Справа № 1-142/11
Провадження № 1/21/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2011 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

з участю прокурора Шуль І.М.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу щодо

ОСОБА_2 Заурієвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, грузина, громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 «б» Волочиського району Хмельницької області, раніше не судимого,

відданого до суду за ст. ст. 185 ч.3, 15 ч.2 185 ч.3, 342 ч.2, 350 ч.2 КК України;

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_2 25 березня 2011 року опівдні, за попередньою змовою з двома особами, кримінальне переслідування яких виділено в окреме провадження, вчинив крадіжку чужого майна з проникненням у житло квартиру № 44 потерпілої ОСОБА_4, що розміщена по вулиці Кузовкова, 16, заподіявши шкоду в розмірі 6560 гривень потерпілій ОСОБА_5, що проживала там.

31 березня 2011 року о 9 годині 40 хвилин підсудний ОСОБА_2, за попередньою змовою з двома особами, кримінальне переслідування яких виділено в окреме провадження, вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло квартиру № 33 потерпілого ОСОБА_6, що по вулиці Кузовкова, 16, однак не довів свого наміру до завершення через викриття і вдався до втечі.

Тікаючи з місця вчинення злочину від будинку № 16, по вулиці Кузовкова, у бік перехрестя з вулицею Соборності, у двір будинків № 13 та № 15, що по вулиці Кузовкова, підсудний ОСОБА_2 31 березня 2011 року близько 10 години вчинив опір працівнику правоохоронного органу під час виконання покладених на нього службових обов`язків щодо охорони громадського порядку. Вчиняючи опір, підсудний ОСОБА_2 звалив міліціонера з ніг та намагався нанести тілесні ушкодження уламком шифера.

Тікаючи з місця вчинення злочину 31 березня 2011 року близько 10 години підсудний ОСОБА_2 у дворі будинків № 13 та № 15 вулиці Кузовкова, між будівлями гаражів в районі приватної лазні, був зупинений та затриманий потерпілим ОСОБА_7, що спостерігав його переслідування працівником міліції і виконав свій громадський обовязок. Утримуваний потерпілим ОСОБА_7 та працівником міліції, підсудний ОСОБА_2, вчиняючи активний опір, вивільнив від захвату праву руку, повалив працівника міліції на землю, підібрав уламок шифера та умисно наніс ряд ударів у ногу потерпілому, заподіявши легкі тілесні ушкодження.

Злочини вчинено за наступних обставин.

Підсудний ОСОБА_2 25 березня 2011 року в обідній час, за попередньою змовою з двома особами, кримінальне переслідування яких виділено в окреме провадження, з метою викрадення чужого майна, за допомогою засобів для відмикання врізного замка вхідних дверей, проник в приміщення квартири № 44 потерпілої ОСОБА_4, що по вулиці Кузовкова, 16 в місті Славута Хмельницької області, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_5 - золоті сережки 585 проби, вагою 7 грамів, вартістю по 320 гривень за грам, вартістю 2240 гривень, та золоті вироби потерпілої ОСОБА_4 - золоте кільце 585 проби з діамантом, вагою 3,5 грама, вартістю по 320 гривень за грам, а всього на суму 1120 гривень, золоте кільце з каменем білого кольору з діамантами 585 проби, вагою 4 грам, вартістю по 320 гривень за грам, а всього на суму 1280 гривень, золоте кільце з каменем з діамантами 585 проби, вагою 2 грама, вартістю по 320 гривень за грам, а всього на суму 640 гривень, золоте кільце з каменем з діамантами 585 проби, вагою 4 грам, вартістю по 320 гривень за грам, а всього на суму 1280 гривень, заподіявши шкоду в розмірі 6560 гривень.

31 березня 2011 року близько 09 години 40 хвилин підсудний ОСОБА_2, за попередньою змовою з двома особами, кримінальне переслідування яких виділено в окреме провадження, з метою викрадення чужого майна, за допомогою засобів для відмикання врізного замка вхідних дверей, намагався проникнути в приміщення квартири № 33, що по вулиці Кузовкова, 16 в місті Славута Хмельницької області. Виявлений при замаху на злочин потерпілим ОСОБА_6, не довів свого злочинного наміру до завершення через причини, що не залежали від його волі.

