приїхати на АДРЕСА_4 , де знаходиться УБОЗ Київської обл., однак, ОСОБА_17 відмовився і повідомив, що йому буде зручно в центрі зустрітись. Тоді він повідомив, що приблизно біля 14.00 год. планує бути на АДРЕСА_5 , де йому потрібно було В ДОТЗ відвезти секретні документи. Приблизно о 14 год. ОСОБА_17 продовжував йому постійно телефонувати та повідомив, що чекає його в ресторані «Спотикач», на що він повідомив, що не має часу та в ресторан заходити не буде, однак останній наполягав вказуючи що у нього важлива зустріч, що вийти він не може та в нього дуже важлива інформація. Прибувши приблизно о 16 год. на вул. Володимирську, 15 в м.Києві, він зайшов до ресторану, де ОСОБА_17 поводив себе дивно був знервований, ніякої інформації важливої йому не повідомив, а почав знову про свою заяву говорити. Він в грубій формі пояснив, щоб він не морочив йому голову та ще раз сказав, щоб він їхав та писав заяву. Вийшовши з ресторану, він направився в Департамент оперативно-технічного забезпечення на вул. Володимирська, 15, однак його збили з ніг, невідомі особи. При падінні він сильно вдарився задньою частиною голови, втратив свідомість, коли прийшов до тями, то лежав на спині, руки були в кайданах. Потім йому в руки дали барсетку, через деякий час підняли та дали в руки портфель. На його запитання, що сталося йому пояснили, що зараз він все дізнається. Він взяв себе в руки представився та йому повідомили, що його затримали співробітники Служби безпеки України. Останнім він повідомив, що в нього в портфелі секретні документи, на що йому відповіли, що в них поняті з допуском до секретних документів. Він вимагав, що якщо вони хочуть його обшукувати, то він бажає, щоб це робив слідчий прокуратури, і були присутні співробітники Управляння внутрішньої безпеки МВС, так як у нього знаходились цілком таємні документи. Однак йому відповіли, що вони самостійно будуть проводити обшук. В темноті він не бачив, хто з цих всіх осіб, яких було біля 15-18 чоловік співробітники Служби безпеки України, а хто поняті. З його портфеля почали діставати всі речі, повиймали навіть маленькі заколки, різні дрібнички, а потім розвернувши його портфель від нього, з бокового карману вийняли пачку грошових коштів. Після чого він дуже розхвилювався, почав переживати за свою сім`ю на той час у нього було двоє маленьких дітей, молодшій дочці було 6 місяців, в нього піднявся тиск, оскільки він усвідомив, що його підставили та намагався зрозуміти в який момент йому в портфель могли підкинути ці грошові кошти. На місці він дав пояснення, суті яких не усвідомлював. В подальшому у прокуратурі слідчий вимагав зізнатись у всьому, вказуючи що він вже в своїх поясненнях все визнав та розповів. Однак він не пам`ятав, щоб повідомляв щось подібне, та просив надати його пояснення для ознайомлення, однак йому було відмовлено.

Вважає, що відносно нього мала місце провокація. Ніяких грошових коштів від ОСОБА_17 він ніколи не вимагав та не отримував.

Вину не визнає так як злочини не скоював.

Суд, дослідивши первинні пояснення ОСОБА_16 від 24.12.2008 року, якими орган досудового слідства обґрунтовує пред`явлене обвинувачення, не бере їх до уваги та визнає їх не допустимим доказом з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.65 КПК України 1960 року визначено, що доказами у кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, показаннями обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.

Так, пояснення ОСОБА_16 до переліку визначеному ст. 65 КПК України 1960 року не відносяться до доказів.

Окрім того, первинні пояснення ОСОБА_16 , якими орган державного обвинувачення обґрунтовує пред`явлене обвинувачення, відбирались у ОСОБА_16 24.12.2008 року в період часу з 20 год. 00 хв. до 20 год. 45 хв. (т. 1 а.с. 76-78).
Однак, як вбачається з протоколу огляду місця події від 24.12.2008 року, огляд місця події за участю ОСОБА_16 проводився 24.12.2008 року в період часу з 16 год. 45 хв. до 22 год. 06 хв. (т.1 а.с. 23-32).
Таким чином з тексту вказаних документів під час огляду місця події, тобто одночасно з цією слідчою дією у ОСОБА_16 оперативним працівником відбирались пояснення.
Згідно тексту пояснень ОСОБА_16 в цей же час ознайомився зі своїми поясненнями, зокрема прочитав та здійснив запис про те, що пояснення написані з його слів вірно, ним прочитано та підписав їх.
При цьому на зв. а.с.78 т.1 на поясненнях міститься запис ОСОБА_16 датований 25.12.2008 року. Хоча згідно тексту пояснень відібрання їх було закінчене о 20 год. 45 хв. 24.12.2008 року.
З переглянутого відеозапису в судовому засіданні, який міститься на DVD-R Anv 4.7 GB/120 mm з надписом: «Диск №1 Бернацький № 50-5399 огляд 24.12.2008», на якому зафіксовано огляд місця події, вбачається, що відеозапис триває в цілому біля однієї години, тоді, як у протоколі огляду місця, зазначено, що огляд місця події тривав в період часу з 16 год. 45 хв. по 22 год. 06 хв., тобто більше п`яти годин. При цьому на відеозаписі не зафіксовано обставини відібрання у ОСОБА_16 пояснень в період часу з 20 год. 00 хв. по 20 год. 45 хв., виготовлення їх тексту, ознайомлення ОСОБА_16 з ними та підписання цих пояснень останнім.
Окрім того з переглянутого відеозапису вбачається, те, що ОСОБА_16 з самого початку проведення огляду місця події та на протязі всього відеозапису, що зафіксовано перебуває у наручниках. Даний факт підтверджений показаннями свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_34 , ОСОБА_78 .
Вказане свідчить про те, що фактично ОСОБА_16 був позбавлений можливості вільно пересуватись з 16 год. 45 хв. 24.12.2008 року.

Однак, як зазначено у протоколі затримання ОСОБА_16 , він був затриманий 25 грудня 2008 року о 05 год. 05 хв. у приміщенні слідчого відділу прокуратури м.Києва за адресою: м.Київ, вул. Горького, 114 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, підставою затримання вказано те, що очевидці прямо вказали на ОСОБА_16 як на особу, яка вчинила злочин. (т.2 а.с.132).

Отже дані, що вказані у цьому протоколі з приводу обставин затримання: місця, часу затримання, підстави затримання ОСОБА_16 , не відповідають дійсності, оскільки фактично ОСОБА_16 був затриманий о 16 год. 45 хв. 24.12.2008 року по вул. Володимирський, 16 в м.Києві, що підтверджено об`єктивними даними.

Про порушення положень ст.ст. 106, 115 КПК України свідчить й те, що у протоколі затримання вказано, що прокурору повідомлено про затримання ОСОБА_16 о 04 год. 50 хв. 25.12.2008 року, тобто нібито ще до початку такого затримання. Хоча про повідомлення прокурора щодо затримання ОСОБА_16 матеріали справи відомостей не містять, що свідчить про те, що відповідна процесуальна дія у порядку, передбаченому КПК України 1960 року здійснена не була.

Крім того, у даному протоколі вказано, що ОСОБА_16 роз`яснено, відповідно до ст.21 КПК України 1960 року право мати захисника.

При цьому в матеріалах справи відсутній протокол, як того вимагає ч.2 ст.21 КПК України 1960 року про те, що таке право йому було роз`яснено до відібрання першочергових пояснень та до його затримання як фактичного так і оформленого протоколом від 25.12.2008 року (т.2 а.с.132).

Так в матеріалах справи міститься протокол про роз`яснення підозрюваному (обвинуваченому) права на захист датований 25.12.2008 року (т.2 а.с.133), однак у даному протоколі відсутні відомості про час початку і закінчення цієї дії, а тому не можливо констатувати факт чи були відповідні права роз`яснені ОСОБА_16 навіть на час складання протоколу про його затримання (т.2 а.с.132).

У той же час, як убачається зі змісту протоколів про затримання особи та роз`яснення права на захист ( т.2 а.с. 132, 133) ОСОБА_16 виявив бажання мати захисником адвоката ОСОБА_79 і зазначив її номер мобільного телефону, про що свідчить його власноручний запис у вказаних протоколах.

З досліджених в судовому засіданні наданих стороною захисту довідки за підписом начальника чергової частини Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_80 та копії рапорту зареєстрованого в Журналі обліку інформації, яка не містить ознак злочину Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві убачається, що від адвоката ОСОБА_81 по спецлінії «02» о 01 год. 05 хв. 25.12.2008 року надійшло повідомлення, у зв`язку з чим за адресою: вул. Горького, 114 в м.Києві було здійснено співробітниками Голосіївського ВДСО виїзд, де адвокат повідомила, що її не пускає охоронець до СВ прокуратури м.Києва. (т.3 а.с.92-93)

Тобто, надані стороною захисту докази свідчать про грубе порушення права на захист ОСОБА_16 з моменту його затримання та утримання в приміщені СВ прокуратури м.Києва в нічний час, що полягає в невиправданому перешкоджанні побаченню із захисником.

Враховуючи, наведене, а також те, що підсудний ОСОБА_16 відмовився від своїх першочергових пояснень, вказав, що він не повідомляв, про те, що вилучені під час огляду місця події з його портфелю грошові кошти в розмірі 6000 доларів США, являються подарунком на його день народження, категорично заперечував факт повідомлення ним такої інформації під час огляду місця події та взагалі, вказав, що це не відповідає дійсності, заявив, що ніяких грошових коштів він не отримував від ОСОБА_17 , ні в день його затримання, ні будь-коли раніше, суд приходить до висновку, що дані, які містяться у первинних поясненнях ОСОБА_16 у даному випадку не можна визнати достовірними, оскільки обставини їх відібрання, та вищенаведені факти, вказують на грубе порушення порядку встановленого КПК України щодо отримання цих пояснень, а тому суд не може ґрунтувати свої висновки на таких даних.

Окрім того, дані викладені у цих поясненнях, що стосуються отримання ОСОБА_16 грошових коштів в розмірі 6000 доларів США в приміщенні ресторану «Спотикач», розташованого по вул.Володимирській в м.Києві, не підтверджені іншими допустимими доказами.

Зокрема, органами досудового слідства, хоча і інкриміновано отримання ОСОБА_16 хабара в приміщенні ресторану, однак не вжито передбачених законом заходів щодо з`ясування цих обставин, а саме не проведено огляд безпосереднього місця події передачі грошових коштів за версією обвинувачення приміщення ресторану, не з`ясовано наявність відеокамер в зазначеному ресторані, не допитано персонал.

Така неповнота досудового слідства не може бути усунута шляхом повернення справи на додаткове розслідування, а також і під час судового розгляду за наявності відповідних клопотань, у зв`язку зі сплином значного проміжку часу та втратою на даний час об`єктивної можливості, поновити та отримати такі дані.

А тому, беручи до уваги, що вказані пояснення були складені під час огляду місця події, коли ОСОБА_16 був фактично затриманим, без участі захисника, об`єктивно не підтверджуються іншими допустимими доказами, суд визнає дані пояснення, складеними з порушенням порядку, передбаченого КПК України, у зв`язку з чим не приймає до уваги дані, що містяться в цих поясненнях та визнає їх недопустими доказами.

Аналізуючи показання підсудного ОСОБА_16 як під час судового розгляду кримінальної справи попереднім складом суду, так і під час судового розгляду кримінальної справи даним складом суду, суд приходить до висновку, що вони є аналогічними, послідовними, які узгоджуються між собою та в цілому з сукупністю інших доказів, досліджених судом у даній кримінальній справі, що суд визнав достовірними та допустимими, перелік яких буде наведено нижче.

Так, показання ОСОБА_16 узгоджуються та повністю підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_46 , ОСОБА_36 , в частині, що стосується обставин включення ОСОБА_16 до складу слідчо-оперативної групи по кримінальній справі порушеній стосовно ОСОБА_19 та інших, щодо його діяльності у складі даної СОГ, його основні завдання та обов`язки.

Вище вказані обставини підтверджуються також і об`єктивними даними, зокрема: матеріалами особової справи ОСОБА_16 , з якої вбачається, що він з 12.07.2006 року працював на посаді оперуповноваженого в ОВС у відділу боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві ( т.1 а.с.138-148, 190); витягом з наказу № 1162 о/с від 12.12.2008 року про відрядження у розпорядження ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_16 , звільнивши його з посади оперуповноваженого в ОВС відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями управління по боротьбі з організованою злочинністю (т.1 а.с.155); витягом з наказу № 706 о/с від 18.12.2008 року про призначення майора міліції ОСОБА_16 начальником відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями Управління по боротьбі з організованою злочинністю в Київській області (т.1 а.с.85, 151), листом-відповіддю на запит ГУБКОЗ СБУ від 24.12.2008 року № 17/1/2-36311-08 слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_36 , про те, що ОСОБА_16 залучався до оперативного супроводження, виконував доручення слідчого у кримінальній справі № 49-2550 щодо ОСОБА_19 , ОСОБА_82 , ОСОБА_70 та ОСОБА_71 про вчинення ними бандитизму та інших злочинів, порушеної за ст.257; ч.2 ст.129; ч.2 ст.279 КК України ( т.1 а.с.83), копією розпорядження № 102 від 26.08.2008 року заступника начальника ГУБОЗ МВС України про створення оперативної групи по ОРС категорії «Захист», до складу якої включити в тому числі ОСОБА_16 ( т.1 а.с. 196-197), копією розпорядження № 1046 від 01.10.2008 року Першого заступника Міністра начальника ГУБОЗ МВС України про створення оперативної групи з розшуку ОСОБА_19 , до складу якої включити ОСОБА_16 ( т.1 а.с.198-199); даними, що містяться у витягу з функціональних обов`язків оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві ( т.1 а.с.202-203); даними, які містяться в протоколі огляду від 02.04.2009 року, згідно яких слідчим в ОВС прокуратури м.Києва ОСОБА_83 було оглянуто документи кримінальної справи № 01-8424, у Голосіївському суді м.Києва та самими документами, з яких вбачається, що відповідно до постанови від 24.11.2006 у кримінальній справі № 01-8424 створено слідчо-оперативну групу до складу якої включені (старший групи) слідчий ОСОБА_18 , оперуповноважений в ОВС УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_84 , оперуповноважений УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_16 та заступник начальника 7-го відділу УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_85 (т.2 а.с. 74-114).

Окрім того, з долучених копій матеріалів кримінальної справи № 01-8424, вбачається активна участь оперуповноваженого ОСОБА_16 у проведенні оперативних заходів та слідчих дій у даній кримінальній справі, в ході розслідування якої досліджувалася злочинна діяльність ОСОБА_29 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 та інших. Зокрема це вбачається з супровідного листа від 28.12.2006 року за № 3/7-9370, виконавцем якого значиться ОСОБА_16 , доручення слідчого ОСОБА_18 у порядку ст.114 КПК України від 12.02.2007 року, які згідно рукописного запису отримані оперуповноваженим ОСОБА_16 або виконання яких розписані на останнього, рапортів від 12.02.2007, 13.02.2007, 14.02.2007, 22.03.2007, 10.07.2007, 12.07.2007, складених від руки оперуповноваженим УБОЗ ГУ МВС України у м.Києві ОСОБА_16 , у зв`язку із проведенням оперативних заходів по кримінальній справі № 01-8424, протоколу обшуку від 20.02.2007 року, який фіксує проведення обшуку у помешканні ОСОБА_19 , та згідно до якого у його проведенні приймає участь оперуповноважений УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 ( т.2 а.с.74-75, 76-114).

Також, показаннями свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_36 , аналіз яким буде надано нижче, підтверджується факт наявності доручення ГПУ щодо виявлення та розкриття нових епізодів злочинної діяльності угрупування ОСОБА_19 та інших, що прямо входило до обов`язків та завдань ОСОБА_16 у складі даної слідчо-оперативної групи. Підтверджено факт спілкування ОСОБА_86 зі ОСОБА_68 у грудні 2008 року щодо епізоду ОСОБА_87 як потерпілого від злочинних дій ОСОБА_19 та інших, про необхідність прийняття та реєстрації відповідної заяви про злочин від ОСОБА_17 , відібрання від нього пояснень з цього приводу та їх перевірки, тощо. Дані обставини підтверджував і свідок ОСОБА_17 .

Свідком ОСОБА_68 повідомлено про те, що у рамках оперативного супроводження кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших було оголошено про винагороду у розмірі 50 000 гривень, за надання будь-якої інформації щодо злочинної діяльності ОСОБА_29 , ОСОБА_62 , ОСОБА_88 та ОСОБА_89 , встановлення їх місцезнаходження та затримання.

Що свідчить про те активна участь ОСОБА_16 у проведенні оперативних заходів по кримінальній справі № 46-2550, у виявленні нових епізодів злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших була мотивованою, окрім іншого, і матеріальною винагородою.

Показання підсудного ОСОБА_16 узгоджуються також з показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 щодо обставин знайомства ОСОБА_90 та ОСОБА_16 у 2006 році, а саме у зв`язку з оперативною необхідністю по супроводженню кримінальної справи.

Крім того показання підсудного ОСОБА_16 про те, що спілкування його з ОСОБА_17 було викликане виключно службовою необхідністю та про те, що він не отримував від ОСОБА_17 будь-яких грошових коштів, зокрема по вул. Мельникова, 12-А у м.Києві в приміщенні ТОВ «Волгабурмаш Україна» у розмірі 2000 доларів США 30 січня 2007 року та у приміщенні УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві, що розташоване за адресою вул. Антоновича, 114 в м.Києві 11.02.2008 року в розмірі 1000 доларів США, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_18 .

Так, свідок ОСОБА_18 повідомляв, що в приміщенні офісу ТОВ «Волгабурмаш Україна» ОСОБА_16 весь час знаходився в його полі зору, на одинці з ОСОБА_91 не залишався, тому передачу хабара виключає.

Що стосується передачі грошових коштів в кабінеті ОСОБА_18 по АДРЕСА_3 , де зі слів ОСОБА_17 , останній нібито передавав ОСОБА_16 гроші. Свідок ОСОБА_18 вказав, що ніколи не залишав сторонніх осіб, в тому числі ОСОБА_90 та ОСОБА_16 одних у своєму кабінеті, та у його присутності ОСОБА_92 ніяких грошових коштів ОСОБА_16 не передавав та виключає передачу хабара за таких обставин.

Показання підсудного ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_46 та ОСОБА_36 , підтверджуються об`єктивними даними дослідженими судом.

При цьому доводи підсудного ОСОБА_16 про те, що насправді мала місце провокація хабара, не спростовані стороною обвинувачення, а досліджені судом докази та встановлені факти і обставини про які мова буде йти пізніше, вказують на обґрунтованість таких заяв підсудного.

Крім того, як на доказ обвинувачення орган досудового слідства посилається на показання свідка ОСОБА_17 .
Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , повідомив, про те, що у даній справі він був свідком дачі хабара.

Приблизно у 2006 році чи у 2007 році з ОСОБА_16 його познайомив ОСОБА_18 , який працював слідчим СУ ГУ МВС України в м.Києві, приміщення якого розташоване на вул. Горького в м.Києві, за обставин на скільки він пам`ятає, коли ТОВ «Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємства» було написано на нього якусь заяву, у зв`язку з чим слідчий ОСОБА_18 його викликав для дачі пояснень та потім познайомив його з ОСОБА_16 .

