Справа №11-122/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Пархоменко О.М.

суддів: Забари І.К., Борсая В.М.

з участю прокурора - Семишкур В.М.

адвоката ОСОБА_2,

засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_4, прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_5 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2009 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_2 1-й пров. Північної, 3, Сумської області, раніше не судимий згідно ст.89 КК України, засуджений:

за ч.2 ст.162 КК України до 4 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.146 КК України до 3 років позбавлення волі,

за ч.4 ст.296 КК України до 5 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.127 КК України до 6 років позбавлення волі,

за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.122 КК України до 4 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.189 КК України до 5 років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

ОСОБА_5 за ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, ч.2 ст.162, ч.3 ст.28, ч.2 ст.296, ч.5 ст.186 КК України виправдано за недоведеністю його вини,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець с. Привокзальне, Конотопського району, Сумської області, вул. Соснівська, 9, раніше не судимий,

засуджений:

за ч.2 ст.162 КК України до 4 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.146 КК України до 3 років позбавлення волі,

за ч.4 ст.296 КК України до 5 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.127 КК України до 6 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.122 КК України до 4 років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.28, ч.2 ст.162, ч.3 ст.28, ч.2 ст.296, ч.5 ст. 186 КК України виправдано за недоведеністю його вини,

ОСОБА_3, ЗО липня ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець м. Конотоп, Сумської області, вул. Металістів, 6/127, раніше судимий:

1) 20.08.1990 року за ч.3 ст.140, ч.3 ст.17-140, ст.ст. 42, 43, 14 КК України до 4 років позбавлення волі;

2)28.07.1994 року за ч.2 ст.142, ст.14 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та примусовим лікуванням від наркоманії;

3)27.01.2005 року ст.ст. 116, 96 КК України до 4 років позбавлення волі з лікуванням від наркоманії,

засуджений:

за ч.2 ст.162 КК України до 4 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.146 КК України до 3 років позбавлення волі,

за ч.4 ст.296 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.162 КК України до 3 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_3 за сукупністю вироків до призначеного покарання з невідбутого покарання згідно вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2005 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці 14 днів частково приєднано 6 місяців позбавлення волі і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_3 за ч.5 ст. 186 КК України виправдано за недоведеністю його вини,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканець м. Конотоп, Сумської області, 3-й пров. Щорса,3, раніше згідно ст.89 КК України не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 189 КК України до 3 років позбавлення волі.

Цивільні позови ОСОБА_8 і ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_8 1600 грн. матеріальної шкоди і 20000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ОСОБА_9 5000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 в солідарному порядку 500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь міського фінансового управління м. Конотоп 2384,48 грн. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_8.

Долю речових доказів вирішено в порядку, передбаченому ст.81 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

Згідно вироку суду ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 визнані винними та засуджені за вчинення злочинів за наступних обставин.

26 липня 2006 року ОСОБА_3 вирішив з'ясувати відносини з ОСОБА_11 по питанню пред'явлення останнім претензій до нього та його дружини ОСОБА_12 по факту побиття 23 липня 2006 року ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ОСОБА_14 В цей же день близько 24 години разом із своїми знайомими ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 приїхав до місця мешкання його рідних в м. Конотоп, вул. Г.Тхора, 28. Господарка будинку ОСОБА_10, яка є матір'ю ОСОБА_11О, впустила ОСОБА_3 в будинок і повідомила, що ОСОБА_11 в будинку немає. Незважаючи на це, ОСОБА_3 вирішив особисто переконатися в відсутності ОСОБА_11 і без згоди мешканців, проти їх волі став ходити по будинку та шукати ОСОБА_11 В цей час до господарства приїхали також ОСОБА_5, ОСОБА_4 разом з невстановленими особами, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, для того, щоб знайти ОСОБА_11 та вияснити з ним відносини. Демонструючи металеві труби, що мали вигляд предметів, спеціально заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, вони без дозволу та згоди мешканців будинку, проти їх волі через незамкнені двері зайшли в приміщення будинку, де разом з ОСОБА_3 стали шукати ОСОБА_11 Впевнившись у відсутності ОСОБА_11, вони розбудили ОСОБА_18 та стали вимагати у нього вказати місце знаходження ОСОБА_11, а коли він відмовився, то вони безпричинно нанесли йому удари кулаками та металевими трубами по різним частинах тіла, заподіявши фізичного болю. Свої дії вони супроводжували нецензурними висловлюваннями, погрозами та демонстрацією металевих труб, чим налякали та порушили спокій мешканців будинку. Не отримавши потрібної відповіді від ОСОБА_18, ОСОБА_5, ОСОБА_4 з іншими особами та узгоджено з ОСОБА_3 взяли ОСОБА_18 за руки та ноги, і проти його волі винесли з дому, помістивши до автомобіля ВАЗ-2105, відвезли до кафе в районі шляхопроводу м.Конотопа, де протягом 20-хвилин утримували та розпитували про місце знаходження ОСОБА_11, а потім відпустили. При виході з будинку, запобігаючи попередженню ОСОБА_11 0.0. про його пошуки та виклику на допомогу, ОСОБА_3 з тумбочки в кімнаті забрав належні ОСОБА_18 та ОСОБА_19 2 мобільні телефони вартістю 1113 грн., а потім їх повернув.