Тікаючи з місця вчинення злочину, підсудний ОСОБА_2 сприймав та усвідомлював виконані працівником правоохоронного органу пропозиції «стояти» та попередження про застосування сили та спеціальних засобів.

Не виконуючи вимогу працівників міліції «стояти», підсудний ОСОБА_2 побіг з місця події дворами за перехрестя з вулицею Соборності. У дворі між гаражами, поблизу лазні, підсудний ОСОБА_2 був затриманий. Вчиняючи активний опір під час затримання, підсудний, вивільнивши руку від захвату, повалив працівника міліції на землю, підняв з землі уламок покрівельного шиферу, розмахував ним, виривався та наніс удари потерпілому.

Продовжуючи вчинення злочинів, стоячи навколішки, утримуваний працівником міліції та потерпілим ОСОБА_7, підсудний ОСОБА_2 умисно наніс кілька ударів уламком шиферу у ногу потерпілому, що виконував громадський обовязок по затриманню злочинця, заподіявши тілесні ушкодженя легкого ступеня тяжкості у вигляді садна та двох забійних ран передньої та передньо-внутрішньої поверхні правої гомілки.

Частково визнаючи вину на досудовому слідстві, підсудний ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у суді та розкаявся. За даними зізнавальних показань підсудний підтвердив свою вину у вчиненні крадіжки чужого майна з проникненням у житло, замах на вчинення крадіжки чужого майна з проникненням у житло, вчинення опору працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків, та в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень громадянину, який виконує громадський обовязок.

Визнаючи вину у вчиненні крадіжки чужого майна з проникненням у житло та вчиненні замаху на крадіжку чужого майна з проникненням у житло, підсудний ОСОБА_2 дав показання, що приїхавши на роботу в Україну, за участю осіб, кримінальне переслідування яких виділено в окреме провадження, вдався до вчинення крадіжки.

Зокрема, підсудний ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно 25 березня 2011 року з метою заволодіння чужим майном, приїхавши з міста Житомир разом з особами, які назвалися «Іваном» та «Леваном», підїхали до церкви, після чого він разом з «Іваном» пішов до будинку, на який вказав останній, піднявшись на пятий поверх, шляхом підбору відмички до вхідних дверей, проникли в квартиру № 44, що по вулиці Кузовкова, 16 в місті Славута Хмельницької області, звідки таємно викрали золоті вироби, після чого на автомобілі повернулися в місто Житомир.

Крім того, 31 березня 2011 року, підсудний ОСОБА_2 разом з «Іваном» та «Леваном», з метою заволодіння чужим майном, повторно приїхали в місто Славута, зупинилися біля церкви на вулиці Кузовкова та разом з «Іваном» пішли до будинку № 16. Піднявшись на четвертий поверх, шляхом підбору відмички до вхідних дверей, «Іван» намагався проникнути в квартиру, а підсудний ОСОБА_2 стояв поряд, коли «Леван» повідомив, що їдуть працівники міліції. Повідомлення змусило підсудного вдатися до втечі.

Тікаючи з місця вчинення злочину підсудний ОСОБА_2 чув попередження, вимоги зупинитися та попереджувальні постріли та викинув сумочку з відмичками, вважаючи, що зуміє уникнути затримання. Під час затримання дійсно вчинив опір працівнику міліції та громадянину. Крім того, під час захвату лівої руки громадянином, що зупинив його, уламком шифера наніс побої у відповідь.

Вину підсудного ОСОБА_2 за епізодом крадіжки з проникненням у житло підтверджено показаннями потерпілої ОСОБА_5 Потерпіла ОСОБА_5 показала, що не помітила самого проникнення у житло та перебування там злочинців. Згодом, по мірі потреби у носінні прикрас зясувала, що невідомими викрадені золоті сережки 585 проби, вагою 7 грамів, вартістю 2240 гривень, золоте жіноче кільце 585 проби з діамантами, вагою 3,5 грама, вартістю 1120 гривень, золоте жіноче кільце 585 проби з діамантами, вагою 4 грама, вартістю 1280 гривень, золоте жіноче кільце 585 проби з діамантами, вагою 2 грама, вартістю 640 гривень, золоте жіноче кільце 585 проби з діамантами, вагою 4 грама, вартістю 1280 гривень, на загальну суму 6560 гривень.