Однак, в подальшому при з`ясуванні судом у ОСОБА_17 деталей його візиту до ОСОБА_18 та про обставини знайомства з ОСОБА_16 , останній вказав, що не пам`ятає, у зв`язку з чим саме, він перебував у ОСОБА_18 , та повідомив: «- можливо прийшов із заявою, можливо його викликали, але точно по службовій необхідності, а не як до друга прийшов». Потім вказав, що ОСОБА_16 йому ОСОБА_18 представив як дуже активну людину, яка може щось допомогти по його справах. Далі вказав, у зв`язку з чим ОСОБА_18 його познайомив з ОСОБА_16 він не пам`ятає.

ОСОБА_17 повідомив, що у нього були судові питання з «рейдерською групіровкою», яка відібрала його нежитлове приміщення. Так, як він мав справу з бандою, в яку входили ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , Бондарь ім`я та по-батькові не пам`ятає, та ще одна особа ім`я по-батькові, якої не пам`ятає, звернувся до міліції. Судився він з ними з приводу приміщення за адресою по АДРЕСА_6 , адмінбудівлі, офісне приміщення близько 518 кв.м., яке він придбав приблизно у 2001-2002 роках у товариства «Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємства». В той час ОСОБА_19 був орендарем. Вони спочатку продали всю будівлю, а потім почали по черзі ці приміщення забирати, шляхом підроблення протоколу зборів учасників даного товариства.

ОСОБА_16 на той час був співробітником відділу боротьби з організованою злочинністю. Він ОСОБА_17 , двічі давав гроші ОСОБА_16 на офіційні послуги. ОСОБА_16 гроші брав, але нічого не робив. Гроші він давав перший раз 1 000 доларів США, другий раз 2 000 доларів США, а третій раз 6 000 доларів США. Перші два рази він передавав власні грошові кошти, а третій раз передавав гроші надані йому СБУ. Крім того у Генеральній прокуратурі України, коли він давав свідчення слідчому, йому повідомляли про те, що ОСОБА_16 , когось з бандитів попередив про те, що його будуть затримувати, однак хто саме йому про це повідомляв та у зв`язку із чим він не пам`ятає. Також, він не пам`ятає, кому саме він розповів у Генеральній прокуратурі України, що ОСОБА_16 у нього бере гроші, однак він розповідав комусь, що тричі передавав гроші останньому. З цього приводу офіційну заяву у Генеральній прокуратурі України він не писав. В подальшому у нього виникнула необхідність у отриманні довідки в МВС, яку саме він точно не пам`ятає. У зв`язку з чим, він звернувся до ОСОБА_16 . Спочатку ОСОБА_16 вказав, що зробить дану довідку за 10 000 доларів США, але поторгувавшись з ним, вони домовились про суму в 6000 доларів США. Розповівши про дану ситуацію працівникам Генеральної прокуратури України, останні порадили йому звернутись до співробітників Служби безпеки України із заявою про хабар чи шахрайство, і далі після написання ним заяви до СБУ про злочин, всі ці дії велися СБУ. Так, перед дачею хабара він декілька разів зустрічався з ОСОБА_16 , всі зустрічі фіксувались на аудіо фіксацію, тобто співробітники СБУ мали можливість чути його розмови з ОСОБА_16 : все фіксувалося на записуючий пристрій, однак він не пам`ятає чи цей пристрій його чи СБУ, обставини передачі пристрою СБУ та місце його знаходження. Так, в приміщенні СБУ йому передали помічені грошові кошти купюрами по 100 доларів США в розмірі 6000 доларів США, які помічались у його присутності, за що він розписався. Отримані грошові кошти, він поклав до кишені мабуть лівою рукою, однак до якої саме не пам`ятає. Від приміщення СБУ до місця зустрічі з ОСОБА_16 він був доставлений працівниками СБУ, о котрій годині він не пам`ятає. При цьому весь цей час він не торкався руками одна об одну. Чекав зустрічі він з ОСОБА_16 приблизно 30-40 хв., та при зустрічі вони вітались, стиснувши руку один одному. Хабар він давав з рук в руки ОСОБА_16 у приміщенні ресторану «Спотикач», який розташований по вул. В.Житомирській на розі вул. В.Житомирської та вул. Володимирської у грудні 2008 року, коли вони сиділи у першій чи другій кабінці зліва, за столиком, один навпроти одного. Отримані від нього гроші ОСОБА_16 здається поклав до портфелю, що мав при собі. Довідку ОСОБА_16 йому не передав вимагав спочатку гроші. Про зустріч у ресторані «Спотикач» вони з ОСОБА_16 мабуть домовились по телефону. Спілкування тривало приблизно 30 хв. та він не пам`ятає чи хтось з них в цей час відлучався до туалету. Де, коли, за що саме, він передав перший та другий раз грошові кошти ОСОБА_16 , не пам`ятає та повідомити не може.

Також свідок ОСОБА_17 вказав, що ОСОБА_16 зателефонував йому у серпні 2008 року за власною ініціативою та запропонував свою допомогу у поверненні належного йому приміщення по АДРЕСА_2 . За свої такі «послуги» ОСОБА_16 бажав отримати 25 процентів від його вартості, у якості винагороди.

Крім того, свідок ОСОБА_17 заявляв про те, що оскільки 25 грудня 2008 року було засідання Верховного суду України, то йому потрібно було отримати довідку, що є відкрита кримінальна справа, в якій він являється потерпілим саме, у зв`язку з відібранням у нього спірного приміщення, для подачі цієї довідки у суд. Таку пораду йому дав його адвокат.

Коли саме він звернувся до СБУ, скільки разів до написання заяви 23.12.2008 року він відвідував СБУ, свідок заявив, що не пам`ятає. Крім того ОСОБА_17 вказав, що не пам`ятає чи долучав, які-небудь додатки до заяви про злочин ОСОБА_16 .

Про обставини вручення йому грошових коштів в СБУ, ОСОБА_17 пояснив, що грошові кошти в СБУ передавались йому приблизно за 1 годину до зустрічі з ОСОБА_16 , при цьому йому також надавалась записуюча апаратура, у вигляді блоку чорного кольору 10х7х3. З цього блоку виходили мікрофон та дроти, які йшли до шиї. Чи складався працівниками СБУ з цього приводу будь-який протокол, пояснити не зміг. Вказав, що після закінчення зустрічі він віддав вказану апаратуру працівникам СБУ.

Після оголошення показань та пояснень, які надавав свідок ОСОБА_17 під час досудового слідства, останній вказав, що підтримує всі свої пояснення та показання, заявив, що не пам`ятає, кому належав диктофон, який ним був долучений до справи. При цьому зауважив, що якщо в його поясненні вказано про те, що диктофон належить йому та про те, що він його придбав за 6-7 днів до зустрічі з ОСОБА_16 на ОСОБА_93 , то значить так воно і було. При цьому описати зовнішній вигляд вказаного диктофону, назвати його марку та модель, свідок не зміг. Також за твердженням ОСОБА_17 , він здійснював на даний диктофон лише розмови з ОСОБА_16 , які нікуди не переписував, та жодної розмови не видаляв.

При цьому під час судового розгляду іншим складом суду даної кримінальної справи свідок ОСОБА_17 , повідомив, про те, що придбав диктофон на який здійснював в подальшому розмови з ОСОБА_16 в магазині «Юнітрейд», що розташований на Майдані Незалежності у будинку профспілок, про що не має відповідних чеків, припустивши, що можливо має документи на вказаний диктофон, однак на прохання суду так і не надав відповідні документи.

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_17 , що стосуються передачі ним хабара ОСОБА_16 в розмірі 2000 доларів США, в розмірі 1000 доларів США, у розмірі 6000 доларів США, вимагання ОСОБА_16 у нього хабара, щодо підстав для передачі хабара останньому, суд приходить до висновку про суперечливість, непослідовність та нелогічність таких показань, а також про те, що обставини про які повідомив свідок ОСОБА_17 , зокрема про вимагання у нього хабара ОСОБА_16 та передачі ОСОБА_16 хабарів, не знайшли свого підтвердження об`єктивними даними, дослідженими у справі, у зв`язку з чим не відповідають дійсності.

Однак, показання ОСОБА_17 , що стосуються обставин знайомства з ОСОБА_16 , їх спілкування, пов`язаного з розслідуванням справи ОСОБА_19 та інших, яку супроводжував ОСОБА_16 , як оперативний працівник, що стосуються наявності у ОСОБА_17 спору з ТОВ «Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємства» з приводу приміщення на 4 поверху адмінбудівлі, розташованої за адресою м.Київ, вул. Шота Руставелі, 16, який був предметом розгляду у судах, підтверджуються показаннями підсудного ОСОБА_16 , показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_36 , процесуальними документами, зокрема наявністю протоколу допиту ОСОБА_17 , в межах кримінальної справи №01-8424. (Т.2 а.с. 81-86).

Про наявність спірних відносин між ТОВ «Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва» та ОСОБА_17 і вирішення судами відповідних спорів, також свідчать копії судових рішень у матеріалах справи, які досліджені судом ( т.2 а.с. 57-62, 67, 69-72).

Крім того, показання свідка ОСОБА_17 щодо того, що він мав спілкування з ОСОБА_16 , як з оперативним працівником, що супроводжував кримінальну справу порушену стосовно ОСОБА_19 та інших, не оспорюються підсудним та такі факти останній підтвердив.

Так, підсудний ОСОБА_16 постійно у своїх показаннях заявляв про те, що він ОСОБА_17 неодноразово радив та умовляв звернутись із заявою про злочин щодо членів злочинного угрупування ОСОБА_19 , з повідомленням, про обставини заволодіння належним йому приміщенням.

Свідок ОСОБА_18 також стверджував, що при допиті ОСОБА_17 у якості свідка, пропонував останньому написати заяву про злочин, з проханням визнати його потерпілим. Аналогічні обставини повідомляв свідок ОСОБА_94 .

Допитаний свідок ОСОБА_95 у своїх показаннях, підтвердив факт зустрічі з ОСОБА_16 на прохання свого клієнта ОСОБА_17 , якому він надавав юридичні послуги. Під час цієї зустрічі його клієнт ОСОБА_17 просив повідомити ОСОБА_16 його правову позицію як юриста, у зв`язку з написанням заяви про злочин стосовно ОСОБА_28 . При цьому свідок ОСОБА_95 повідомив, що в ході даного спілкування мова йшла лише про ті моменти, які він виклав у заяві про злочин. Йому нічого не здалось дивним у зустрічі з ОСОБА_16 , оскільки фактично викладені у його заяві питання є компетенцією УБОЗу, працівником якого ОСОБА_16 на той час являвся.

Будучи допитаним під час досудового слідства ОСОБА_17 підтверджував, що дійсно не бажав подавати заяву про злочин стосовно ОСОБА_19 , Пластовця та інших, окрім того вказував, що вважав, таку заяву у розрізі кримінальної справи, яку розслідував ОСОБА_27 , не потрібною. Вказував, що вирішив подати заяву про злочин, в кінці 2008 року, коли довідався що Генеральною прокуратурою України розслідується кримінальна справа щодо ОСОБА_29 та інших. ( т.1 а.с.94-100).

Свідок ОСОБА_41 повідомляв, що ОСОБА_17 давав показання у якості свідка у справі, що перебувала у його провадженні як слідчого, та стверджував про вчинення щодо нього ОСОБА_17 злочину ОСОБА_19 та іншими. Однак визнання його потерпілим у даній справі не вимагав. Питання ж визнання його потерпілим мало б вирішуватись у ході розслідування справи із врахуванням здобутих доказів, які в тому числі міг та був зобов`язаний отримати ОСОБА_16 ( т. 1 а.с.107-110).

Окрім того, будучи допитаним під час судового розгляду попереднім складом суду свідок ОСОБА_41 вказав про те, що ОСОБА_96 подав заяву як потерпілий після затримання ОСОБА_16 . До цього ОСОБА_17 не звертався до нього з документами про визнання потерпілим та не просив йому видати документи, які б підтверджували його статус потерпілого, лише вказував, що бажає повернути своє майно через суд. (т.2 а.с.240-241).

Наведене свідчить про те, що спілкування ОСОБА_17 та ОСОБА_16 з боку останнього було викликане виключно оперативною необхідністю, у зв`язку з оперативним супроводженням ОСОБА_16 кримінальних справ стосовно ОСОБА_19 та інших в складі СОГ, та про те, що у ОСОБА_17 за наявності бажання була не одна можливість подати заяву про вчинення злочину стосовно ОСОБА_19 та інших, однак він такими можливостями не скористався за власною ініціативою.

Крім того, викладене свідчить про незрозумілу, неоднозначну та нелогічну позицію ОСОБА_17 щодо його то бажання, то не бажання, звертатися із заявою про злочин вчинений нібито щодо нього ОСОБА_19 та іншими, із заявою з приводу визнання його потерпілим до правоохоронних органів та необхідністю видачі йому відповідного документу, який би підтверджував його процесуальний статус потерпілого.

Звертає на себе увагу й те, що свідок ОСОБА_17 під час допиту у суді даним складом суду, вперше за сплином значного проміжку часу, заявив про факти, які нібито мали місце при допиті у Генеральній прокуратурі України, де він нібито повідомляв, що ОСОБА_16 в нього бере гроші, що він тричі передавав гроші ОСОБА_16 , у зв`язку з чим йому порадили працівники ГПУ звернутись до СБУ із заявою про хабар чи шахрайство. Ці показання свідка не можуть бути перевірені, оскільки свідок не зміг повідомити, з ким саме він розмовляв, з яким саме працівником, яка його посада, а тому така інформація повідомлена ОСОБА_97 не може бути доказом. При цьому факт того, що будучи неодноразово допитаним на досудовому слідстві та під час розгляду справи іншим складом суду, свідок ОСОБА_17 такої інформації не повідомляв, свідчить про надуманість та не достовірність таких його свідчень.

Окрім того, згідно з обвинуваченням ОСОБА_16 інкримінується отримання хабара за сприяння у прийнятті від ОСОБА_17 заяви про злочин вчинений ОСОБА_19 та іншими особами, внаслідок якого ОСОБА_17 було незаконно позбавлено права власності на приміщення розташовані по АДРЕСА_2 , за сприяння в прийнятті і розгляді цієї заяви та її спрямування до ГПУ, для вирішення питання про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших, визнання ОСОБА_17 потерпілим і отримання з цього приводу відповідного документу, організації належного оперативного супроводження кримінальної справи і документування епізоду злочину щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_17 .

Як заявляв ОСОБА_17 у своїх показаннях йому нібито необхідний був документ, яки би підтверджував його статус потерпілого у кримінальній справі стосовно ОСОБА_19 та інших пов`язаний за фактом незаконного заволодіння спірними нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_2 , для надання його в судове засідання, яке мало відбутися 25.12.2008 року.

При цьому, як вбачається зі змісту копії ухвали Колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25.12.2008 року скарга ОСОБА_17 про перегляд у зв`язку за винятковими обставинами ухвали Верховного суду України від 10 липня 2007 року була задоволена. Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 11 серпня 2006 року, рішення апеляційного суду м.Києва від 05 грудня 2006 року та ухвалу Верховного суду України від 10 липня 2007 року було скасовано, а справу передано на новий розгляд до Печерського районного суду м.Києва.

При цьому підставою для скасування попередніх рішень судів стало порушення норм матеріального та процесуального права судами при розгляді цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва» до ОСОБА_20 , ОСОБА_17 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, тобто на переконання суду факт отримання статусу потерпілого ОСОБА_17 у кримінальній справі щодо ОСОБА_19 та інших осіб, жодним чином не міг та не мав значення для результатів розгляду скарги ОСОБА_17 у Верховному суді України 25.12.2008 року, оскільки не мав відношення до предмету розгляду ( т.2 а.с. 69-72).

У зв`язку з наведеним, в таких показаннях ОСОБА_17 , а саме стосовно причин для яких у нього раптом виникла негайна необхідність звернутись із заявою про злочин стосовно ОСОБА_19 та інших осіб, необхідність отримання статуту потерпілого та документу, який би підтверджував цей статус, відсутнє логічне обґрунтування та зазначені вище обставини і факти, свідчать про надуманість свідчень ОСОБА_17 .

Разом з тим, встановлені судом обставини, вказують на зворотне, що ніяких перешкод у ОСОБА_17 не було щодо звернення з відповідною заявою про злочин та отримання статусу потерпілого. Про це свідчить й те, що ОСОБА_17 так і не зміг пояснити, які причини йому перешкоджали особисто подати відповідну заяву до будь-якого правоохоронного органу. Оскільки положеннями ст. 97 КПК України 1960 року регламентовано обов`язковість прийняття заяв і повідомлень про злочини і порядок їх розгляду. Звернення з відповідною заявою є виключним правом особи, що з такою заявою звертається, в свою чергу прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані приймати такі заяви, в тому числі в справах, які не підлягають їх віданню.

Відповідні висновки суду підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_22 , який також висловився про те, що поведінка ОСОБА_17 щодо написання заяви про злочин стосовно ОСОБА_63 , ОСОБА_29 та інших, була дивною, що фактично й послужило для розірвання з останнім, договірних відносин та повернення останньому грошових коштів, сплачених за його послуги, як адвоката.

При цьому враховуючи, що з 12.12.2008 року ОСОБА_16 не працював в УБОЗі ГУМВС України в м.Києві, у зв`язку з відрядженням до іншого правоохоронного органу та подальшого призначення його на посаду заступника начальника відділу УБОЗ ГУМВС України в Київській області 17.12.2008 року, тобто в іншому правоохоронному органі, то станом на 24.12.2008 року він не мав відношення до УБОЗ ГУМВС України в м.Києві та не міг об`єктивно здійснити реєстрацію відповідної заяви про злочин ОСОБА_17 , спрямувати таку заяву до ГПУ, визнати його потерпілим у кримінальній справі № 49-2550, видати йому відповідний процесуальний документ про набуття статусу потерпілого, оскільки такі повноваження мала виключно відповідна уповноважена посадова особа УБОЗ ГУМВС України в м.Києві та слідчий ГПУ у проваджені, якого перебувала кримінальна справа № 49-2550.

Що ж стосується показань свідка ОСОБА_17 з приводу першого та другого епізоду передачі ним хабара ОСОБА_16 , а саме у сумі 1000 доларів США та у сумі 2000 доларів США, то з вказаних показань чітко не зрозуміло за що саме ОСОБА_17 передав ОСОБА_16 вказані грошові кошти, показання свідка є досить суперечливими та неконкретними щодо цих обставин.

Так, у своїх первинних поясненнях, а в подальшому і в показаннях у якості свідка від 25.12.2008 року (т.1 а.с.71-75 89-93), які є ідентичними в повному обсязі за своїм змістом, у тому числі, що стосується розділових знаків, свідок ОСОБА_17 вказував про те, що приблизно у січні 2007 року десь на Лук`янівці в приміщенні офісу його знайомих, адресу не пам`ятає, передав ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 2000 доларів США за те, що останній його запевнив, що арештує ОСОБА_19 проведе у нього обшук та допоможе його посадити.

Тобто, як вбачається з вказаних пояснень та показань, свідок ОСОБА_17 не пам`ятав конкретно ні прізвищ своїх знайомих, ні назву їх офісу, ні підприємства, ні адреси місця знаходження цього офісу, ні часу, ні дати передачі грошових коштів ОСОБА_16 .

Також у вказаних поясненнях та показаннях, свідок ОСОБА_17 повідомляв про другий епізод передачі ОСОБА_16 грошових коштів в розмірі 1000 доларів США, який нібито мав місце у приміщенні одного з кабінетів УБОЗ в м.Києві по вул. Горького, 14 приблизно у січні 2007 року за прийняття заяви щодо протиправних дій ОСОБА_28 та проведення по ній перевірки.

Крім того у вказаних поясненнях та показаннях свідка ОСОБА_17 , останній вказував, що він зустрічався з ОСОБА_16 19.12.2008 року, 22.12.2008 року та 23.12.2009 року.