27 липня 2006 року ОСОБА_3 після опівночі з метою знайти ОСОБА_11 0.0. разом з ОСОБА_20, ОСОБА_16, ОСОБА_15 на автомобілі прибув до будинку по вул.І.Франка,37 м. Конотопа, де в квартирі №66 мешкала дружина ОСОБА_11 0.0. ОСОБА_7 разом із родиною. Переслідуючи мету незаконного проникнення в житло і його обшук, ОСОБА_3 разом з іншими особами, матеріали у відношення яких виділені в окреме провадження, став голосно вимагати відчинити їм двері, а коли налякані ОСОБА_21 та ОСОБА_7 відмовилися це зробити, то він стукав в металеві двері квартири, гучно , висловлювався нецензурними словами на їх адресу, ображав їх та принижував гідність, " погрожував виламати двері і вчинити розправу. Ці протиправні дії порушували спокій мешканців квартири і будинку та тривали значний проміжок часу, аж поки на виклик ОСОБА_7 не прибули працівники міліції, які затримали ОСОБА_3

29 липня 2006 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 разом з іншою невстановленою особою, матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження, вирішили знайти ОСОБА_13 і вияснити з ним питання по факту побиття 23 липня 2006 року ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ОСОБА_14 В цей же день близько 15 години з відрізком металевої труби та двома ліхтарями на автомобілі вони приїхали до гуртожитку по вул.Б.Радченка,49 м. Конотопа, де мешкав двоюрідний брат ОСОБА_13 ОСОБА_22 Всупереч волі мешканців кімнати увійшли до неї, впевнившись у відсутності ОСОБА_13 і не отримавши від присутніх потрібних відомостей про місце його перебування, запропонували ОСОБА_22 вийти з ними та пошукати ОСОБА_13 Дорогою ОСОБА_5 вимагав від ОСОБА_22 повідомити місце знаходження ОСОБА_13С, періодично наносячи удари ліхтарем по ногах. Коли вони приїхали до місця проживання ОСОБА_13 * С.С. і, розуміючи, що той їм не відкриє двері, вони підвели ОСОБА_22 до дверей квартири АДРЕСА_1 і, стоячи поряд, наказали викликати ОСОБА_13 Ніхто не відгукнувся і тоді вони посадили ОСОБА_22 в автомобіль і насильно проти його волі відвезли до безлюдної лісосмуги поблизу с. Вирівка. Там вони вивели ОСОБА_22 з автомашини і почали наносити удари руками, ногами та металевим ліхтарем, при цьому погрожуючи вбивством, якщо той не повідомить місце знаходження брата. Не отримавши від ОСОБА_22 потрібних відомостей, учасники примусили його власноручно зробити петлю-удавку із заздалегідь приготованої ними мотузки. ОСОБА_5 накинув петлю на шию ОСОБА_22 і перекинув мотузку через гілку дерева, а ОСОБА_4 заклеїв ОСОБА_22 рот липкою стрічкою. Ставши у нього за спиною, вони періодично натягували мотузку, продовжуючи вимагати негайно повідомити їм місце знаходження ОСОБА_13С, чим спричиняли ОСОБА_22 сильного болю, фізичних та моральних страждань. Коли вони зрозуміли, що ОСОБА_22 не може виконати їхніх вимог, то запропонували зателефонувати ОСОБА_13 Він зателефонував ОСОБА_13С з мобільного телефону і при розмові з ОСОБА_13С, вони дізналися проте, що останнього немає в м. Конотоп. Після цього, вони припинили знущатися з ОСОБА_22 та відвезли його до гуртожитку.

21 січня 2007 року ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_9, домовившись з ним про зустріч. Близько 13 години разом з ОСОБА_5 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приїхав до місця проживання ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 та зайшовши до двору, ОСОБА_6 узгоджено з іншими висловив ОСОБА_9 претензії стосовно кола його знайомих та підтримки ним ОСОБА_23 і ОСОБА_24 у конфлікті з його знайомими. Коли ОСОБА_9 не визнав своєї провини, ОСОБА_6 висунув вимогу передати їм 10 тисяч доларів США, що по курсу Національного банка України становило 50500 грн. і, при цьому, він підкріплював дійсність своєї вимоги ударами ОСОБА_9 кулаком у груди, а ОСОБА_5 на його підтримку намагався кілька разів вдарити ОСОБА_9 металевою трубою по голові і тілу. На випадок невиконання вимоги передачі зазначеної суми ОСОБА_6 пригрозив ОСОБА_9 вбивством і фізичною розправою над ним та його знайомими і знищенням його будинку.