Показання потерпілої ОСОБА_5 підтверджені даними показань потерпілої ОСОБА_4, яка приїхавши з-за кордону додому довідалася про зникнення її золотих прикрас.

Показання підсудного ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджені даними протоколу відтворення обстановки та обставин події з фототаблицями. За даними протоколу відтворення слідує підтвердженя факту детального відтворення підсудним усього перебігу вчинення злочину з визначенням місць крадіжки коштовностей та їх переліку.

Показання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердженні даними довідок торгівельної установи, згідно яких станом на 29 березня 2011 року вартість 1 грама золота 585 проби становила 320 гривень і в загальному доводять факт заподіяння потерпілим шкоди на суму 6560 гривень.

Показання підсудного ОСОБА_2 в частині наявності на час вчинення злочину чорної сумочки з набором відмичок, які підсудним використовувалися для відмикання врізних замків для проникнення у житло потерпілих, і яку підсудний викинув, тікаючи з місця вчинення злочину, у дворі будинків № 13 та № 15, що на вулиці Кузовкова, підтверджена у суді даними протоколу добровільної видачі, протоколами огляду та показаннями свідка ОСОБА_8 Зокрема, з протоколу видачі слідує доведення факту видачі свідком ОСОБА_8 31 березня 2011 року чорної шкіряної сумочки з набором відмичок, двома комплектами пальчат. Сумочка була знайдена свідком і передана до правоохоронного органу.

Показання підсудного про використання набору відмичок, долучених до справи в якості речових доказів, підтверджені даними трасологічної експертизи. За висновками експертизи слідує виявлення та фіксування на деталях циліндричного механізму врізного замка квартири 44, що по вулиці Кузовкова, 16, вилучених з місця вчинення злочину слідів пошкоджень металевими частинами «L-подібної форми» відмички, наявної у чорній сумочці, яку викинув підсудний ОСОБА_2, намагаючись позбавитися речових доказів, що викривали його у злочині.

Досліджені і зібрані докази в сукупності з даними показань підсудного ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4, висновками трасологічної експертизи, протоколами огляду речових доказів, доводять вину підсудного ОСОБА_2 у вчиненні крадіжки чужого майна, поєднаної з проникненням у житло, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 ч.3 КК України.

За епізодом вчинення замаху на таємну крадіжку з проникненням у житло потерпілого ОСОБА_6, вину підсудного ОСОБА_2 підтверджено даними показань потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 у суді дав показання, що спостерігав підсудного ОСОБА_2 в оглядове вічко дверей та викликав телефоном працівників міліції, повідомивши про намір злочинців відімкнути двері його квартири. Потерпілий також показав, що спостерігав з балкона втечу підсудного ОСОБА_2

Показання підсудного ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_6 підтверджені показаннями свідка ОСОБА_9, який спостерігав підсудного, що тікав з місця вчинення злочину.

Показання підсудного ОСОБА_2 в частині наявності на час вчинення злочину чорної сумочки з набором відмичок, підтверджено у суді даними протоколу добровільної видачі, протоколами огляду та показаннями свідка ОСОБА_8 З протоколу слідує доведення факту видачі свідком ОСОБА_8 31 березня 2011 року чорної шкіряної сумочки з набором інструментів у вигляді відмичок, двома комплектами пальчат, знайдену свідком у дворі його будинку.

Зібрані та досліджені судом докази доводять вину підсудного ОСОБА_2 у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.3 КК України.

За епізодом вчинення підсудним ОСОБА_2 опору працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків, та умисному заподіянні легких тілесні ушкоджень громадянину, який виконував громадський обовязок, в звязку з своєю громадською діяльністю, підтверджено даними показань потерпілого ОСОБА_7

Потерпілий ОСОБА_7 показав у суді на вчинення опору підсудним під час затримання працівниками міліції. Потерпілий спостерігав як у дворі будинків № 13 та № 15, що на вулиці Кузовкова, тікав підсудний ОСОБА_2 Працівник міліції переслідував підсудного, голосно вимагав зупинитися та виконав попереджувальний постріл. Потерпілий ОСОБА_7, виконуючи свій громадський обовязок, застосувавши фізичну силу зупинив підсудного, утримуючи його за вилоги шкіряної куртки на грудях. Працівник міліції, що підбіг, схопив підсудного ОСОБА_2 за праву руку, виконуючи затримання, заломив її за спину. Підсудний ОСОБА_2 вдався до застосування насильства спочатку щодо працівника міліції, вивільнивши руку, звалив працівника міліцій на землю. Коли потерпілий ОСОБА_7 захопивши ліву руку підсудного завів її за спину і поставив підсудного на коліна, той вхопивши з землі уламок шифера намагався ударити ним працівника міліції та наніс самому потерпілому ряд ударів у ногу.