Однак, будучи допитаним в подальшому у якості свідка ОСОБА_17 18.02.2009 року (т.1 а.с.94-100) дав досить докладні свідчення, а саме: вперше «раптом пригадав» час, дату, назву товариства та місце розташовування його офісу, а саме те, що у вечірній час приблизно з 19 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. приблизно 30 січня 2007 року передав ОСОБА_16 у приміщенні ТОВ «Волгабурмаш», яке розташовувалося за адресою: м.Київ, вул. Мельникова, 12-А, 2000 доларів США, за сприяння у належному супроводженні кримінальної справи, яка знаходилась у провадженні слідчого ОСОБА_98 , сприяння притягненню у межах цієї кримінальної справи ОСОБА_29 та інших осіб, які причетні до злочинних дій, стосовно шахрайських дій щодо придбаних ним приміщень по вул. Ш.Руставелі у м.Києві, їх затриманню, проведенню обшуків та інше.

Також ОСОБА_17 в цих показаннях вказав, що приблизно 11.02.2008 року він передав ОСОБА_16 у приміщенні УБОЗ ГУ МВС України, по вул. Антоновича, 114 у м.Києві заяву про злочин ОСОБА_21 та грошові кошти в сумі 1000 доларів США за розгляд, перевірку вказаної заяви ОСОБА_16 та прийняття відповідного рішення.

Будучи ж допитаним у суді ОСОБА_17 чітко не міг пояснити за що саме та за яких обставин, ним передавались грошові кошти ОСОБА_16 в розмірі 2000 доларів США та 1000 доларів США.

Окрім того, будучи допитаним, в ході судового розгляду іншим складом суду даний, свідок повідомляв про передачу ним грошових коштів в розмірі 1000 доларів США слідчому ОСОБА_18 .

Так, свідок ОСОБА_17 не зміг пояснити суду за що ж саме він передав хабара ОСОБА_16 , які дії той повинен був виконати чи не виконати на його користь чи на користь третіх осіб з використанням наданої йому влади, обставини звернення його до СБУ із заявою про злочин ОСОБА_16 , та чітко повідомити з приводу долучення додатків до заяви, тощо.

Після оголошення пояснень, показань, наданих свідком під час досудового слідства, свідок ОСОБА_99 їх всі підтримав, незважаючи на їх суперечливість, та «згадав» про диктофон. Однак вказав, що не пам`ятає, кому цей диктофон належав. З цього приводу свідок повідомив, що якщо в його первинних поясненнях вказано, що диктофон належить йому та що він його купив на Майдані Незалежності за 6-7 днів до зустрічі з ОСОБА_16 , значить це відповідає дійсності.

При цьому свідок заявив про те, що під час зустрічі з ОСОБА_16 йому надавалась записуюча апаратура працівниками СБУ, а після затримання ОСОБА_16 вказана апаратура була з нього знята співробітниками СБУ.

Окрім того, в заяві про злочин ОСОБА_17 ( т.1 а.с. 6-7), первинних поясненнях ( т.1 а.с.71-75) та в протоколі допиту свідка ОСОБА_17 від 25.12.2008 року ( т.1 а.с.89-93) ОСОБА_17 повідомляв про те, що мав зустрічі з ОСОБА_16 19, 22, 23.12.2008 року. При цьому в протоколі додаткового допиту від 18.02.2009 року ( т.1 а.с. 94-100) ОСОБА_17 вказує про те, що ним на диктофон були зроблені записи в ході зустрічі з Бернацьким 20, 22, 23.12.2008 року.
У той же час показання ОСОБА_17 про зустрічі з ОСОБА_16 саме 19.12.2008 року та 23.12.2008 року, об`єктивно підтверджуються показаннями останнього та наведеними з даного приводу показаннями самого ОСОБА_17 . Тоді як факт зустрічей ОСОБА_17 з ОСОБА_16 20.12.2008 року та 22.12.2008 року, об`єктивними даними, крім показань ОСОБА_17 , не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Тому суд вважає встановленим факт зустрічей ОСОБА_17 саме 19 та 23 грудня 2008 року.
Суд, приходить до висновку, що показання свідка ОСОБА_17 , які викладені у додаткового протоколі допиту від ( т.1 а.с.94-100) були ретельно скоординовані слідчим та не відповідають дійсності, оскільки свідок ОСОБА_17 надаючи вільні показання в подальшому, в ході судових розглядів іншим складом суду та даним складом суду, не спромігся їх повторити, щодо деталей зустрічей з ОСОБА_16 у грудні 2008 року та деталей передачі ОСОБА_17 хабара ОСОБА_16 у січні 2007 року відповідно у сумі 2000 доларів США та лютому 2008 року у сумі 1000 доларів США.
Про правильність висновків суду свідчить той факт, що свідчення ОСОБА_17 , надані під час його додаткового допиту не підтверджуються жодними іншими матеріалами справи, не здобуто, даних на підтвердження таких свідчень і в ході судового розгляду.
Отже, оцінюючи показання свідка ОСОБА_17 у їх сукупності, суд приходить до висновку про їх непослідовність, нелогічність та неузгодженість з доказами, які суд визнав допустимими у даній кримінальній справі, що вимагає у суду критичного ставлення до таких показань, оскільки всі зазначені факти свідчать про те, що даний свідок дав показання, що не відповідають дійсності.
З цих же підстав судом не приймаються показання свідка ОСОБА_17 надані ним під час очної ставки з ОСОБА_16 у якості підозрюваного (т.2 а.с.139-141).
Показання ОСОБА_17 про те, що його заява про злочин не була зареєстрована та він її передав наручно ОСОБА_16 для її реєстрації в УБОЗ ГУМВС України в м.Києві з подальшим її розглядом, окрім іншого спростовуються копіями журналів реєстрації та обліку заяв УБОЗ ГУ МВС України в м.Києві, з яких вбачається, що 13.02.2008 року від ОСОБА_17 наручно було отримано Грицишеним заяву щодо порушення кримінальної справи проти ОСОБА_63 , зареєстровано в журналі обліку заяв, під № М-225, яку в подальшому направлено рапортом ОСОБА_18 для розгляду ГУБОЗ 10.03.2008 року (т.3 а.с. 187-191).
Вказане свідчить про те, що ОСОБА_17 особисто подав заяву про злочин стосовно ОСОБА_63 та вказана заява була зареєстрована 13.02.2008 року.
Також заяви ОСОБА_17 про те, що для зустрічі з ОСОБА_16 йому вручалась співробітниками СБУ записуюча апаратура, яка потім після затримання ОСОБА_16 була знята тими ж співробітниками, не підтверджуються матеріалами справи в яких відсутні будь-які процесуальні документи щодо таких процесуальних дій.
Окрім того, показання свідка ОСОБА_17 з приводу того, що він передав ОСОБА_16 у приміщенні ресторану «Спотикач», що розташований за адресою: вул. Володимирська, 16 в м.Києві з рук в руки грошові кошти в розмірі 6000 доларів США у якості хабара об`єктивно спростовуються наступними даними.
Відповідно до протоколу огляду, маркування та вручення коштів від 24.12.2008 року грошові кошти в розмірі 6000 доларів США були помічені за допомогою спеціального невидимого люмінесцентного барвника (порошку) Люмінор 496Т з обох сторін. Зроблений надпис «ХАБАР СБУ» при освітленні лампою з ультрафіолетовим випромінюванням світиться блакитним світлом, а помітки по купюрам люмінесцентного барвника (порошку) Люмінор 496Т випромінюють характерне зеленувате світло при освітленні лампою з ультрафіолетовим випромінюванням. Помічені грошові кошти поміщені спеціалістом ОСОБА_100 до чорної чоловічої куртки, яка належала ОСОБА_17 .
Тобто грошові кошти які нібито ОСОБА_17 передав ОСОБА_16 в приміщенні ресторану «Спотикач» з рук в руки, а останній їх отримав, після чого по виходу з ресторану одразу ж був затриманий, були помічені люмінесцентним барвником (порошку) Люмінор 496Т та випромінювали характерне зеленувате світло при освітленні лампою з ультрафіолетовим випромінюванням.
Як убачається з матеріалів справи, зокрема протоколу огляду місця події від 24.12.2008 року, під час такого огляду здійснювався відеозапис такої слідчої дії.
Так, згідно даних висновку фототехнічної експертизи №5218/10-17 від 21.01.2011 року, світіння люмінесцентної речовини (фарби) при проведенні відео зйомки під час освітлення рук затриманого ОСОБА_16 ультрафіолетовою лампою у відеозаписі, наданому для проведення цієї експертизи, не спостерігається. Світіння люмінесцентної речовини (фарби) спостерігається у кадрах відеозапису огляду грошових коштів у вигляді світіння окремих плям та написів «Хабар СБУ».(т.4 а.с. 4-10)

Тобто даними, що містяться у висновку експертизи № 5218/10-17 від 21.01.2011 року, спростовуються показання ОСОБА_17 про те, що він в приміщенні ресторану «Спотикач» передавав грошові кошти в розмірі 6000 доларів США безпосередньо в руки ОСОБА_16 , а останній їх отримав.
Окрім того показання ОСОБА_17 , з приводу здійснення запису на придбаний ним диктофон розмов з ОСОБА_16 , які мали місце 20.12.2008 року, 22.12.2008 року, 23.12.2008 року, а також про подальшу передачу цього диктофону із записами разом із заявою про злочин ОСОБА_16 співробітникам СБУ, не підтверджені жодними доказами та спростовуються, зокрема даними, що містяться у висновку експертизи звукозапису № 5219/10-17/3888/11-17 від 29.04.2011 року, згідно яких досліджувані, файли фонограм №№3,4,5 з назвами «WS_30019. «WS_30023.WMA», «WS 30025.WMA», що містяться в логічному каталозі «DSS_ FLDA, наданого на дослідження цифрового диктофону «Olympus WS-320M», серійний №200131083, зафіксовані не за допомогою наданого на дослідження цифрового диктофону. Досліджувані файли фонограм №№3,4,5 з назвами «WS 30019.WMA», «WS_30023.WMA», «WS_30025.WMA», є копіями. (т.4 а.с.21-52).

Допитаний під час судового розгляду експерт ОСОБА_101 , пояснив, що проводив експертизу звукозапису від 29.04.2011 року, висновок якої повністю підтримав. Згідно даної експертизи записи, що знаходилися на диктофоні, який надавався для дослідження є копіями, а не оригіналом, та вказав, що файли, які містилися на диктофоні були копіями та невідомо за допомогою якого саме пристрою вони були зроблені, але не за допомогою цього диктофона.
Наведений вище аналіз показань свідка ОСОБА_17 свідчить про те, що свідок ОСОБА_17 дав неправдиві показання про обставини вимагання та отриманням від нього ОСОБА_16 хабарів 30 січня 2007 року у період часу між 19 та 21 годинами у приміщенні по вул. Мельникова, 12-А у м.Києві, де розташовувалося ТОВ «Волгабурмаш Україна» у сумі 2000 доларів США, повторно 11.02.2008 року о 13 год. у приміщенні УБОЗ ГУ МВС України у м.Києві, розташованого по вул. Антоновича, 114 у м.Києві у сумі 1000 доларів США; спілкування за ініціативи ОСОБА_16 20.12.2008 року, 22.12.2008 та 23.12.2008 року у приміщенні ресторану «Спотикач», по вул. Володимирській у м.Києві та отримання від нього хабара 24.12.2008 року у приміщенні ресторану «Спотикач», розташованого по вул. Володимирській, 16 у сумі 6000 доларів США. А також про фіксування цих розмов ним ОСОБА_17 на придбаний особисто диктофон.

А тому суд не бере до уваги такі показання свідка ОСОБА_17 , як докази обвинувачення ОСОБА_16 , у інкримінованих останньому злочинах.

Будучи допитаним під час судового розгляду свідок ОСОБА_18 повідомив, про те, що у 2006 році у його провадженні як слідчого СУ ГУ МВС України в м.Києві перебувала кримінальна справа за ч.3 ст.358 КК України, яка була порушена Голосіївським РУ ГУ МВС України в м.Києві. В ході розслідування була створена слідчо-оперативна група до складу якої входив як ОСОБА_16 так і ще декілька співробітників УБОЗу, які супроводжували цю справу. У ході оперативно-розшукових заходів ОСОБА_16 , який проводив оперативне супроводження кримінальної справи, приблизно у листопаді 2006 року познайомився із ОСОБА_17 , з яким спілкувався з приводу обставин справи та, зокрема, встановлення місця знаходження ОСОБА_29 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 та ін. ОСОБА_16 та інші члени оперативної групи виконували доручення слідчого щодо проведення окремих слідчих дій і, зокрема, обшуків та проводили оперативні заходи направлені на документування злочинної діяльності ОСОБА_29 , ОСОБА_62 та інших. Під час розслідування цієї справи ним був викликаний ОСОБА_17 та ще декілька осіб для допиту у якості свідків. В ході розслідування вказаної справи було встановлено, що фігурантами по справі є ОСОБА_29 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 і інші. Їх приблизно було 23 особи. Після допиту ОСОБА_17 почали проводити слідчі дії: виїмки документів, у якості потерпілих допитувались особи, постраждалі внаслідок дій вказаних фігурантів. В ході допиту було встановлено, що ОСОБА_17 та інші потерпілі передавали грошові кошти ОСОБА_29 або ОСОБА_58 . Потім було встановлено що ОСОБА_59 та ОСОБА_102 це друзі з дитинства, вони разом навчалися у школі. І коли стало питання щодо дачі свідчень стосовно ОСОБА_62 та ОСОБА_29 , то ОСОБА_102 почав уникати всіляко давати показання у справі, не бажав бути визнаний потерпілим у даній справі, вказав, що бажає вирішувати ці питання в господарських чи цивільних судах. Коли виникла необхідність приймати участь у очних ставках, то ОСОБА_102 та ОСОБА_103 , повимикали телефони, що унеможливило зв`язатись з ними та після цього з останніми він не спілкувався. В подальшому ОСОБА_29 почав оскаржувати постанови про порушення кримінальної справи за фактом ст.ст.190, 358 КК України та Голосіївським районним судом м м.Києва вказані постанови були скасовані. Пізніше ОСОБА_16 був переведений та працював в УБОЗі Київської області. Що стосується обвинувачення ОСОБА_16 з приводу отримання ним хабара від ОСОБА_17 у приміщенні офісу «Волгабурмаш» це нісенітниця. Він особисто проводив допит потерпілих у приміщенні цього офісу, при цьому був присутній ОСОБА_16 , який сидів поруч з ним, з поля зору не зникав та він не виходив з ОСОБА_17 чи будь з ким іншим з цього приміщення. Після допиту вони поїхали на вул. Горького по місцю роботи. Стосовно показань ОСОБА_17 на підставі яких пред`явлене обвинувачення ОСОБА_16 , з приводу отримання хабара у його, свідка службовому кабінеті, то за присутності сторонніх осіб він ніколи не виходив з кабінету і нікого наодинці не залишав. Зауважив, якщо за таких обставин інкримінують отримання хабара ОСОБА_16 , то чому йому не пред`явили аналогічне обвинувачення, адже вчинення цих дій ОСОБА_16 інкримінують у його службовому кабінеті. Вважає це нісенітницею. Окрім того свідок вказав, що особисто неодноразово просив ОСОБА_17 , щоб він написав заяву про злочин, з метою визнання його по справі потерпілим. Однак той відмовлявся від написання такої заяви. Окрім того на скільки йому відомо, то кримінальна справа стосовно ОСОБА_19 та інших, яка перебувала в провадженні Генеральної прокуратури України, це інша справа та порушена вона по іншим фактам ніж розслідував він.

Будучи допитаним під час судового розгляду іншим складом суду та під час досудового слідства свідок ОСОБА_40 , показання якого судом були оголошені на підставі ст.306 КПК України, повідомив про те, що працює на посаді заступника начальника управління начальника відділу боротьби з ОГ та злочинними організаціями ГУБОЗ МВС України. На початку жовтня 2008 року керівництвом МВС України було прийняте рішення про створення при ГУБОЗ МВС України оперативної групи по супроводженню кримінальної справи порушеної щодо ОСОБА_19 та інших, і передачі у провадження ОСОБА_46 оперативно-розшукової справи, по відпрацюванню злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших. Вказана ОРС була заведена ОСОБА_16 у липні 2008 року і до жовтня 2008 року знаходилася у провадженні останнього. Розпорядженням першого заступника міністра, у зв`язку з великою небезпечністю злочинної групи ОСОБА_19 була створена оперативна група під його керівництвом - ОСОБА_46 , до складу якої були включені оперативні працівники ГУБОЗ МВС України, УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, а також інших підрозділів МВС, і, зокрема, до складу групи входили ОСОБА_16 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та інші. У ході оперативного супроводження кримінальної справи щодо ОСОБА_19 , розслідування якої проводиться Генеральною прокуратурою України, ОСОБА_16 виконував значний обсяг роботи, оскільки був добре обізнаний у діяльності злочинної групи ОСОБА_19 , тривалий час займався відпрацюванням вказаної злочинної групи і документуванням їх злочинної діяльності. У тому числі ОСОБА_16 , який працював оперуповноваженим УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві та начальником відділу УБОЗ ГУ МВС України у Київській області, виконував доручення слідчого ГПУ у провадженні якого знаходиться кримінальна справа щодо ОСОБА_49 та інших. Згідно доручень, які надавалися слідчим ГПУ у межах кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших, було доручення щодо проведення заходів направлених на встановлення додаткових епізодів злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших, і члени групи по документуванню злочинної діяльності вказаної банди, у тому числі ОСОБА_16 , повинні були займатися відпрацюванням та перевіркою інформації про інші злочини вчинені зазначеними вище особами, приймати з цього приводу заяви та проводити їх перевірку. У вечірній час 22.12.2008 року він зустрівся з ОСОБА_16 в кафе, розташованому поруч приміщення ГУБОЗ МВС України. У ході розмови ОСОБА_16 повідомив, що ним встановлена особа чоловік, який постраждав внаслідок злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших, і зокрема внаслідок вчиненого щодо нього злочину, з приводу заволодіння належними останньому приміщеннями по АДРЕСА_2 . Окрім цього, ОСОБА_16 пояснив, що ситуація щодо вчинення злочину проти власності зазначеного вище чоловіка, схожа із ситуацією, яка була задокументована раніше, і яка була пов`язана із приміщеннями, що також розташовані по АДРЕСА_2 , у яких розташовувалася релігійна організація, церква і приміщеннями цієї організації незаконно заволоділи ОСОБА_19 та інші. З даного приводу ГУБОЗ МВС України була прийнята заява від представника релігійної організації, проведена її перевірка і матеріали цієї перевірки для прийняття рішення у межах розслідуваної кримінальної справи були направлені до Генеральної прокуратури України. На вищевказане повідомлення ОСОБА_16 він вказав, щоб ОСОБА_16 спрямував таку особу до ГУБОЗ МВС України, з метою прийняття відповідної заяви, проведення її перевірки та направлення цих матеріалів для прийняття рішення до ГПУ, оскільки він був зацікавленим у виявлення додаткових епізодів злочинної діяльності ОСОБА_19 , та інших. З приводу даного заявника він запитував 23.12.08 у ГУБОЗ МВС України в м. Києві ОСОБА_16 та він повідомив, що 24.12.2008 цей чоловік повинен звернутися до ГУБОЗ із відповідною заявою про злочин. Зранку 24.12.2008 він також запитував ОСОБА_16 по телефону щодо заявника. Після цього, ОСОБА_16 йому телефонував та повідомляв, що чоловік, якого назвав ОСОБА_53 приїде до ГУБОЗ МВС України, з метою подачі заяви про злочин, про що він ОСОБА_16 додатково зателефонує і повідомить. Після цього ОСОБА_40 очікував на ОСОБА_55 , і попередив про прибуття останнього свого підлеглого ОСОБА_56 , який мав відібрати від ОСОБА_17 заяву про злочин.

В рамках оперативного супроводження кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших було оголошено винагороду у розмірі 50 000 гривень за надання будь-якої інформації щодо злочинної діяльності ОСОБА_29 , ОСОБА_62 , ОСОБА_88 та ОСОБА_89 , встановлення їх місцезнаходження та затримання. Окрім цього, було відповідне доручення ГПУ щодо проведення заходів, направлених на встановлення додаткових епізодів злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших, і вони як учасники групи по відпрацюванню вказаної банди були зацікавлені та повинні були займатися відпрацюванням та перевіркою інформації про інші злочини вчинені зазначеними вище особами, приймати з цього приводу заяви та проводити їх перевірку.

Окрім цього, свідок пояснив, що незважаючи на те, що ОСОБА_16 був переведений на керівну посаду до УБОЗ Київської області, він формально залишався станом на 24.12.2008 року членом оперативної групи по супроводженню кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших. ( т. 1 а. с. 114-119; т.2 241-243; т.3 а.с. 198-201 ).
Будучи допитаним під час судового розгляду іншим складом суду та під час досудового слідства свідок ОСОБА_41 дав показання, які були оголошені судом на підставі ст.306 КПК України 1960 року про те, що працює слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України. З початку вересня 2008 року в його провадженні перебувала кримінальна справа № 49-2550, порушена щодо погроз вбивством ОСОБА_37 за ч. 1 ст. 129 КК України. У ході розслідування цієї справи були встановлені факти вчинення бандитизму ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 . У жовтні 2008 року щодо вказаних осіб порушена кримінальна справа за ст. 257, ч.2 ст. 129 та ч. 2 ст. 279 КК України. До оперативного супроводження зазначеної кримінальної справи були залучені оперативні працівники підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю МВС України. В МВС України, була створена спеціальна група, яку очолював працівник апарату ГУБОЗ МВС України ОСОБА_40 , до складу цієї групи входили працівники відділу супроводження кримінальних справ цього ж Головного управління, а також працівники УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві. Оскільки працівники центрального апарату ГУБОЗ МВС України займались переважно організаційною роботою, то фактично усі питання щодо оперативного супроводження кримінальної справи вирішувались ним особисто із оперуповноваженим УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 . В ході оперативного супроводження зазначеної кримінальної справи він надавав неодноразові усні та письмові доручення, безпосереднім виконанням яких, або організацією виконання яких займався ОСОБА_16 , також останній здійснював розшук ряду обвинувачених у кримінальній справі. Окрім цього, ОСОБА_16 за дорученням слідчого, особисто брав учать у проведенні окремих слідчих дій у справі, зокрема, проведення та організація обшуків. Під час розслідування справи, працівникам підрозділів боротьби із організованою злочинністю, як у м. Києві, так і України, ним як слідчим надавалися доручення з приводу проведення оперативних заходів, направлених на відшукання інших епізодів злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших. Приблизно у листопаді 2008 року, ОСОБА_43 звернувся до нього з приводу встановлення ним факту захоплення приміщень у буд. АДРЕСА_2 , які належали релігійній організації. Оскільки матеріали стосувалися протиправної діяльності ОСОБА_19 , зазначені матеріали були направлені до ГПУ та долучені до кримінальної справи №49-2550. Суть матеріалів зводилася до того, що ОСОБА_19 в період з 2000 по 2004 років продав власні приміщення цій релігійній організації, а після підвищення цін на нерухомість намагався незаконним, шляхом забрати такі приміщення.

Крім цього, ОСОБА_44 відомо, що ОСОБА_16 проводив певну роботу у пошуку інших подібних епізодів злочинної діяльності вказаних вище осіб, оскільки розповідав, що можливо невдовзі надасть додаткові матеріали про злочинну діяльність ОСОБА_19 .

Щодо ОСОБА_17 , то останній допитувався ним як свідок в межах даної кримінальної справи, і з його свідчень було встановлено, що в нього також склалася проблемна ситуація, аналогічна тій, яка виникла із приміщеннями релігійної організації, із належними ОСОБА_17 приміщеннями, що також розташовуються по АДРЕСА_2 , і якими незаконно бажає заволодіти ОСОБА_19 .

Перевіркою фактів та отриманням доказів щодо протиправних дій ОСОБА_19 та інших, вчинених по відношенню до майна ОСОБА_17 , міг та був зобов`язаний займатися у тому числі ОСОБА_16 .

У межах доручень, які він як слідчий надавав ОСОБА_104 , у ході розслідування вищевказаної кримінальної справи, останній мав право та був зобов`язаний, як працівник правоохоронного органу займатися перевіркою заяв осіб, і, зокрема, ОСОБА_17 , з метою встановлення можливих додаткових епізодів злочинної діяльності ОСОБА_19 та інших.

Окрім цього, ОСОБА_41 відзначив, що до моменту затримання ОСОБА_16 продовжував оперативне супроводження кримінальної справи щодо ОСОБА_19 та інших. ( т. 1 а. с.107-110; т.2 а.с. 240-241).

Будучи допитаним під час судового розгляду свідок ОСОБА_22 повідомив, про те, що ОСОБА_17 звернувся до нього, як до юриста за послугами, вказав, що програв всі суди та йому потрібна допомога. Так, зі слів ОСОБА_17 він зрозумів, що дії його опонентів носили ознаки кримінальних, а тому він порадив йому ставити питання про порушення кримінальної справи, і встановленням фактичних обставин у кримінальній справі, спростувати ті обставини, які були встановлені цивільними судами. На прохання ОСОБА_17 він готував заяву про порушення кримінальної справи, а також зустрічався з ОСОБА_16 для обґрунтування своєї правової позиції, але мова йшла лише про ті моменти, які він виклав у заяві про злочин. Йому нічого не здалось дивним, у зустрічі з ОСОБА_16 , оскільки фактично викладені у його заяві питання є компетенцією УБОЗу, працівником якого останній являвся.

З ОСОБА_17 були дуже короткі договірні відносини, тому що він людина дуже дивна, він розірвав з останнім всі договірні відносини та повернув всі отримані грошові кошти та цим питанням більше не займався.

Аналізуючи показання даних свідків, а саме ОСОБА_18 , ОСОБА_46 , ОСОБА_36 та ОСОБА_22 суд приходить до висновку про їх правдивість з огляду на те, що показання даних свідків є логічними, послідовними, які узгоджуються між собою, з показаннями підсудного ОСОБА_16 , з показаннями свідка ОСОБА_17 в тій частині, про що суд вказав вище та об`єктивно підтверджуються сукупністю інших доказів у справі.

При цьому показання даних свідків ніяким чином не підтверджують пред`явленого обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.

Крім того, орган досудового слідства на обґрунтування пред`явленого обвинувачення посилається на показання свідка ОСОБА_30 , який будучи допитаним в судовому засіданні повідомив про те, що він підсудного бачив, коли відбулося його затримання. Так, будучи станом на 2008 рік студентом Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації, його через викладача було запрошено в якості понятого. Він не пам`ятає, в який саме день йому було запропоновано бути понятим чи в день затримання ОСОБА_16 чи заздалегідь. Так, він пояснив, що разом із однокурсником ОСОБА_31 приїхали в обід на вул. Володимирську в м.Києві, потім звідти зі слідчою групою прибули на місце події, де в кафе «Кофехаус» чекали неподалік він ресторану «Спотикач», до моменту, як оперативний працівник їм наказав йти до місця події. Вони з ОСОБА_31 підійшли на місце за 5-10 хв. до затримання. Він бачив, як підсудного затримували співробітники спецслужби «Альфа» близько 2-3 чоловіків. Самого моменту виходу підсудного з ресторану «Спотикач» та як його клали на землю, він не бачив, оскільки цей момент один із співробітників СБУ, закрив своєю спиною. Затримання відбувалось наступним чином: співробітники «Альфа» заломили руки підсудного за спину, поклали його обличчям вниз до асфальту, потім йому допомогли піднятися та тримали під руки, в цей час руки його були за спиною. До моменту затримання він бачив в руках підсудного портфель, можливо ще була й барсетка. Потім він бачив портфель на землі поруч з підсудним. Коли підсудного підняли на ноги, то сказали взяти портфель у руки. Після того як підсудний взяв портфель, було ввімкнено відеокамеру. На камеру співробітник СБУ представився, розповів, що відбувається та представив їх понятих, після чого роз`яснив права понятим. Про те, що відбувається обшук ніхто не говорив, однак він сам це зрозумів. Обшук розпочали з кишень підсудного, звідки почали діставати всі речі, в подальшому спеціаліст освітлював руки підсудного ультрафіолетовим світлом та він побачив світіння на середньому, великому та вказівному пальці, тоді як знайшли гроші в портфелі їх теж освітлювали в ультрафіолетовому світлі та вони світились синім світлом і на деяких купюрах був надпис «хабар» салатового кольору. Слабе світіння на руках було такого ж кольору, як і на купюрах. Обшук портфеля підсудного проводив він особисто, він виймав речі підсудного, за вказівкою оперативного працівника. Також за участі спеціаліста з рук ОСОБА_16 на ватні тампони були проведені змиви, які були поміщені до конверту, який у свою чергу був відповідним чином опечатаний. Усі предмети, документи, грошові кошти, у ході огляду поміщалися до пакетів, які відповідним чином опечатувалися. За результатами огляду, протокол був підписаний ним ОСОБА_33 , іншим понятим, працівниками СБ України, які проводили огляд. ОСОБА_16 , ознайомившись із вказаним протоколом, також його підписав, вказавши, що зауважень не має. Йому також відомо, що інші його однокурсники були присутні при помічені купюр в цей же день. (т.4 а.с. 71-77).

Також, будучи допитаним під час судового розгляду свідок ОСОБА_35 , пояснив, що приймав участь у якості понятого на слідчій дії огляд місця події. Однак на час допиту у суді про те як саме проходив огляд місця події та як саме він був запрошений у якості понятого, фактично нічого не пояснив, вказавши, що не пам`ятає. Після оголошення показань наданих свідком ОСОБА_31 , на досудовому слідстві та в судовому засіданні іншого складу суду (т.1 а.с. 104-106, т.3 а.с. 14-17), підтримав свої показання, які надав раніше.

Так, ОСОБА_35 дав показання аналогічні показанням ОСОБА_30 , вказавши, що він особисто проводив огляд портфеля та барсетки ОСОБА_16 за пропозицією оперативних працівників. При цьому свідок вказав, що здається гроші були в кишені портфеля та він особисто їх витягував. Ці гроші були зв`язані резинкою. В цей час оперативні працівники фіксували все, що відбувається на протокол та знімали на відео. Після огляду місця події та складання протоколу ОСОБА_16 здається підписував кожну сторінку протоколу.

Аналізуючи показання даних свідків, суд приходить до висновку про неможливість покладення цих показань в основу обвинувального вироку, з огляду на встановлений судом факт, що ОСОБА_35 та ОСОБА_32 являлись курсантами Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут», що був утворений розпорядженням КМУ від 27 грудня 2006 року № 658-р на базі спеціального факультету СБУ у складі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації національного технічного університету «КПІ», що ліквідувався, на момент участі їх у якості понятих при огляді місця події, що дає суду підстави вважати такі показання не об`єктивними, а тому не виключає їх заінтересованість, в результатах такої процесуальної дії, враховуючи в тому числі і обставини, які передували їх запрошенню для участі у даній процесуальній дії.

Окрім того дані свідки дали суперечливі показання в частині того, хто ж з них особисто проводив огляд портфеля та барсетки ОСОБА_16 , оскільки кожен з цих свідків заявив, що він особисто проводив огляд місця події та особисто кожен з них витягував речі з барсетки та портфеля ОСОБА_16 .

Разом з тим більш детальну оцінку показанням даних свідків та оцінку їх участі в якості понятих під час слідчої дії огляд місця події, судом буде надано нижче при оцінці наступних доказів.

Також орган досудового слідства посилається як на доказ винуватості підсудного ОСОБА_16 на заяву про злочин ОСОБА_17 від 23.12.2008 року.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи із заявою про злочин ОСОБА_17 звернувся 23.12.2008 року до начальника 1 управління ГУ БКОЗ СБ України полковника ОСОБА_105 , на якій міститься відмітка дослівно «М-65 від 23.12.2008 року ГУ «К»/2», здійснена рукописним текстом синіми чорнилами, кулькової ручки в нижньому лівому кутку першого аркушу.
З вказаної заяви вбачається, що отримав її старший оперуповноважений ОВС 1 управління ГУБКОЗ СБУ ОСОБА_106 23.12.2008 року. (т.1 а.с.6-7).
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_107 повідомив, що працював на посаді старшого оперуповноваженого у особливо важливих справах СБУ. ОСОБА_16 знає у зв`язку з його затриманням у 2008 році. Після огляду заяви (т.1 а.с. 6-7) вказав, що з її змісту вбачається, що ОСОБА_17 до заяви долучає диктофон. Дані пояснення друкував він, зі слів ОСОБА_17 . Умисно у даних поясненнях він не міг зазначити не вірно модель чи марку диктофону, це могла бути технічна помилка. Можливо він прослуховував звукозапис на диктофоні наданому заявником, однак ніяких змін до цих записів не вносив. Якщо він був присутнім при огляді місця події, то про це повинно бути зазначено у протоколі огляду місця події. ОСОБА_16 під час огляду місця події тримав портфель та не хотів нікому віддавати. Хто проводив огляд та звідки були вилучені грошові кошти він не пам`ятає.
Згідно з п. 1.4 Інструкції «Про порядок розгляду в Службі безпеки України звернень громадян та реєстрації, обліку заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини» затвердженої наказом №44 від 27.01.2005 року, Зареєстрованого в МЮ 16.02.2005 р. за № 240/10520, зі змінами, підлягає реєстрації письмове звернення, якщо воно містить інформацію про підготовку чи вчинення злочинів, розслідування яких віднесено до компетенції СБУ, надсилаються до відповідного органу чи підрозділу СБУ, для перевірки інформації.

Ст. 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», передбачено, що оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами: «Служби безпеки України - контррозвідкою, військовою контррозвідкою, захисту національної державності, спеціальними підрозділами по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, оперативно-технічними, внутрішньої безпеки, оперативного документування, боротьби з тероризмом і захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів.

Відповідно до п.3 ст.24, п.8 ст.25 Закону України «Про службу безпеки України», передбачено право Служби безпеки України проводити гласні і негласні оперативні заходи у порядку, визначеному ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність». Обов`язком СБУ є виявлення, припинення та розкриття злочинів, розслідування яких віднесено законодавством до компетенції Служби безпеки України, проведення дізнання і слідства у цих справах, розшукувати осіб, які переховуються у зв`язку із вчиненням зазначених злочинів.

Як убачається з матеріалів справи у ній відсутні відомості, щодо скерування заяви ОСОБА_17 до відповідного підрозділу та безпосереднього виконавця для подальшої перевірки цієї заяви.

Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 25.12.2008 року приводом до порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_108 за ч.2 ст.368 КК України стали матеріали перевірки за заявою ОСОБА_17 про вимагання від нього грошових коштів начальником відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУМВС України в Київській області майором міліції ОСОБА_16 (т.1 а.с.1-2)

Тобто з наведених даних убачається, що приводом до порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_16 стала заява ОСОБА_17 від 23.12.2008 року.

У той же час згідно з протоколом про наслідки проведення оперативно-технічного заходу від 24.12.2008 року в рамках оперативно - розшукової справи № 4329 від 22 грудня 2008 року з класифікацією «зловживання владою або службовим становищем» на підставі постанови голови Апеляційного суду ОСОБА_109 ( №01-5249цт від 23.12.2008 року) на зняття інформації з каналів зв`язку мобільного телефону ОСОБА_16 (8-) співробітниками СБ України були проведені оперативно-технічні заходи метою яких було пошук, виявлення і фіксація фактичних даних про протиправні діяння ОСОБА_16 у сфері службової діяльності ( т. 1 а.с.68-69).

Таким чином матеріали справи містять дані про те, що ще до подачі зави ОСОБА_17 23 грудня 2008 року, яка стала приводом до порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_110 , 22 грудня 2008 року співробітниками СБУ було заведено оперативно-розшукову справу.

Наведене вказує, про формальне відібрання старшим оперуповноваженим ОВС 1 управління ГУБКОЗ СБУ ОСОБА_111 23.12.2008 року заяви від ОСОБА_17 , тоді як фактично уже поводились оперативно-розшукові заходи на підставі оперативно-розшукової справи заведеної 22 грудня 2008 року спрямовані на викриття «протиправної діяльності» ОСОБА_16 .

При цьому, враховуючи показання свідка ОСОБА_112 про те, що він особисто друкував заяву про злочин ОСОБА_17 , свідчить про його особисту зацікавленість у відібранні такої заяви, оскільки в противному разі, усна заява ОСОБА_17 мала б бути оформлена протоколом про відбирання усної заяви про злочин.

Крім того прокурором не доведено правомірність відібрання такої заяви, саме ОСОБА_113 , з метою спростування доводів захисту щодо провокації, оскільки не надано даних про те, що ОСОБА_107 був черговим 23.12.2008 року та проводив прийом громадян в СБУ, тобто в день звернення ОСОБА_17 .

Про правильність таких висновків суду свідчать також показання ОСОБА_112 в яких він заявляв, що факти викладені у заяві ОСОБА_17 не відносяться до компетенції того підрозділу СБУ, у якому він на час прийняття такої заяви працював.

Наведені факти в сукупності з оцінкою інших доказів, у тому числі показань свідка ОСОБА_17 , дають підстави суду стверджувати щодо безпідставності такої заяви, а викладені у ній факти розцінювати як недостовірні відомості, які не можуть бути покладені в основу обвинувачення, оскільки відібранням даної заяви у ОСОБА_17 , фактично співробітниками СБ України, створювались умови для провокації хабара.
Окрім того, посилаючись як на заяву про злочини ОСОБА_17 , на його показання у якості свідка та на протокол очної ставки за участю цього свідка та підозрюваного ОСОБА_16 , як на обґрунтування пред`явленого обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, орган досудового слідства не порушив кримінальні справи стосовно свідка ОСОБА_17 за давання хабара ОСОБА_16 , враховуючи те, що вказаний свідок згідно змісту його заяви про злочин, його показань на досудовому слідстві у якості свідка, повідомляв про нібито давання ним хабара ОСОБА_16 , що мало місце 30.01.2007 та 11.02.2008 року.

Вказані обставини свідчать про суперечливість висновків досудового слідства, оскільки, інкримінуючи ОСОБА_16 вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України по епізодах отримання такого хабара від ОСОБА_17 , в той же час кримінальні справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.369 КК України відносно свідка ОСОБА_17 орган досудового слідства не порушив за дії вчиненні цим свідком.

Питання ж щодо звільнення ОСОБА_17 від кримінальної відповідальності на підставі ч.6 ст.369 КК України віднесено виключно до компетенції суду, а тому орган досудового розслідування зобов`язаний був діяти в порядку, передбаченому ст.94 КПК України 1960 року.

Отже, у разі якщо орган досудового слідства дійшов висновку про достатність приводів та підстав для порушення кримінальної справи на підставі заяви ОСОБА_17 стосовно ОСОБА_16 про отримання останнім хабара, повторно, то зобов`язаний був порушити кримінальну справу і щодо хабародавця (заявника), який згідно «своєї добровільної заяви» такий хабар давав. Оскільки відповідно «хабародавець» ОСОБА_17 не заявив про так зване давання хабара раніше, тобто до безпосередньої передачі грошових коштів, згідно обвинувачення 30.01.2007 та 11.02.2008 року.