Обєктивно вину підсудного ОСОБА_2 за викладеними епізодами підтверджено даними висновку судово-медичної експертизи, з якого слідує підтвердження виявлення тілесних ушкоджень у вигляді садна та двох забійних ран передньої та передньо-внутрішньої поверхні правої гомілки, які заподіяні в результаті локального прикладання по ударному механізму в поєднанні із тертям та зсувом травмуючої поверхні тупих твердих предметів, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Досліджуючи зібрані докази за викладеними епізодами, суд прийшов до висновку про доведення умислу підсудного ОСОБА_2 перешкодити виконанню працівником міліції своїх службових обовязків, тобто діяв з метою перешкодити його затриманню за вчинений злочин, вдався до нанесення ударів шматком шифера, якими спричинив потерпілому ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження, за що повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 342 ч.2, 350 ч.2 КК України.

Обираючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного по справі не виявлено.

Як помякшуючі покарання обставини, суд враховує щире каяття підсудного, добровільне відшкодування матеріальних збитків.

Враховуючи викладене, ставлення підсудного до вчиненого, його поведінку у суді, позицію прокурора, потерпілих, добровільне відшкодування шкоди, вік підсудного, суд приходить до висновку про необхідність, можливість та доцільність призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільним позивачем по справі ОСОБА_4 заявлений позов до підсудного ОСОБА_2 про стягнення 5000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

Вирішуючи спір в частині заявлених цивільних позовів, суд виходить з факту доведення у суді вини підсудного цивільного відповідача ОСОБА_2 у вчиненні крадіжки майна з квартири потерпілої ОСОБА_4 та перенесення потерпілою моральних страждань, повязаних з фактом порушення її прав на недоторканість житла, переживання потерпілої викликані крадіжкою, що змусило її залишити роботу за кордоном на тривалий час, втратою частини належного їй майна.

Фактично потерпіла перенесла в звязку з протиправними діями підсудного певні моральні страждання, які виразилися в душевних переживаннях в звязку з втратою майна, порушенні недоторканності житла, в порушенні нормальних життєвих звязків та потреби вживання додаткових зусиль для організації свого життя, викликаних порушенням її майнових та житлових прав, в звязку з чим, суд визнав позов підлягаючим задоволенню в сумі 2000 гривень.

Враховуючи факт добровільного відшкодування підсудним матеріальної та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5, який підтверджений показаннями потерпілої та її відмовою від цивільного позову, суд визнав обґрунтованим залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 93 КПК України з підсудного підлягають стягненню судові витрати в сумі 675,36 гривень, що становлять вартість проведення судово-трасологічної експертизи.

Речові докази папку, уламок шиферу, шкіряну сумочку з відмичками, які знаходяться в камері схову Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області, суд визнав за необхідне знищити. Мобільний телефон «Нокія» повернути ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 321-341 КПК України, ст. 1167 ЦК України, суд,

Засудив:

ОСОБА_2 Заурієвича визнати винним і призначити покарання:

за ст. 185 ч.3 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі;

за ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.3 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

за ст. 342 ч.2 КК України у виді двох років позбавлення волі;

за ст. 350 ч.2 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

За ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням призначити ОСОБА_2 Заурієвичу три роки шість місяців позбавлення волі.

За ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 Заурієвича від відбування покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину.

Засудженого ОСОБА_2 Заурієвича звільнити з-під варти в залі суду, змінивши міру запобіжного заходу на підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 Заурієвича на користь ОСОБА_4 2000 гривень моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 Заурієвича 675 гривень 36 копійок на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області, розрахунковий рахунок № 0321, МФО 815013, код № 25575309 «за дослідження-5».

Речові докази - папку чорного кольору, уламок шиферу, шкіряну сумочку з відмичками, які знаходиться в камері схову Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області, суд визнав за необхідне знищити. Мобільний телефон «Нокія» повернути ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція у кримінальну палату Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.