Така позиція органу досудового слідства суперечить засадам рівності громадян перед законом і судом та свідчить про необ`єктивність досудового слідства.

Окрім того, як на доказ обвинувачення орган досудового слідства посилається на протокол огляду, маркування та вручення коштів від 24.12.2008 року, згідно якого оперуповноважений 1 управління Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України лейтенант ОСОБА_114 у відповідності до п.7 ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» в період часу з 13 год. 50 хв. по 14 год. 20 хв. за участю спеціаліста ОСОБА_115 , в присутності понятих ОСОБА_116 та ОСОБА_117 проводив огляд грошових коштів, необхідних для проведення оперативно-розшукових заходів щодо отримання фактичних даних про вимагання хабара співробітником міліції ОСОБА_16 у сумі 6000 (шести тисяч) доларів США від громадянина ОСОБА_17 за надання останньому інформації про хід розслідування кримінальної справи. В процесі огляду на копіювальному апараті виготовлено 12 аркушів ксерокопій всіх купюр, на яких поставлені підписи понятих, зворотні сторони купюр з номерами НВ 06469465 Н; НЕ 28181777 В; за допомогою спеціального люмінесцентного фломастеру помічені спеціалістом ОСОБА_118 шляхом нанесення напису «ХАБАР СБУ». Крім того, всі купюри помічені за допомогою спеціального невидимого люмінесцентного барвника (порошку) Люмінор 496 Т з обох сторін. Зроблений надпис «ХАБАР СБУ» при освітленні лампою з ультрафіолетовим випромінюванням світиться блакитним світлом, а помітки по купюрам люмінесцентного барвника (порошку) Люмінор 496 Т випромінюють характерне зеленувате світло. Зразки порошку та фломастеру поміщені кожен окремо в конверт № 1 та конверт № 2. Вказані грошові кошти надані СБУ для участі у проведенні оперативно-розшукових заходів щодо отримання фактичних даних про вимагання хабара співробітником МВС України ОСОБА_16 . Помічені грошові кошти поміщені спеціалістом ОСОБА_118 до чоловічої куртки, яка належить ОСОБА_17 (т.1 а.с. 8-10, 11-22).
Суд, вважає за необхідне звернути увагу на суперечності, які містяться в матеріалах кримінальної справи, що вказує про невизначеність співробітників СБУ, що підстав вимагання хабара ОСОБА_16 у ОСОБА_17 . Так, у заяві про злочин ОСОБА_17 від 23.12.2008 року, у протоколі огляду, маркування та вручення коштів від 24.12.2008 року, зазначені різні підстави за яких ОСОБА_16 вимагав у ОСОБА_17 хабара.
Щодо обставин за який складався протокол огляду, маркування та вручення грошовий коштів від 24.12.2008 року, судом встановлено наступне.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_118 повідомив, про те, що працює на посаді консультанта-експерта центру спеціальних судових експертиз в «Українському науковому дослідному інституті спеціальної техніки судових експертиз СБУ». Оглянувши протокол огляду та маркування грошових коштів т.1 а.с.8-10, свідок вказав, що у ньому містяться його підписи, та він може стверджувати, що приймав участь у цій процесуальній дії. Однак він, не може стверджувати про те, що по закінченні процесуальної дії, поклав грошові кошти у карман куртки ОСОБА_17 . Він пам`ятає, що маркував грошові кошти порошком, яким завжди мітяться гроші. Він всі дії він вчиняв у рукавичках.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_119 пояснив, що у 2008 році він був студентом Військового інституту інформатизації зв`язку, у зв`язку з чим їх з однокурсниками часто запрошували до участі у якості понятих, у різних слідчих діях, що проводились співробітниками СБУ. Раніше у 2006 році інститут, де він навчався підпорядковувався СБУ. Так, він був присутнім при такій дії, як огляд, маркування та вручення грошових коштів, коли саме не пам`ятає, але пригадує, що на дворі було тепло та це була перша половина дня. Пригадує, що разом з однокурсником ОСОБА_120 , приїхали на АДРЕСА_7 , де і відбувалася вищевказана слідча дія. Він був присутнім при маркуванні грошових коштів речовиною, яка світиться під ультрафіолетовим промінням зеленим кольором. Ці грошові кошти помічались спеціалістом, який був одягнутий в цивільний одяг. Оглянувши протокол огляду, маркування та вручення грошових коштів, свідок підтвердив, що у ньому міститься його підпис. Однак при цьому свідок висловив своє здивування, у тому, чому у протоколі огляду, маркування та вручення грошових коштів зазначено другим понятим ОСОБА_121 , якщо з ним точно був ОСОБА_122 . Припустив, що останній, підписуючись у протоколі, вирішив вказати чуже ім`я. після закінчення помічання грошових коштів він поїхав, а ОСОБА_123 залишився, щоб їхати на затримання. Під час цієї дії наче був присутній слідчий та інші особи, з розмови яких він зробив висновок, що наче ця справа велася давно і вони вже давно готували цю процедуру по дачі хабара.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_124 пояснив, що у 2008 році він був студентом Військового інституту інформатизації та зв`язку, а тому його часто запрошували прийняти участь у різних слідчих діях у якості понятого, для досвіду. Раніше інститут, де він навчався підпорядковувався СБУ. Він був присутнім на такій слідчій дії, як огляд, маркування та вручення грошових коштів, з ким саме зі своїх однокурсників він був на вказаній слідчій дії у якості понятого, не пригадує. Вказана дія відбувалась у будівлі СБУ, адресу не пригадує, там мітили гроші у великій сумі, більше ніж 200 доларів США. При цьому світили на гроші ультрафіолетовою лампою та там було видно надпис « ОСОБА_125 », після чого гроші винесли із кабінету дві особи. Оглянувши протокол огляду, маркування та вручення грошових коштів від 24.12.2008 року та додаток до нього (т.1 а.с.8-22), він не зміг з впевненістю сказати, що повідомив суду саме про цю подію. Вказав, що підпис та почерк від його імені у вказаному протоколі та додатку не зовсім схожий на його почерк та підпис, однак, у зв`язку зі сплином великого проміжку часу, припустив, що його підпис та почерк могли змінитись. Вказав, що він знайомий із ОСОБА_119 , він його однокурсник, однак він не пригадує, щоб саме ОСОБА_119 був із ним на вказаній слідчій дії, здається хтось інший був.

Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 17.01.2015 року № 13760/13761/14-32, підписи від імені ОСОБА_126 та рукописні записи на аркушах протоколу огляду, маркування та вручення коштів від 24 грудня 2008 року і в додатках до вказаного протоколу /на аркушах формату А 4 із ксерокопіями купюр/ ( а.с.8-22) виконані ОСОБА_127 .

Тобто судом встановлено, факт підписання вказаного протоколу особисто ОСОБА_127 .

Так, аналізуючи показання даних свідків ОСОБА_121 та ОСОБА_116 , в яких останні заявляли після огляду згаданого протоколу, що разом вони участі в такій дії не приймали, суд приходить до висновку, що одночасно вказані свідки не були присутні при проведенні даної дії та ставили свої підписи у вказаному протоколу у різний час.

Окрім того на переконання суду з показань свідка ОСОБА_116 взагалі неможливо достовірно встановити, чи приймав він безпосередню участь при помічанні грошових коштів, про що йде мова у протоколі від 24.12.2008 року, з оляду на те, що даний свідок заявив, що на час його участі у зазначеній процесуальній дії на дворі було тепло, хоча 24.12.2008 року була зима, та з інших доказів, судом встановлено, що в цей день було холодно.

З огляду на те, що згідно вимог ст.ст. 127, 190 КПК України 1960 року, поняті присутні про проведенні огляду повинні засвідчувати своїми підписами відповідність записів у протоколі виконаним діям у їх присутності, та при проведенні такої дії як огляд повинно бути не менше двох понятих, суд вважає, що у даному випадку не було дотримано цих вимог КПК України, у зв`язку з чим дані що містяться у даному протоколі не можна вважати здобутими в порядку та спосіб передбаченому КПК України, що тягне за собою визнання цієї процесуальної дії недійсною та визнання даних, які містяться у протоколі огляду, маркування та вручення грошових коштів від 24.12.2008 року, недопустимими доказами.

Свідки ОСОБА_119 та ОСОБА_124 , так само, як і свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_35 , на момент запрошення їх та участі у якості понятих у даній процесуальній дії, являлись курсантами Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут», що був утворений розпорядженням КМУ від 27 грудня 2006 року № 658-р на базі спеціального факультету СБУ у складі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації національного технічного університету «КПІ», який ліквідувався, що дає суду підстави з урахуванням встановлених вище обставин, робити висновки про формальне зазначення цих понятих у протоколі огляду, вручення та маркування грошових коштів, розцінювати показання цих свідків як необ`єктивні та недостовірні, враховуючи в тому числі і обставини, які передували їх запрошенню для участі у даній процесуальній дії.

Окрім того, як на доказ обвинувачення ОСОБА_16 орган досудового слідства посилається на протокол огляду місця події від 24.12.2008 року, дослідивши який, суд визнає дані, що у ньому містяться недопустими доказами, з огляду на наступне.

Так, дослідивши протокол огляду місця події від 24.12.2008 року з його змісту вбачається, що співробітником 1 управління ГУБКОЗ СБ України майором ОСОБА_128 о 16 год. 45 хв. отримано від ОСОБА_129 повідомлення про факт вимагання хабара співробітником міліції о 16 год. 00 хв. Далі в протоколі вказано, що о 16 год. 45 хв. ОСОБА_130 прибув на місце події за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 16, де за участю співробітників управління ГУБКОЗ СБ України ОСОБА_112 та ОСОБА_131 , спеціаліста ОСОБА_118 у присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_34 відповідно до вимог ст.ст. 84, 85, 190 і 191 КПК України було проведено огляд місця події. Під час огляду місця події здійснювався відеозапис спеціалістом Кривошеєм на відеокамеру «Panasonic».

Так, під час огляду встановлено: затриману особу чоловічої статі, яка назвалась начальником відділу УБОЗ ГУ МВС України в Київській області майором міліції ОСОБА_16 . В подальшому здійснено опис одягу, що був на ОСОБА_16 та зазначено, що останній в руках тримає портфель чорного кольору.

Після чого вказано, що спеціалістом ОСОБА_100 ватними тампонами зроблено змиви з правої та лівої руки затриманого. В ультрафіолетовому світлі обидві руки затриманого випромінювали світіння зеленуватого кольору. Змиви з рук поміщено в конверт № 1, опечатано печаткою № 96 «Для пакетів Служба безпеки України». Зразок ватного тампону було поміщено в конверт № 2, опечатано печаткою № 96 «Для пакетів Служба безпеки Україна». Обидва конверти після опечатування були скріплені підписами понятих.

В ході особистого огляду було встановлено, що в руках затриманий тримає чоловічу сумку «барсетку», чорного кольору в якій виявлено: грошові кошти, а саме 300 доларів США ( з зазначенням кількості купюр, їх номінал та серійний номер), 254 грн. ( з зазначенням кількості купюр, їх номінал та серійний номер), мобільний телефон, різні документи, банківські, дисконтні та візитні картки, талон на бензин. Після чого зазначену барсетку було поміщено в поліетиленовий пакет чорного кольору з надписом «BОSS» опечатано печаткою № 96 «Служба безпеки України» та скріплено підписами понятих. /Пакет помічено як пакет № 1./

Окрім того в протоколі зазначено, що в руках затриманого знаходився чорний шкіряний портфель, в якому знаходились: тижневик, мобільний телефон, документи, які мають гриф цілком таємно, а також інші документи, ноутбук, комп`ютерна мишка, USB кабель до мобільного телефону, калькулятор, серветки, стартовий пакет до телефонного номеру, пігулки, пластир, упаковка маолокс, перочинний ніж, шкіряний гаманець з дисконтними картками. Після чого вказано, що крім наведеного в портфелі знаходились грошові кошти пачка купюр, перетягнутих резиновою стрічкою темно-червоного кольору на загальну суму 6000 доларів США, вказано загальну кількість купюр їх номінал та серійні номери. Після чого зазначено, що в ході огляду вказані купюри спеціалістом ОСОБА_132 були поміщені в ультрафіолетове освітлення, в якому всі купюри випромінювали люмінесцентне світіння світло-зеленого кольору, а на купюрах з серійними номерами НВ 06469465 Н, НЕ 28181777 В, в ультрафіолетовому світлі був нанесений надпис «Хабар СБУ», який випромінював люмінесцентне світіння блакитного кольору. Після огляду грошові кошти в сумі шість тисяч доларів США були поміщені в конверт № 3, опечатані печаткою № 96 «для пакетів Служба безпеки України» та скріплені підписами понятих.

Решта речей були поміщені у шкіряний портфель чорного кольору, який у свою чергу був поміщений у поліетиленовий пакет № 2 опечатаний печаткою № 96 «для пакетів Служба безпеки України» та скріплено підписами понятих.

В ході огляду вмісту кишень одягу затриманого виявлено посвідчення співробітника міліції УКМ №131696, видане 11.08.2008 р. на ім`я ОСОБА_16 , дві шарикові ручки, мобільний телефон, грошові кошти в сумі 16 грн., печатка УБОЗ УВС в м.Києві № 213, гігієнічна помада, клаптики тканини з ґудзиками, зв`язка з чотирьох металевих ключів та одного магнітного. Вилучені речі були поміщені в конверт № 4 опечатаний печаткою № 96 «Для пакетів Служба безпеки України» та скріплений підписами понятих.

Вилучені предмети внесені до опису предметів вилучених з місця події та додаються до протоколу огляду додатками конверти №1,2,3,4, та пакети № 1,2, які були опечатані печаткою № 96 та засвідчені підписами «слідчого» і понятих.

У той же час протокол огляду місця події проведено співробітником 1 управління ГУБКОЗ СБ України ОСОБА_128 , а не слідчим, як зазначено що скріплено його підписом вилучені речі.

Крім того з тексту висновку хімічної експертизи № 4Л від 28.01.2009 року, вбачається що вказані конверти та пакети надішли на експертизу засвідчені лише підписами понятих.

З переглянутого відеозапису протоколу огляду місця події від 24.12.2008 року, що міститься на диску DVD-R Anv 4.7 GB/120 mm з надписом: «Диск №1 Бернацький № 50-5399 огляд 24.12.2008», у судовому засіданні на комп`ютері, за допомогою програми «Мedia Player Classic - Home Cinema», вбачається, що без фіксування дати та часу початку відеозйомки на відео з`являється особа чоловічої статі, яка представилася як ОСОБА_16 , який одягнений у наручники та тримає у руках шкіряний портфель з кодовим замком і чоловічу барсетку. На 25 хвилині 20 секунд відеозапису спеціаліст перевіряє світіння рук затриманої особи та робить змиви з обох рук, одним тампоном, після чого озвучує про поміщення даного тампону у пакет. Світіння рук ОСОБА_16 під ультрафіолетовою лампою на відео зеленуватим кольором не спостерігається. Окрім того при поставлені запитання о/у ОСОБА_128 до понятих чи бачать вони світіння на руках, останні відповіді не надали. На 38 хвилині 30 секунд понятий забирає з рук ОСОБА_16 чоловічу барсетку та починає перевіряти її вміст, у якій серед інших речей на 41 хвилині дістає грошові кошти на загальну суму 250 грн. та грошові кошти на загальну суму 300 доларів США, називаючи серії та номери всіх купюр та відкладає на капот автомобіля. На 46 хвилині 46 секунд один із понятих, за наказом оперуповноваженого ОСОБА_133 , забирає з рук ОСОБА_16 портфель, кладе його на капот автомобіля та після відкриття кодового замку під диктовку затриманого, починає діставати все, що міститься у ньому. Після перевірки вмісту відділу, який закривається на кодовий замок, починає перевіряти задню бокову кишеню портфеля, яка відкривається без коду на замок блискавку, звідки дістає всі речі, навіть дрібні, такі, як серветки, пігулки, демонструє вміст відділу портфелю, де нічого з речей не спостерігається, окрім невеликого невідомого предмету світлого кольору з правої сторони, яким в подальшому виявились серветки. Так, на 51 хвилині 48 секунд, відеозапис переривається, як повідомляє оперуповноважений для заміни касети, без зазначення часу перерви. Після перерви оперуповноважений на відеозапис повідомляє, що він продовжений о 17 годині 06 хвилин 24.12.2008 року. Після чого на 54 хвилини 52 секунді відеозапису із бокової кишені портфеля понятий ОСОБА_35 продовжує з того ж відділу діставати предмети, зокрема дістає з правої сторони серветки білого кольору, пакетик з лікарським засобом маолокс, стартовий пакет «Лайф», калькулятор, папір з записами, гаманець з дисконтними картками, які о/у Бушуєв дістає кожну окремо, називаючи їх назви, при цьому в цей момент об`єктив відеокамери безпосередньо направлений на дії які вчинялись ОСОБА_130 та на записі на зафіксовано портфель ОСОБА_16 , з якого діставалися понятим зазначені речі. Далі з відеозапису слідує, що понятий дістає зв`язку ключів, лейкопластир та пачку грошових купюр в доларах США і демонструє, що даний відділ портфелю є порожнім, після чого закінчує перевіряти вміст портфеля. Після цього запрошується спеціаліст, яких освітлює ці грошові кошти, що знаходяться в пачці, ультрафіолетовою лампою, а о/у ОСОБА_130 в свою чергу викладає гроші на капоті автомобіля, перераховує їх, називає їх серійні номери.

Так, як вбачається з протоколу огляду місця події, в ньому не міститься відомостей про кількість касет на які фіксувалась вказана слідча дія та про їх упакування або ж опечатування по закінченню цієї слідчої дії.
Порівнюючи дані вказані у протоколі огляду місця події та зафіксовані на відеозаписі, суд приходить до висновку про їх невідповідність. Тобто фактично те, що відбувалось під час огляду місця події та зафіксовано відеозаписом, не відповідає відомостям вказаним у цьому протоколі, зокрема, це стосується послідовності вилучення тих чи інших речей, неспівпадіння зазначених місць звідки ті чи інші речі, предмети були вилучені. Так, наприклад, судом після перегляду відеозапису, було встановлено, що зв`язка ключів була вилучена з задньої бокової кишені портфеля, тоді як в протоколі вказано, що ці ключі вилучались з кишені затриманого ОСОБА_16 . Також в протоколі огляду місця події не відображено, що відеозапис переривався для заміни касети. Окрім того в протоколі вказано, що в ультрафіолетовому світлі обидві руки ОСОБА_16 випромінювали світіння зеленуватого кольору, тоді як з переглянутого відеозапису такі відомості не підтвердились.
Зі змісту протоколу огляду місця події та з переглянутого відеозапису вбачається, що в ході огляду місця події у ОСОБА_16 було вилучено 300 доларів США, які не були освітлені ультрафіолетовою лампою спеціалістом на предмет наявності на них світіння, відповідного кольору.
Такі непослідовні дії учасників слідчої дії, свідчать про їх обізнаність щодо безпосереднього місця знаходження 6000 доларів США, які до речі понятим було вилучено в самому кінці слідчої дії із зовнішньої кишені портфеля, з якої до цього послідовно вилучалась значна кількість дрібних речей.
Окрім того орган досудового слідства посилається як на доказ обвинувачення протокол огляду від 08.04.2009 року. Так, даним протоколом зафіксована слідча дія огляд від 08.04.2009 року, в ході якої слідчим ОСОБА_134 в період часу з 15 год. 05 хв. по 17 год. 20 хв. було оглянуто цифровий носій інформації, а саме 3 (три) відеокасети формату Mini DV виробництва компанії «JVC» на яких зафіксовано огляд місця події та огляд транспортного засобу. У ході огляду відеокасет, як свідчать дані протоколу, запис, що на них містився був переміщений із вказаних касет за допомогою відеокамери на жорсткий диск ноутбуку «ACER». При цьому в ході вказаного копіювання відеозапису огляду місця події з відеокасет на жорсткий диск ноутбуку, був виключений епізод огляду, який наявний на відеокасеті, що оглядалася першою (№1) та який зокрема фіксує огляд секретних документів, що були наявні у портфелі, який належить ОСОБА_16 , у іншому, вказана копія відеозапису огляду місця події, повністю відповідає оригіналу, оглянутих відеокасет. Після чого переміщений відеозапис трьох зазначених відеокасет, на яких зафіксовано огляд місця події, був переміщений на 2 (два) «DVD» диски, які долучаються до протоколу ( т.2 а.с.115-116).
Проаналізувавши час слідчої дії огляду місця події, який зазначений у даному протоколі вбачається, що огляд місця події відбувався 24.12.2008 року в період часу з 16 год. 45 хв. по 22 год. 06 хв., хоча фактично тривалість відеозапису огляду місця події на диску, що був долучений у якості речового доказу відбувається близько 1 години. При цьому слідчим під час огляду 08.04.2009 року в період часу з 15 год. 05 хв. по 17 год. 20 хв. було оглянуто цифрові носії інформації, а саме 3 (три) відеокасети формату Mini DV виробництва компанії «JVC» на яких зафіксовано огляд місця події, та огляд транспортного засобу. Тобто за 2 години 15 хвилин, слідчий переглянув відеозапис, на якому зафіксовано огляд місця події та огляд транспортного засобу, з урахуванням видаленого відеозапису, на якому зафіксовано вилучення таємних документів. А тому суд приходить до висновку про невідповідність даних, що викладені у протоколах огляду місця події та огляду транспортного засобу, даним відеозапису цієї дії.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_130 , повідомив, що станом на грудень 2008 року являвся співробітником ГУБКОЗ СБ України, з ОСОБА_16 знайомий, у зв`язку з тим, що проводив його затримання у 2008 році. Після огляду протоколу огляду місця події та огляду транспортного засобу від 24.12.2008 року ( т.1 а.с. 23-35) вказав, що ці протоколи огляду місця події та огляду транспортного засобу були складені ним, як оперуповноваженим, без слідчого, за участі понятих, на підставі чинного на той час КПК України. Якщо в протоколі відображено про те, що він отримав від ОСОБА_129 повідомлення про факт вимагання хабара співробітником міліції, то це відповідає дійсності. Де мали місце ці події він вже не пам`ятає, але якщо у протоколах вказано, що ці слідчі дії відбувалися біля ресторану «Спотикач» по вул. Володимирській, 16 в м.Києві, то так і було. Разом зі складанням протоколів все фіксувалося на відеокамеру, скільки тривала відео зйомка він не пригадує, однак час відеозйомки має співпадати із часом зазначеним у протоколах. Також він не пригадує, щоб переривалась відео зйомка та у зв`язку із чим саме. Гроші, які були помічені, виявили у затриманого у портфелі, де ще знаходилися документи, які містили державну таємницю, як повідомив останній. Заявника, який вручав грошові кошти ОСОБА_16 при проведенні огляду місця події не було. Відразу після складання протоколів вони були надані на підпис ОСОБА_16 , який прочитав та підписав кожну сторінку та не мав ніяких зауважень.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_118 повідомив, про те, що працює на посаді консультанта-експерта центру спеціальних судових експертиз в «Українському науковому дослідному інституті спеціальної техніки судових експертиз СБУ» та приймав участь у якості спеціаліста під час огляду місця події, яка мала місце на вул. Володимирській в м.Києві. Так, всі дії, що відносились до його компетенції під час огляду місця події він проводив в гумових рукавичках. Він бачив, як затримували підсудного, останній лежав на землі та у нього в руках речей не було. В подальшому підсудний був затриманий на нього були одягнуті наручники та в руках був чемоданчик, яким чином він опинився у нього в руках йому не відомо. Так, він освітлював руки затриманому за допомогою ультрафіолетової лампи, при світлі якої обидві руки світились. Він повідомив, що для того, щоб руки світились вистачає декілька пилинок порошку. Він проводив змиви з рук затриманого одним тампоном з двох рук, після чого цей тампон був упакований до конверту. До іншого конверту було запаковано контрольний тампон, тобто чистий ватний тампон, ідентичний тому, яким робились змиви. В ході огляду місця події він освітлював грошові кошти, які помічав, при цьому інші речі за допомогою лампи під час огляду місця події, не оглядались. Речовина якою оброблювалися грошові кошти була жовто-зеленого кольору. Він використовував тампони, які зберігались у нього в спеціальній сумці експерта, де зберігають всі необхідні йому речі, зокрема порошок, маркер, гумові печатки, які розташовані у різних відділеннях.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_115 та ОСОБА_133 в тій частині, що вході огляду місця події при освітленні рук затриманого ОСОБА_16 ультрафіолетовою лампою мало місце світіння рук останнього, оскільки такі їх показання спростовані об`єктивними даними, про які йшла мова вище.

Проаналізувавши досліджені під час судового засідання докази, що стосується огляду місця події, його фіксації та обставин вилучення речових доказів, суд приходить до висновку про їх недопустимість.

Як вбачається з показань свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_30 та свідка ОСОБА_133 , після проведення слідчої дії огляд місця події, ОСОБА_16 підписав протокол огляду місця події та протокол огляду транспортного засобу та у нього не було зауважень. При цьому ОСОБА_32 не пам`ятав подробиць підписання ОСОБА_16 вказаних протоколів, він лише підтвердив такий факт, а свідки ОСОБА_35 та ОСОБА_130 повідомили про підписання ОСОБА_16 кожної сторінки протоколу, що узгоджується із показаннями самого ОСОБА_16 , який стверджував, що підписував кожну сторінку обох протоколів.

Під час судового розгляду підсудним ОСОБА_16 та його захисником зверталась увага на протокол огляду місця події від 24.12.2008 року ( т.1 а.с.23-32) та на супровідний лист «Щодо передачі матеріалів» з 1 управління ГУБКОЗ СБУ на адресу заступника генерального прокурора прокурора м.Києва від 25.12.2008 року № 14/1/2-4795 нт, який у відповідності до ст.ст. 97, 112 КПК України направлено матеріали щодо протиправних дій співробітника УБОЗ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_16 , в якому зазначені додатки до нього та кількість аркушів щодо кожного документу (т.1 а.с.4-5).

Так, за версією сторони захисту, яка обґрунтовано заслуговує на увагу, протокол огляду місця події від 24.12.2008 року був переписаним.

Так, підсудний ОСОБА_16 категорично заявив про те, що підписував протокол огляду місця події на кожній сторінці, так само як і протокол огляду транспортного засобу від 24.12.2008 року ( т.1 а.с.33-35). Окрім того ОСОБА_16 заявив, що в протоколі огляду місця події, який він підписував, не було вказано про те, що в ультрафіолетовому світлі обидві його руки випромінювали світіння зеленуватого кольору, у зв`язку з чим він і підписував зазначений протокол без зауважень.

На підтвердження таких заяв підсудного свідчить переглянутий відеозапис огляду місця події на якому світіння рук ОСОБА_16 не спостерігається при освітленні їх ультрафіолетовою лампою, що було підтверджено висновком № 5218/10-17 фототехнічної експертизи від 21 січня 2011 року,згідно висновків якої світіння люмінесцентної речовини (фарби) при проведенні відео зйомки під час освітлення рук затриманого ОСОБА_16 ультрафіолетовою лампою у відеозаписі наданому для проведення цієї експертизи, не спостерігається» ( т.3 а.с.4-10).

Окрім того на відеозаписі до цієї слідчої дії зафіксовано, що на запитання оперуповноваженого до понятих чи бачать вони світіння, поняті промовчали.

Як вбачається з вказаних протоколів: в протоколі огляду місця події від 24.12.2008 року на останньому аркуші цього протоколу міститься підпис ОСОБА_16 про те, що він ознайомлений, зауважень не має. При цьому на кожному аркуші протоколу, внизу містяться підписи обох понятих, однак підпис ОСОБА_16 відсутній; в протоколі огляду транспортного засобу від 24.12.2008 року, який мав місце одразу після огляду місця події та складений тим же оперуповноваженим за участю тих же понятих підпис ОСОБА_16 міститься як на останньому аркуші так і внизу кожного аркуша протоколу, разом із підписами понятих.

Як вбачається протоколу огляду місця події від 24.12.2008 року він складається з 10-ти аркушів.

При цьому як вбачається із супровідного листа (т.1 а.с.4-5) в додатку № 6 значиться, що направлявся прокурору протокол огляду місця події від 24.12.2008 року на 7 (семи) аркушах з вилученими в ході огляду предметами, тобто на три аркуші менше ніж є в матеріалах справи.

Наведені факти беззаперечно підтверджують версію захисту щодо переписування протоколу огляду місця події, що мало місце вже після його направлення до СВ прокуратури м.Києва. Доказів на спростування таких тверджень сторони захисту матеріали справи не містять та не здобуто їх і вході судового розгляду.

Відповідно до ст.66 КПК України (1960 року) особа, яка проводить дізнання, слідчий, прокурор і суд можуть збирати докази лише у справах, що перебувають у їхньому провадженні.

Вони також вправі доручити підрозділам, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, провести оперативно-розшукові заходи чи використати засоби для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у кримінальній справі, що перебуває у їхньому провадженні.

Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду співробітником 1 управління ГУБКОЗ СБ України майором ОСОБА_128 без доручення слідчого у встановленому законом порядку, 24.12.2008 року в період часу з 16 год. 45 хв. по 22 год. 06 хв., на підставі ст.ст. 84, 85, 190, 191 КПК України як зазначено у протоколі проведено огляд місця події, в ході якого були вилучені речі та предмети, які визнані по справі речовими доказами, як зазначалось вище.

Положенням ст.84 КПК України 1960 року передбачено, що при провадженні слідчих дій під час досудового слідства і дізнання ведуться протоколи.

Положенням ст.85 КПК України 1960 року, передбачені вимоги до протоколу слідчої дії, щодо його форми, змісту, порядку складання та підписання.

Відповідно до ст.190 КПК України 1960 року огляд проводиться з метою виявлення слідів злочину та інших речовин доказів, з`ясування обстановки злочину, а також інших обставин, які мають значення для справи, слідчий проводить огляд місцевості, приміщення, предметів та документів. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до порушення кримінальної справи. В цих випадках, при наявності для того підстав, кримінальна справа порушується негайно після огляду місця події. Про результати огляду слідчий склад дає протокол.

Відповідно до положень ст.191 КПК України визначено порядок проведення огляду, який поводиться у присутності не менше двох понятих і, як правило удень. Слідчий може запросити для участі в огляді спеціалістів, не заінтересованих в результатах справи.

Аналізуючи положення вказаних норм огляд місця події є слідчою дією, яку уповноважений проводити лише слідчий, за наслідками якої лише слідчий уповноважений складати відповідний протокол, за виключенням випадку надання слідчим відповідного доручення в порядку ст.114 КПК України оперативному підрозділу.

Зі змісту ст. 191 КПК України випливає, що при огляді місця події можуть бути присутніми начальник слідчого відділу і прокурор, які мають право взяти проведення огляду на себе. В цих випадках вони діють в межах компетенції слідчого. Працівники органів внутрішніх справ забезпечують охорону місця події до і під час огляду, виконують вказівки слідчого, щодо проведення оперативно-розшукових заходів.

Окрім того у даному випадку не можна розцінювати дії СБУ як органу дізнання.

Так, відповідно до вимог ст. 101 КПК України 1960 року, органи безпеки, дійсно є органом дізнання, але у справах, віднесених законом до їх відання. А до їх відання, відповідно до ч.3 ст.112 КПК України віднесені справи про злочини проти національної безпеки України, та деякі інші злочини, досудове слідство з яких провадиться слідчими органами СБУ. Цей перелік є вичерпним.

Отже, злочини вчинення яких інкримінується ОСОБА_16 до компетенції органів безпеки, тобто відповідних підрозділів СБ України не відноситься.

Таким чином, КПК України не передбачає проведення огляду місця події оперативними співробітниками СБУ та тим більше понятими.

Як вбачається в протоколах складених оперативними працівниками, зокрема, у протоколі огляду, вручення та маркування грошових коштів від 24.12.2008 року міститься посилання на те, що оперативний працівник нібито діє на підставі п.7 ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

При цьому при допитах у якості свідків ОСОБА_107 та ОСОБА_133 , на запитання якими нормативно-правовими актами вони керувались під час таких дій як огляд, маркування та вручення коштів, огляд місця події, огляд транспортного засобу, останні чіткої відповіді суду не надали, послались на ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» та КПК України.

Так, положенням ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», у редакції, яка діяла станом на грудень 2008 року, визначені вичерпні права підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, серед яких відсутні права підрозділів на проведення слідчих дій, зокрема таких як огляд, тощо.

Пункт 7 ст.8 ЗУ «Про оперативно розшукову діяльність» взагалі регламентує право оперативних підрозділів для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності «негласно виявляти та фіксувати сліди тяжкого або особливо тяжкого злочину, документи та інші предмети, що можуть бути доказами підготовки або вчинення такого злочину, чи одержувати розвідувальну інформацію, у тому числі шляхом проникнення оперативного працівника в приміщення, транспортні засоби, на земельні ділянки».

Положення ст. 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено, що оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами: «Служби безпеки України - контррозвідкою, військовою контррозвідкою, захисту національної державності, спеціальними підрозділами по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, оперативно-технічними, внутрішньої безпеки, оперативного документування, боротьби з тероризмом і захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів.

Положенням п.8 ст.25 Закону України «Про Службу безпеки України», передбачено право служби безпеки України проводити гласні і негласні оперативні заходи у порядку, визначеному ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність». Обов`язком СБУ, відповідно до вимог п.3 ст. 24 Закону України «Про службу безпеки України» є виявлення, припинення та розкриття злочинів, розслідування яких віднесено законодавством до компетенції Служби безпеки України, проведення дізнання і слідства у цих справах, розшукувати осіб, які переховуються у зв`язку з вчиненням зазначених злочинів.

Положенням ст.11 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю», визначено компетенцію спецпідрозділів по боротьбі з організованою злочинністю ОВС і СБУ. «Межі компетенції спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх України і Служби безпеки України визначаються на основі Законів України «Про міліцію», «Про Службу безпеки України», «Про оперативно-розшукову діяльність», цього Закону, Кримінально-процесуального кодексу та інших законів України».

Положення Закону України «Про боротьбу з корупцією» 05.10.1995 № 356/95-ВР із змінами та доповненнями визначає поняття корупції та корупційних діянь - ст.1, та межі дії Закону ст.3. Зі змісту цих норм випливає, що статті, за якими притягнений до кримінальної відповідальності підсудний, під дію цього закону не підпадають. Перелік діянь, що є корупційними вичерпний. Крім того, суб`єкти відповідальності за цим Законом, на підставі нього несуть адміністративну та дисциплінарну відповідальність. СБУ дійсно визначена як орган, що веде боротьбу з корупцією, але в межах адмін. відповідальності.

Відповідні Укази Президента України: «При систему заходів щодо усунення причин та умов, які сприяють злочинним проявам корупції»; «Про Концепцію боротьби з корупцією»; «Про невідкладні додаткові заходи щодо посилення боротьби з організованою злочинністю і корупцією» не надають СБУ повноважень, що виходять за межі повноважень, наданих їй КПК України, та зазначеними вище Законами України.
Частиною 2 статті 19 Конституції Україні проголошено, що "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".
Окрім того, враховуючи характер дій оперативних працівників при так званому огляді місця події, огляду транспортного засобу, які проводились за адресою: м.Київ вул. Володимирська, 16, зокрема, встановлених судом у ході судового розгляду, враховуючи дані, що містяться в протоколі огляду місця події від 24.12.2008 року, у протоколі огляду транспортного засобу від 24.12.2008 року, суд приходить до висновку, що ці огляди проведені з характерними особливостями обшуку.

Обшук у відповідності до ст.177 КПК України 1960 року проводиться, коли є підстави вважати, що знаряддя злочину, речі й цінності, здобуті злочинним шляхом, а також інші предмети і документи, які мають значення для встановлення істини в справі чи забезпечення цивільного позову, знаходяться в певному приміщенні або місці чи у якої-небудь особи.

Так, в ході зазначеної слідчої дії, ОСОБА_16 перебував у наручниках, оглядались кишені його одягу, його барсетка та портфель, транспортний засіб, звідки вилучались грошові кошти, документи, банківські картки, лікарські препарати, інші особисті речі ОСОБА_16 , тощо, що чітко зафіксовано, як у протоколі огляду місця події так і на відеозаписі вказаної слідчої дії та підтверджено показаннями свідків ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , підсудного Бернацького.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що фактично даний огляд місця події мав ознаки обшуку.

Так, званий огляд проводили о/у ОСОБА_138 та поняті, тобто одночасно декілька осіб.

Виходячи з вищевикладеного, необхідно зробити висновок про те, що оперативні працівники, здійснюючи документування ОСОБА_16 , діяли поза межами своєї компетенції, перевищили свої службові повноваження, а тому дані протоколу огляду, маркування та вручення коштів від 24.12.2008 року, протоколу огляду місця події від 24.12.2008 року, огляду транспортного засобу від 24.12.2008 року, речові докази отримані внаслідок таких слідчих дій, а саме : грошові кошти у сумі 6 000 (шість тисяч) доларів США; зразки хімічної речовини, якою 24.12.08 були оброблені грошові кошти; портфель ОСОБА_16 ; тампон із змивами з правої та лівої рук ОСОБА_16 ; диктофон «OLIMPUS Digital voice Recorder WS-320M»; два «DVD» диски з записом огляду місця події від 24.12.08 зібрані з суттєвими порушеннями норм КПК та встановленого порядку зібрання цих доказів, поза межами повноважень оперативних працівників СБ України, тобто не уповноваженими на це особами, за результатами провокації, а тому визнаються судом недопустими доказами.

Окрім того суд приходить до висновку з урахуванням наведеного вище, що фактичні дані, які містяться у протоколі огляду місця події від 24.12.2008 року є недопустимими доказами, оскільки проведення даної дії зумовлене провокацією, порушено встановлений порядок, передбачений КПК України 1960 року.

Висновки суду та аналіз доказів наведені вище, свідчать про штучно-створені підстави для проведення огляду місця події, який мав місце на вулиці ( вул. Володимирській 16 в м.Києві), хоча фактично за версією обвинувачення грошові кошти були передані в приміщені ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Такими підставами стали згідно матеріалів справи заява про злочин ОСОБА_17 від 24.12.2008 року та протокол огляду, вручення та маркування грошових коштів від 24.12.2008 року.

Хоча матеріали справи містять дані про те що, ще 22.12.2008 року була заведена оперативно-розшукова справа № 4329 з класифікацією «зловживання владою або службовим становищем». (т.1 а.с 68-69).

Тобто, у даному випадку фактично має місце втручання працівників СБУ, яке здійснене поза межами законної оперативно-розшукової діяльності, при відсутності об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_16 може бути причетний до вчинення злочинів, зокрема, передбаченого ст.368 КК України.

Так, оперативні працівники не обмежилися пасивним розслідуванням на їх думку протиправної діяльності ОСОБА_16 , а намагались вплинути на нього до отримання грошових коштів, створити відповідні умови. При цьому на переконання суду залишились недоведеними обставини за яких грошові кошти в розмірі 6000 доларів США опинились у кишені портфеля належного ОСОБА_16 , оскільки беззаперечних, допустимих, доказів того, що він власноручно отримав ці грошові кошти та самостійно поклав до кишені свого портфелю немає. Одночасно з цим судом враховується й те, що в момент затримання Бернацького його речі, а саме портфель та барсетка випали з його рук та були йому передані у руки оперативними працівниками вже після того як йому на руки були одягнуті наручники та його підняли й поставили на ноги. Тобто певний час портфель та барсетка залишались осторонь та до яких в цей час був неконтрольований доступ невизначеного кола осіб зх. числа співробітників ГУБКОЗ СБУ. Крім того під час огляду місця події об`єктив камери не постійно фіксується на портфелі, а тому доступ до його кишені у якій в подальшому були знайдені грошові кошти сторонніх осіб виключити не можна. Про правильність таких висновків суду свідчить й те, що грошові кошти в розмірі 300 доларів США, які були вилучені з барсетки ОСОБА_16 під час огляду місця, оглянуті в ультрафіолетовому світлі не були.

Окрім того, з урахуванням наведених вище висновків суду, даних встановлених під час судового розгляду, об`єктивних підстав підозрювати ОСОБА_16 у протиправній діяльності не було. Жодного доказу того, що ОСОБА_16 раніше скоював які-небудь злочини, зокрема пов`язані з корупцією не було, об`єктивних доказів того, що він приступив до вчинення дій, які мали б ознаки злочину до втручання працівників СБУ, не було, суду не надано та не встановлено в ході розгляду даної справи.

Крім того, як вбачається з установлених судом об`єктивних даних, які наведені вище та містяться зокрема в показаннях ОСОБА_16 , що не спростовані стороною обвинувачення, всі зустрічі з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в період часу з 19.12.2008 року по 24.12.2008 року відбувались за ініціативою останнього. Дії ОСОБА_17 , носили нав`язливий характер, зокрема в період з 17.12.2008 року по 24.12.2008 року, щодо необхідності зустрітись з ОСОБА_16 . Окрім того, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_16 мав намір отримати хабар, окрім припущень органу дізнання не здобуто. Про зазначене свідчить відновлений експертом, який проводив експертизу звукозапису, видалений з диктофону фрагмент звукозапису, яка була названа експертом фонограма № 5, на якому зафіксована розмова ОСОБА_17 та невідомої особи чоловічої статті, які обговорюють ОСОБА_16 його статки, висловлюють свої припущення щодо його корупційних дій на посаді, а також обговорюють дії ОСОБА_17 при зустрічі з ОСОБА_16 , побоюючись його «сполохнути».

Зазначені дані свідчать про те, що досудовим слідством штучно створювались докази обвинувачення, на підтвердження причетності ОСОБА_16 до нібито протиправних дій щодо ОСОБА_17 .

Наведеного у сукупності достатньо, щоб дійти висновку, що дії співробітників СБУ, які використовували ОСОБА_17 , вийшли за межі пасивного розслідування та початковий етап їх дій проводився без якихось правових рамок та мають ознаки провокації, а тому докази, які передували моделюванню даної операції та докази здобуті в результаті такої провокації, в тому числі вилучені грошові кошти в сумі 6000 доларів США, які в подальшому були визнані речовими доказами, є недопустимими доказами.

У зв`язку з наведеним, враховуючи, що грошові кошти в розмірі 6000 грн., змиви з рук Бернацького, які були вилучені в ході огляду місця події 24.12.2008 року, портфель, здобуті внаслідок провокації та грубого порушення порядку зібрання доказів, передбачених КПК України, вимог п.1 ст.6; п.2 ст.8 Європейської конвенції з прав людини, про що детально суд вказав вище, висновки судово-хімічної експертизи №4Л від 28.01.09 року про яку буде йти мова пізніше та предмети, які визнані речовими доказами є недопустимими доказами та не можуть судом братись як докази винуватості ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.

Аналогічна позиція висвітлена у п.п. 56, 63, 66 Справа «Раманаускас проти Литви» Рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року, п.п.133-135 Справа «Худобін проти Росії».

Також орган досудового слідства обґрунтовує пред`явлене обвинувачення ОСОБА_16 висновком хімічної експертизи № 4Л від 28.01.09 року. Так, вбачається що на експертизу (згідно постанови про призначення судово-хімічної експертизи) надішли: - вилучені 24.12.2008 року грошові кошти 6000 доларів США; - змиви з правої та лівої руки ОСОБА_16 ; зразок спеціальної хімічної речовини, якою були помічені грошові кошти; аркуш паперу з написом «ХАБАР СБУ», виконаний спеціальним люмінесцентним маркером»; портфель чорного кольору, що належить ОСОБА_16 .
Так, експерт детально описав речові докази та їх вигляд у якому вони були надані на експертизу, зазначивши про те, що всі об`єкти дослідження надійшли в упакованому вигляді, а саме: чотири канцелярських конверта пронумерованих експертом як № 1, №2, №3, №4, клапани яких опечатані паперовими смужками білого кольору, на яких присутні відбитки печатки «ДЛЯ ПАКЕТІВ № 96 СБУ» на яких є підписи понятих та визначальні написи, а саме у конверті №1 «Конверт № 3 Грошові кошти Поняті 1. (підпис) ОСОБА_139 . 2. (підпис) ОСОБА_35 ; у конверті № 2 «Конверт № 1 Зразок хімічної речовини Поняті 1. (підпис) ОСОБА_119 2 (підпис) ОСОБА_124 »; у конверті № 3 «Конверт № 2 Зразок хімічної речовини Поняті 1. (підпис) ОСОБА_119 2 (підпис) ОСОБА_124 »; у конверті № 4 «Конверт № 1«Змив з правої та лівої руки Поняті 1. (підпис) ОСОБА_139 . 2. (підпис) ОСОБА_140 .
Окрім того надійшов ще один об`єкт дослідження, який експерт назвав (пакет № 1). Так, горловина пакету прошита ниткою і скріплена скобами степлера. На пакеті наклеєні фрагменти паперу білого кольору з рукописним текстом: «Пакет №2 Портфель, що був вилучений 24.12.08 у гр. ОСОБА_16 . Слідчий прокуратури Києва /Підлужний А/».
При цьому матеріали кримінальної справи не містять даних про те, за яких обставин: слідчої дії або ж яким процесуальним шляхом, портфель, що був вилучений 24.12.08 у гр. ОСОБА_16 в ході огляду місця події та який був упакований в пакет № 2 разом з речами, після чого опечатаний печаткою № 96 «Для пакетів СБУ» скріплений підписами понятих, надійшов на експертизу вже упакованим слідчим прокуратури Києва /Підлужним А/.
Так, будучи допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_141 пояснив, що у його провадженні як слідчого перебувала кримінальна справа відносно ОСОБА_16 . З ОСОБА_16 він познайомився в ході розслідування даної кримінальної справи. Ним були отримані документи відносно ОСОБА_16 , які містили протоколи огляду місця події з додатками. Всі матеріали, які надішли до нього відповідали переліку вказаному у супровідних листах, однак кількість аркушів цих документів зазначеним в супровідних листах він не звіряв. Він перевіряв документи та речові докази згідно з супровідним листом все було в наявності. Портфель, що був вилучений в ході огляду місця події у ОСОБА_16 надійшов до нього у запакованому вигляді, огляд портфеля він не проводив. Він самостійно розпакував даний портфель та запрошувати понятих для цього не вважав за необхідне. В подальшому частину речей, які знаходились у портфелі він повернув ОСОБА_16 , секретні документи він вилучив з портфелю запакував та відправив до СБУ, після чого самостійно запакував портфель та відправив для проведення експертизи.

Тобто фактично вбачається, що слідчий поза процесуальним шляхом самостійно без запрошення понятих без оформлення вказаної дії процесуально, розпакував портфель та направив його на експертизу, тобто мав місце неконтрольований доступ до цього портфелю.

Згідно висновку вказаної експертизи експертом вказано, що на портфелі чорного кольору, що належить ОСОБА_16 , який був вилучений у нього в ході огляду проведеного 24.12.2008 року і у якому були виявлені грошові кошти у сумі 6 тисяч доларів США наявні сліди спеціальної хімічної речовини до складу якої входить основний хімічний компонент: о-(бензоксазоліл) фенол.

Крім того, як вбачається з протоколу огляду місця події у ОСОБА_16 в ході огляду місця події були відібрані змиви з обох рук одним тампоном, який був упакований в конверт № 1, після чого у конверт № 2 було поміщено зразок ватного тампону.

Допитані у якості свідка спеціаліст ОСОБА_118 повідомив, що тампон який був поміщений у конверт № 2 та даний тампон був нашарувань будь-якої речовини, який він запакував як зразок чистого тампону.

Як вбачається на експертизу надійшов лише конверт № 1, у якому знаходився 1 тампон зі змивами з обох рук ОСОБА_16 , згідно протоколу огляду місця події від 24.12.2008 року.

Однак у висновку експертизи у всьому її тексті експерт зазначає про тампони, якими проведено змив з рук ОСОБА_16 , тобто зх. тексту вбачається, що мова йде про тампони зі змивами, а не про один тампон.

Звертає на себе увагу й те, що слідчим не було направлено на експертизу конверт № 2 у якому згідно протоколу огляду місця події від 24.12.2008 року містився контрольний тампон, нібито чистий без будь-якої речовини.

Будучи допитаним під час судового розгляду експерт ОСОБА_142 повідомив, що працює експертом Українського науково-дослідного інституту спеціально-технічних судових експертиз та проводив хімічну експертизу № 4Л. На дослідження надійшли змиви з правої та лівої руки ОСОБА_16 , зразок спеціальної хімічної речовини, аркуш паперу з написом хабар СБУ, портфель чорного кольору, гроші у розмірі 6000 доларів США. Так, змиви з правої та лівої руки Бернацького були отримані в канцелярському конверті коричневого кольору № 1, опечатаному смужками білого кольору з підписами понятих. У конверті № 1 знаходився 1 тампон, без видимих нашарувань сторонньої речовини зі змивами з правої та лівої руки. Як правило змиви з правої та лівої руки приходять окремо. Припустив, що можливо ним було допущено опечатку та йому на дослідження надійшло два тампони, а скільки змивів було сказати не може. Люмінесцентна речовина повинна триматися на тампонах, однак після проведення експертизи на тампонах змивів не буде, тому що вони замочуються у спеціальну речовину. Тобто призначення повторної експертизи не можливе.

Крім того в ході експертного дослідження ним досліджувався портфель, з якого ним робились змиви та досліджувались. Пояснити чому у висновку вказано, про те, що речовина вилучена не у середині портфелю, а на портфелі, не зміг. Вказав, що якщо в експертизі вказано, що виявлено речовину на портфелі, то всередині її не було. Не зміг відповісти чи досліджував середину портфелю на предмет наявності люмінесцентної речовини. Вказати на якому саме місці портфеля ним було виявлено люмінесцентну речовину, не може.

Експерт не зміг конкретно пояснити скільки тампонів зі змивами з рук прийшло на експертизу та були предметом його дослідження, та чи містились ці змиви на одному тампоні в одному конверті чи на двох.)

З огляду на наведене, допущені суперечності у висновку експерта від 28.01.2009 року № 4л, щодо кількості тампонів зі змивами з рук, а також щодо того, що експертом не вказано з якого саме місця на портфелі ним було виявлено відповідну речовину, свідчить про те, що дані, які містяться у висновку цієї експертизи є недостовірними, у зв`язку з чим не можуть прийматись судом до уваги.
Крім того, враховуючи те, що судом визнані недопустимими доказами самі об`єкти цієї експертизи, оскільки вони були зібрані з порушення порядку, способу передбаченого КПК України 1960 року та не уповноваженою особою, про що суд зазначив вище, враховуючи факт неконтрольованого доступу до портфелю ОСОБА_16 , який був предметом дослідження, з урахуванням наведених вище аргументів у їх сукупності, дані цього висновку являються недопустими доказами.

Також як на доказ обвинувачення орган досудового слідства посилається на протокол огляду від 08.04.2009 року згідно якого був оглянутий цифровий пристрій «OLIMPUS Digital voice Recorder WS-320M» на який ОСОБА_17 нібито здійснював запис своїх розмов з ОСОБА_16 , що мали місце 20.12.2008 року, 22.12.2008 року, 23.12.2008 року. Згідно текстів цих розмов на думку органу досудового слідства зафіксовано обставини за яких ОСОБА_16 вчиняв активні дії направлені на вимагання та подальше одержання від ОСОБА_17 хабара. А саме слідчим у цьому протоколі зазначено, що нібито на вказаних звукозаписах зафіксовано, як ОСОБА_16 детально пояснює за яких саме дії у інтересах ОСОБА_17 він бажає одержати хабар у сумі 6 тисяч, зазначаючи при цьому, що дії у інтересах ОСОБА_17 він почне вчиняти тільки після одержання хабара (т.2 а.с. 19-29).

Крім того, орган досудового слідства посилається як на доказ обвинувачення на протокол огляду від 03.02.2009 року, згідно якого проводився детальний огляд аудіокасети «Sony Position Normal HF 90» № 7/300; «Міні-диску» «Sony Premium Recordable MD-80» № 7/158 мд, «Компакт-диском» «CD-R 700мв» №294нт та у ньому зазначено про те, що на аудіокасеті «Sony Position Normal HF 90» № 7/300 міститься розмова, що нібито мала місце 24.12.2008 року у ресторані «Спотикач» та відбувалася між ОСОБА_17 , та ОСОБА_67 у ході якої останній за версією обвинувачення одержав від ОСОБА_17 , хабар у сумі 6000 доларів США; на «Компакт-диску» CD-R» «700 мв» міститься телефонна розмова ОСОБА_16 із працівником ГУБКОЗ МВС України ОСОБА_68 , що нібито мала місце 24.12.2008 року, у ході якої ОСОБА_16 за версією органу досудового слідства пояснює, що зустрівся з ОСОБА_17 , який має приїхати до ГУБОЗ МВС України для написання заяви та роз`яснює, якого змісту повинна бути заява про злочин (т.2 а.с. 31-35).

Аналізуючи вказані докази суд приходить до висновку про їх недопустимість з огляду на наведене.

Так, прослухавши під час судового розгляду звукозаписи та порівнявши їх на відповідність з протоколами прослуховування таких аудіо записів, як оперуповноваженим ГУБКОЗ СБУ ОСОБА_143 нібито за участі ОСОБА_17 (т.1 а.с.36-67) так і з протоколами огляду складених слідчим в ОВС прокуратури м.Києва ОСОБА_83 , де також містяться роздруківки цих розмов (т.2 а.с.19-29), суд встановив, що роздруківки цих розмов не в неповній мірі відповідають прослуханому звукозапису.

Окрім того, під час судового розгляду детальним допитом свідка ОСОБА_17 , дослідженням його показань, наданих як під час досудового слідства так і під час судового розгляду іншим складом суду, суду не вдалось достовірно встановити походження диктофону «OLIMPUS Digital voice Recorder WS-320M».

Оглянувши під час судового розгляду речовий доказ диктофон «Olympus Digital voice Recorder WS-320M», за допомогою USB входу та програми «Media player» судом встановлено, що у флеш-пам`яті диктофону містяться файли із назвами WS_30012 WMA, WS_30013 WMA, WS_30019 WMA, WS_30023 WMA, WS 30025WMA, як вбачається датою створення на диктофоні файлів WS_30012 WMA , WS_30013 WMA значиться 09.07.2009 року; файлу WS_30019 WMA значиться 20.12.2008 року, файлу WS_30023 WMA значиться 22.12.2008 року, файлу WS 30025WMA значиться 23.12.2008 року.

Тобто, якщо ОСОБА_17 приєднав даний диктофон до своєї заяви про злочин 23.12.2008 року, то яким чином могли утворитись на ньому файли записів, що створені 09.07.2009 року порядковий номер, яких раніше ніж у записів, що були ніби створені 20.12.2008 року, 22.12.2008 року, 23.12.2008 року.

Крім того, згідно висновків експертизи звукозапису № 5219/10-17/3888/11-17 від 29.04.2011 року, досліджувались файли фонограм №№3,4,5, що зафіксовані у вбудованій пам`яті цифрового диктофону «Olympus WS-320M» серійний номер 200131083 з назвами « НОМЕР_1 .WMA, «WS_30023.WMA», «WS 30025.WMA», що містяться в логічному каталозі «DSS_ FLDA, та експерт прийшов до висновку що ці фонограми були зафіксовані не за допомогою наданого на дослідження цифрового диктофону. Досліджувані файли фонограм №№3,4,5 з назвами «WS 30019.WMA», «WS_30023.WMA», «WS_30025.WMA», є копіями, а тому не виявилось за можливе встановити, чи піддавались вони монтажу чи будь-яким іншим змінам. Окрім того експертом встановлено, що заголовки, які містяться на початку тексту фалів, досліджуваних та експериментальних фонограм не збігаються за складом та змістом. Також у вбудованій флеш пам`яті досліджуваного диктофону містяться звукові файли з порушеним порядком нумерації та привласнення імені файлу, йде мова саме про назви файлів «WS 30019.WMA», «WS_30023.WMA», «WS_30025.WMA». під час аналізу видаленої інформації було встановлено, що в пам`яті диктофону не міститься видалених файлів з номерами, які знаходяться в інтервалах 19-23 та 23-25, що може свідчити про те, що досліджувані файли №№ 3,4,5 зафіксовані в пам`яті досліджуваного диктофону після того, як за його допомогою вже були записані з нумерацією від 1 до 25.

Під час аналізу службових даних фонограм № 3,4,5, було встановлено, що дати під час їх створення фонограм не відповідають тривалості їх запису. Під час аналізу видаленої інформації, яка міститься у вбудованій пам`яті наданого на дослідження цифрового диктофону було виявлено чотири видалених файли з назвою «xS_30019.WMA», три з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та два з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Вони за розміром практично збігаються з файлами досліджуваних фонограм. Експертом було відновлено видалену інформацію, яка міститься у вбудованій пам`яті наданого на дослідження цифрового диктофону. У результаті було встановлено, що видалені файли окрім двох з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не можливо відновити, оскільки вони пошкоджені. Ці файли було відновлено і для подальшого дослідження записано на робочу станцію експерта. Під час аналізу інформації, що міститься в цих файлах було встановлено, що вони абсолютно ідентичні за змістом. Під час порівняння звукової інформації, що міститься у видалених файлах та у досліджуваному файлі «xS_30025.WMA» ( фонограма № 5) було встановлено, що на часовому інтервалі запису 00:00:01-00:31:45, досліджуваної фонограми № 5 вона повністю збігається. У той же час досліджувана фонограма № 5 за своєю тривалістю більша за тривалість, зазначених файлів на 12 хв. 44 сек. Текстове відтворення змісту розмови, що містяться в фонограмі № 5, наведено Додатку до висновку ( т.4 а.с.21-54).

Допитаний під час судового розгляду експерт ОСОБА_101 , пояснив, що проводив експертизу звукозапису від 29.04.2011 року, висновок якої повністю підтримав. Згідно даної експертизи записи, що знаходилися на диктофоні, який надавався для дослідження є копіями, а не оригіналом, та вказав, що файли, які містилися на диктофоні були копіями та невідомо за допомогою якого саме пристрою вони були зроблені, але не за допомогою цього диктофона.

Тобто, дата створення файлів, яка зазначена в пам`яті диктофону не є датою здійснення звукозапису розмови на диктофон ОСОБА_144 , а є датою переміщення звукозаписів цих розмов на даний диктофон, які були здійснений на іншу невстановлену апаратуру. У зв`язку з чим експерт не міг встановити чи піддавались вони монтажу чи будь-яким іншим змінам.

Окрім того не встановлено, коли саме мали місце всі ці розмови, тобто даних щодо прив`язки до певного часу, дати, тощо не має.

Отже органом досудового слідства не доведено, що ці розмови мали місце саме 20.12.2008 року, 22.12.2008 року, 23.12.2008 року, 24.12.2008 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 у тому контексті, як вони зафіксовані у пам`яті диктофону та на аудіокасети «Sony Position Normal HF 90» № 7/300; «Міні-диску» «Sony Premium Recordable MD-80» № 7/158 мд, «Компакт-диском» «CD-R 700мв» №294нт.

Окрім того, згідно висновку експертизи звукозапису № 5219/10-17/3888/11-17 від 29.04.2011 року, експерт вказав, що встановити, чи є досліджувана фонограма №6, що зафіксована на часовому інтервалі запису 00:00:01-00:34:55 на стороні «А» наданої на дослідження компакт-касети «Sony HF 90, серійний номер В40А241РС, оригіналом або копією, а також чи піддавалась вона монтажу чи будь-яким змінами неможливо через те, що на дослідження не було надано комплексу апаратури за допомогою якого вона була зафіксована.

Тобто, на запит суду, ГУ БКОЗ СБ України на експертизу було надано апаратуру, за допомогою якої нібито було здійснено запис фонограми № 6 на компакт-касеті «Sony HF 90, серійний номер В40А241РС, однак експертом було встановлено, що фонограма № 6 зафіксована не за допомогою наданого на дослідження комплексу апаратури в склад якого входять: програвач міні-дисків «Sony» Walkman MZ-NH700, серійний номер 5069740, дротовий мікрофон з етикеткою, на якій міститься номер «12»; мікрофон, радіопередавач без серійного номера; радіоприймач без серійного номера; антена та магнітофон «Marantz» РМD222, серійний номер А806.

Згідно висновку експертизи звукозапису № 5219/10-17/3888/11-17 від 29.04.2011 року, досліджувана фонограма №10, зафіксована за допомогою наданого на дослідження комплексу звукозаписуючої апаратури у складі програвача міні дисків «Sony Walkman MZ-NH700» серійний номер 50697440 та дротового мікрофону з етикеткою на якій міститься № 12 в треку №4 наданого на дослідження міні-диску «Sony» MD80, серійний номер 4JDM5827H, є оригіналом. Фонограма №10, яка міститься в треку №4 наданого на дослідження міні-диску «Sony» MD80, серійний номер 4JDM5827H, зафіксована безперервно і монтажу не піддавалась.

Запис фонограми №6, що зафіксована на часовому інтервалі 00:00:01-00:34:55, сторони «А» наданої на дослідження компакт-касети «Sony» HF 90, серійний номер В40А241РС, зупинявся на часових позначках 00:05:06 та 00:05:24. На часовій ділянці 00:05:24-00:34:02 фонограма зафіксована безперервно, оскільки на зазначеному «часовому інтервалі в ній зафіксована одна й та ж подія, що й на часовому інтервалі 01:24:25-01:50:32 фонограми №10, яка є оригіналом і монтажу не піддавалась.

Зіставленням звукової інформації, що міститься у фонограмах № 6 та № 10 було підтверджено, що в них зафіксовано одна і та ж подія, ці фонограми не є копіями одна одної і фіксувалися за допомогою різних комплексів апаратури звукозапису.

На наданих на дослідження компакт-касеті «Sony» HF 90, серійний номер В40А241РС, та міні-диску «Sony» MD80» серійний номер 4JDM5827H, не виявлено видаленої інформації.

У розмовах №№1-4, що зафіксовані на цифровому диктофоні Olympus» WS-320M, серійний номер НОМЕР_2 , на стороні "А" компакт-касети «Sony» HF 90, серійний номер В40А241РС, та на міні-диску «Sony» MD80, серійний номер 4JDM5827H, зафіксовано мовлення двох основних дикторів чоловічої статі, слова й висловлювання яких зазначені в Додатку до цього Висновку символами «Ч1» і «Ч2»;

Гр. ОСОБА_16 брав участь у розмовах №№1-4. Слова й висловлювання, що промовлено ним, позначені в Додатку до цього Висновку символом «Ч2».

Гр. ОСОБА_17 брав участь у цих розмовах. Слова й висловлювання, що промовлено ним, позначені у Додатку до цього Висновку символом «Ч1»;

Тобто з огляду на висновки експерта розмови між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 були зафіксовані на інші звукозаписуючі пристрої, а не як зазначено органом досудового слідства лише на цифровий диктофон.

Разом з тим матеріали справи не містять даних про те, що розмови між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 фіксувались на будь-яку іншу апаратуру, окрім диктофону, зокрема в матеріалах відсутні протоколи вручення відповідної записуючої апаратури ОСОБА_17 та її вилучення.

Крім того, висновки даної експертизи підтверджують слушність заяв ОСОБА_16 про те, що розмови які містяться на аудіо носіях, у дійсності між ним та ОСОБА_17 не мали місця у тому контексті як вони нібито зафіксовані та заявив про їх монтування.

Окрім як зазначено у протоколі огляду від 03.02.2009 року при даній слідчій дії були присутні у якості понятих ОСОБА_145 та ОСОБА_146 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_145 , пояснила, що працювала технічним працівником у СВ прокуратури м.Києва та на запрошення слідчого приймала участь у огляді 03.02.09 аудіокасети «Sony Position Normal HF 90» № 7/300; «Міні-диску» «Soni Premium Recordable MD-80» № 7/158 мд та «Компакт-диску» CD-R» «700мв» №294нт, за адресою вул. Горького, 114, що у місті Києві, де знаходиться СВ Прокуратури м. Києва. Вказала, що не пам`ятає яким чином відбувалась дана слідча дія зазначила, що підпис у протоколі належить їй, а тому значить так все і було, як вказано у протоколі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_147 пояснив, що у 2009 році працював охоронцем у СВ Прокуратури м. Києва, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Горького, 114, будучи працівником ВДСО, та приймав участь у огляді від 03.02.09 у якості понятого, у ході якого прослуховувався звукозапис, що містився на касетах та дисках. Він читав та підписував вищевказаний протокол огляду, однак не перечитував та не звіряв чи збігається його зміст із тим, що ним було прослухано. Окрім того понята дівчина не була присутньою під час цих дій разом з ним, на скільки йому відомо вона прослуховувала це все окремо.

Так, аналізуючи показання вказаних свідків, суд приходить до висновку, що при проведенні слідчої дії та при складанні протоколу огляду від 03.02.2009 року слідчим не було дотримано положень КПК України. оскільки поняті ОСОБА_147 та ОСОБА_145 одночасно не були присутніми при цій слідчій дії та як свідчать їх показання від початку та до кінця теж на були присутніми, ставлячи свій підпис не переконалися у тому, що відомості які викладені у протоколі відповідають дійсності.

Так, відповідно до ст.127 КПК України поняті присутні при провадженні слідчих дій, засвідчують своїми підписами відповідність записів у протоколі виконаним діям.

Тобто з положень КПК України убачається, що поняті повинні бути присутніми при проведенні слідчої дії від початку її проведення до закінчення складанням протоколу.

Виявлені судом порушення, не дають підстав для визнання, даних протоколу огляду від 03 лютого 2009 року та протоколу від 08 квітня 2009 року допустимими доказами.

Суд також звертає увагу на те, що в обвинувальному висновку при посиланні як на доказ обвинувачення на протокол огляду від 08.04.2009 року та протокол огляду від 03.02.2009 року та у змісті цих протоколів викривлено дані зафіксовані безпосередньо на самих носіях цих звукозаписів, зокрема, що стосується того, що ОСОБА_16 вимагав хабар, про те, що в ході цієї розмови ОСОБА_16 отримав хабар за виконання у інтересах ОСОБА_17 дій пов`язаних із сприянням у прийнятті та розгляді ГУБОЗ МВС України заяви про злочин, спрямування цієї заяви до ГПУ, надання ОСОБА_17 документу з приводу результатів розгляду його заяви та організацію належного оперативного супроводження кримінальної справи і документування епізоду злочину щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_17 та є надуманим.

У зв`язку з наведеним в сукупності суд визнає недопустими доказами, дані що містяться в протоколі огляду від 08.04.2009 року та 03.02.2009 року, а також визнає недопустими доказами самі речові докази: «Sony Position Normal HF 90» № 7/300; «Міні-диску» «Sony Premium Recordable MD-80» № 7/158 мд, «Компакт-диском» «CD-R 700мв» №294нт, оскільки вони були здобуті з порушенням порядку та способу встановленого Законом.

Так, як вбачається з протоколу про наслідки проведення оперативно-технічного заходу від 24.12.2008 року ( т.1 а.с.68-69) була заведена оперативно-розшукова справа № 4329 від 22.12.2008 року та на підставі постанови Голови Апеляційного суду м.Києва ОСОБА_109 № 01-5249цт від 23.12.2008 року надавався дозвіл на зняття інформації з каналів зв`язку мобільного телефону ОСОБА_16 , однак даних про те, що надавався дозвіл у встановленому законом порядку на аудіо-контроль ОСОБА_16 матеріали справи не містять, а отже суд приходить до висновку, що всі речові докази зазначені вище були отримані внаслідок фактично свавільних дій оперативних працівників ГУБКОЗ СБУ за яких не було забезпечено правових гарантій недопущення таких дій, мало місце втручання, внаслідок якого ОСОБА_16 був позбавлений мінімального ступеня захисту, на який мав право відповідно до принципу верховенства права в демократичному суспільстві. А тому отримані внаслідок таких дій докази були в протизаконний спосіб, у зв`язку з чим підлягають виключенню, як незаконно отримані докази.

Суд звертає увагу на те, що аналогічна правова позиція висвітлена у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ван Вондель проти Нідерландів», 38258/03, 25.102007 рік.

Інші докази на які посилається орган досудового слідства або ж які містяться в матеріалах справи слідства ні прямо ні опосередковано не підтверджують пред`явлене обвинувачення ОСОБА_16 .

Що ж стосується обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України ( в редакції станом на 11.06.2009), а саме у зловживанні владою, тобто в умисному в інтересах третіх осіб, використанні влади, всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду інтересам держави, то суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_16 такого складу злочину, виходячи з наступного.

Так, зловживання владою визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак у їх сукупності: 1)використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст.364.

Таким чином, з об`єктивної сторони цей злочин може мати такі форми: 1) зловживання владою або 2) зловживання службовим становище, які заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Під зловживанням владою слід розуміти умисне використання службовою особою, яка має владні повноваження, всупереч інтересам служби своїх прав щодо пред`явлення вимог, а також прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними чи юридичними особами. Зловживати владою може як представник влади, так і службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, оскільки остання також має владні повноваження, що розповсюджуються на підпорядкованих їй осіб.

Зловживання владою, передбачає наявність взаємозв`язку між службовим становищем винного і його поведінкою, яка виражається в незаконних діях або бездіяльності. Службова особа при зловживанні у будь-якій формі прагне скористатися своїм службовим становищем, яка передбачає як наявність передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами повноважень (прав і обов`язків), так і наявність фактичних можливостей, які надає сама посада (її загальновизнана вага, важливість, впливовість). Так, службова особа може використати свою посадову впливовість для дачі відповідних розпоряджень, вказівок підпорядкованим організаціям, їх службовим особам і вжиття заходів для їх виконання.

Словосполучення всупереч інтересам служби передбачає, що службова особа не бажає рахуватися з покладеними на неї законом чи іншим нормативно-правовим актом обов`язками, діє всупереч їм, не звертає увагу на службові інтереси. Дії всупереч інтересам служби є незаконними і такими, що суперечать цілям і завданням, заради яких функціонує апарат управління відповідних органів, підприємств, установ та організацій і для виконання яких службові особи цих апаратів наділяються відповідними повноваженнями Ігнорування службовою особою наданих їй обов`язків або перевищення прав і може свідчити про використання їх всупереч інтересам служби. Реальним виразом вчинення діяння всупереч інтересам служби є його незаконність.

Під інтересами служби слід розуміти, насамперед, інтереси суспільства та держави взагалі, і крім того, інтереси певного органу, підприємства, установи або організації, що не суперечать, не протиставляються інтересам суспільства та держави.

Окрім того до обов`язкових ознак об`єктивної сторони належить також настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам (свободам) та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.11 КК України діяння є злочином лише у випадку, коли воно становить суспільну небезпеку заподіяло чи могло заподіяти істотну шкоду фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Зі змісту пункту 3 примітки до ст. 364 істотна шкода полягає у заподіянні матеріальних збитків, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Істотна шкода повинна обчислюватися у вказаних розмірах, незалежно від форми та виду вини, якими характеризується психічне ставлення винного до суспільно-небезпечних наслідків, а також незалежно від того, чи була вона результатом діяння, що призвело до втраченої вигоди чи до прямого зменшення наявних фондів.

Істотна шкода, якщо вона полягає у заподіянні шкоди нематеріального виміру - категорія оціночна. Питання про істотність шкоди нематеріального характеру віршується органом досудового слідства, прокурором або судом з урахуванням конкретних обставин справи і в межах своєї компетенції. Зокрема істотною шкодою можуть визнаватися порушення охоронюваних Конституцією України чи іншими законами прав та свобод людини і громадянина, підрив авторитету та престижу органів державної влади, порушення громадської безпеки та громадського порядку, створення обстановки й умов, що утруднюють виконання підприємством, установою організацією своїх функцій, приховування злочинів.

Істотна шкода у вигляді порушення конституційних прав та свобод людини і громадянина може полягати в суттєвому їх обмеженні, забороні їх реалізовувати відповідно до закону, тощо.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_16 , упродовж 2007-2008 років, займаючи посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами та злочинними організаціями і їх лідерами УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, діючи в межах наданої йому влади здійснював оперативне супроводження кримінальної справи № 01-8424, познайомився та спілкувався з ОСОБА_17 , у зв`язку із оперативним супроводженням кримінальної справи, з метою отримання інформації, яка б викривала ОСОБА_19 та його співучасників у причетності до протиправних діянь. З 18.12.2008 року ОСОБА_16 , перебуваючи на посаді начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у Київській області продовжував рахуватись у слідчо-оперативній групі, та був уповноважений здійснювати оперативне супроводження у кримінальній справі № 46-2550, яка перебувала у провадженні слідчого Генеральної прокуратури України, що фактично і здійснював.

Так, у відповідності з функціональними обов`язками оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 , зокрема був зобов`язаний: узагальнювати, аналізувати і оцінювати отриману оперативну інформацію, на основі її аналізу заводити справи оперативного обліку, здійснювати їх реалізацію, залучати до негласного співробітництва громадян, з метою отримання відомостей про протиправну діяльність ОЗУ; здійснювати взаємодію з іншими підрозділами УБОЗ, оперативними службами МВС, ГУ, СБУ, ДДУПВП, а також слідства по роботі з ОЗУ. Виконувати оперативне супроводження при розслідуванні кримінальних справ; проводити перевірку та приймати рішення згідно чинного законодавства по матеріалам, які надійшли йому для виконання; викривати та припиняти діяльність ОГ, які займаються вимаганнями, розбійними нападами, незаконним обігом зброї та важких наркотиків, незаконним заволодінням транспортними засобами, скоюють інші тяжкі та особливо тяжкі злочини загально-кримінального спрямування.

У відповідності із функціональними обов`язками начальника відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями загально кримінальної спрямованості УБОЗ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_16 , серед іншого зобов`язаний: організовувати та контролювати виконання вказівок, розпоряджень, наказів МВС України, ГУБОЗ МВС України, ГУ МВС України у Київській області по пріоритетним напрямкам оперативно-службової діяльності щодо документування організованих груп і злочинних організацій, кримінальних авторитетів, «злодіїв у законі» та осіб віднесених до категорії «кілер». знешкодження їх економічного підґрунтя, а також розкриття резонансних злочинів та осіб їх скоївших, які відносяться до компетенції служби БОЗ.

Згідно до положень Закону України «Про міліцію» ОСОБА_16 , як працівник правоохоронного органу, зобов`язаний: забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок; виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення; розшукувати осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства і суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, передбачених законодавством; виконувати прийняті в установленому законом порядку і в межах своєї компетенції рішення прокурора, слідчого, суду та інше.

Окрім цього, згідно положень зазначеного Закону України, ОСОБА_16 для виконання покладених на нього вказаним Законом обов`язків мав право: вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу; перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, що посвідчують їх особу, а також інші документи, необхідні для з`ясування питання щодо додержання правил, нагляд і контроль за виконанням яких покладено на міліцію; викликати громадян і службових осіб у справах про злочини та у зв`язку з матеріалами, що знаходяться в її провадженні, в разі ухилення без поважних причин від явки за викликом піддавати їх приводу у встановленому законом порядку; проводити в порядку провадження дізнання і за дорученням слідчих органів у кримінальних справах обшуки, вилучення, допити та інші слідчі дії відповідно до кримінально- процесуального законодавства, та ін.

Таким чином, в силу вищезазначених владних повноважень, ОСОБА_16 , будучи наділеним правом у межах своєї компетенції пред`являти вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними та фізичними особами, являвся службовою особою, яка здійснює функції представника влади та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_16 являвся працівником правоохоронного органу.

З пред`явленого обвинувачення вбачається, що інкримінуючи ОСОБА_16 вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України йому у вину ставиться фактично безпосереднє виконання ним своїх функціональних обов`язків в межах наданих повноважень, які він зобов`язаний був виконувати та виконував.

Тобто у даному випадку відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ст.364 КК України, про які суд вказав вище.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_16 зловживання владою та як наслідок відсутність використання влади всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду.

У відповідності до абз.4 п. 10; абз.1 п.11 ППВСУ № 2 від 11.02.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» неприпустимим є повернення справи на додаткове розслідування у випадках, коли немає доказів, які б підтверджували обвинувачення, і вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів. За таких обставин суд має витлумачити всі сумніви на користь підсудного і постановити згідно з ч.4 ст.327 КПК України виправдувальний вирок. Висновки суду не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих із порушенням процесуального порядку збирання останніх.

У відповідності з вимогами ст. 62 Конституції України, ст.323 КПК України, до п.23 ППВСУ №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов ППВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» із змінами та доповненнями, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання, отримання достовірних, додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Отже з урахування викладеного вище в ході судового розгляду, за наслідками перевірки зібраних по справі доказів, пред`явлене ОСОБА_16 обвинувачення не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх, достовірних та допустимих доказів на доведення його участі у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України органом досудового слідства не здобуто та судом не встановлено, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним в силу принципу презумпції невинності, закріпленого у ст. 62 Конституції України виправдати ОСОБА_16 за ч.2 ст.368 КК України, у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину, а за ч.1 ст.364 КК України ( в редакції станом на 11.06.2009), виправдати ОСОБА_16 , у зв`язку з тим, що у його діянні немає складу цього злочину.

Речові докази: грошові кошти в розмірі 6000 доларів США передати у розпорядження Фінансово-економічної служби СБУ, портфель, що належить ОСОБА_16 передати у розпорядження останнього, диктофон, оскільки не встановлено власника передати у власність держави, інші знищити.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_16 слід скасувати.

Арешт накладений на майно ОСОБА_16 (т.1 а.с.175) скасувати.

Керуючись ст.323, 324, 327 КПК України 1960 року,

з а с у д и в :
ОСОБА_16 визнати невинним та виправдати, у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України та у зв`язку з тим, що у його діянні немає складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України ( в редакції станом на 11.06.2009).

Запобіжний захід ОСОБА_16 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Арешт накладений на майно ОСОБА_16 (т.1 а.с.175)- скасувати.

Речові докази по справі: грошові кошти в розмірі 6000 доларів США передати у розпорядження Фінансово-економічної служби СБУ, портфель, що належить ОСОБА_16 передати у розпорядження останнього, диктофон «Olympus WS-320M» серійний номер 200131083 передати у власність держави, інші знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м.Києва на протязі 15 діб з дня, наступного після його проголошення.

Суддя