23 січня 2007 року близько 12 години ОСОБА_8 приїхав до магазина «Мисливство та рибальство» по вул. Високій,6 в м. Конотоп. В цей час ОСОБА_4, ОСОБА_5 та дві невстановлені особи, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, на автомобілі з обрізом мисливської рушниці, шматками труб та бітами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, проїжджали поряд з магазином. Побачивши ОСОБА_8, з погрозою застосування насильства, під руки вивели його на вулицю та посадили в автомобіль, позбавивши волі. Під час руху вони обшукали ОСОБА_8 і відкрито заволоділи грошима в сумі 1600 грн. В районі рибгоспу біля учбового закладу КІПТ м. Конотопа, вони витягнули ОСОБА_8 з автомобіля і, збивши ззаду ударом труби, побили бітами, шматком труби та ногами по різним частинам тіла, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В поданій апеляції потерпіла ОСОБА_7, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, на істотне порушення судом вимог кримінально-процесуального закону, та неправильне застосування кримінального закону, а також на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочинів та особам засуджених, просить вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2009 року,, скасувати. При цьому мотивує свої вимоги тим, що судом не в повній мірі досліджено обставини справи стосовно повернення потерпілому ОСОБА_18 мобільних телефонів, щодо застосування засудженими при вчиненні злочинів металевих труб, факту існування злочинної групи «вокзальські», суд не звернув уваги на порушення, допущені під час досудового слідства, неодноразово відмовляв в задоволенні клопотань про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, не було повідомлено про виготовлення протоколу судового засідання, а також не враховано всіх обставин, які обтяжують покарання засуджених.

Адвокат ОСОБА_2 в поданій апеляції, у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, просить вирок суду відносно ОСОБА_6 скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю події злочину. Мотивуючи свої вимоги тим, що ствердження суду про те, що ОСОБА_6 частково визнав себе винним не відповідають дійсності, оскільки винним він себе не визнавав, докази, на підставі яких засуджено ОСОБА_6, а саме, покази свідків та потерпілого є суперечливими, і не можуть підтверджувати його винність. Крім того, суд в порушення вимог кримінально-процесуального закону при розгляді справи в іншому складі не допитав всіх свідків, які були зазначені у списку при обвинувальному висновку. Також судом відмовлено в задоволенні клопотання підсудних про витребування з органів міліції даних про скоєння потерпілим ОСОБА_9 злочинів і залучення цих даних до матеріалів кримінальної справи, а також клопотання про витребування із органів міліції матеріалів про розслідування факту обстрілу з вогнепальної зброї потерпілого ОСОБА_9 у зв'язку з відмовою останнього сплатити ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 коштів в сумі 10000 доларів США.

Засуджений ОСОБА_3 в поданій апеляції та доповненнях до неї просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, перекваліфікувати його дії щодо незаконного огляду житла з ч.2 ст.162 КК України на ч.1 ст.162 КК України та виключити обвинувачення за ч.2 ст.146, ч.3 ст.15-ч.2 ст.162 КК України, а також притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_19 та ОСОБА_10 за надання завідомо неправдивих показів. При цьому мотивує свої вимоги тим, що злочинів, за які його було засуджено за таких обставин, які викладені у вироку, він не вчиняв, що підтверджується матеріалами справи, розшукував ОСОБА_11 з метою припинити протиправні дії останнього проти нього та його сім'ї, обвинувачення ґрунтується на неправдивих та суперечливих показах потерпілих та свідків, судом визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 та ч.2 ст.162 КК України в той час, коли в його діях ознак вчинення даного злочину не було встановлено і в матеріалах справи містяться достатні дані, які вказують на його невинність, судом не враховано, що ОСОБА_3 одружений, мотивувальна частина висновку безпідставно спотворена в бік обвинувачення, а також невірно застосовано кримінальний закон. Крім того, просить врахувати всі пом'якшуючі його вину обставини, а саме, позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, те, що має неповнолітню дочку, активно сприяв проведенню судового слідства, всі його дії були спровоковані протиправними діями ОСОБА_11, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк, який відповідає строку покарання, відбутому на день розгляду апеляції. До того ж, зазначає, що постановою Конотопського міськрайонного суду від 19.01.2010 року його було обмежено в часі для ознайомлення з матеріалами справи.

В поданій апеляції засуджений ОСОБА_4 просить призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, та звільнити від відбування покарання з випробуванням, в доповненнях до апеляції - просить вирок суду залишити без зміни. При цьому свої вимоги мотивує тим, злочинів, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.127, ч.2 ст.186, ч.4 ст.296 КК України не вчиняв, суд став на бік обвинувачення без об'єктивного і всебічного розгляду справи, встановивши його винність на підставі неправдивих та суперечливих показів потерпілих та свідків, які є родичами між собою та зацікавленими особами, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом було відмовлено в задоволенні клопотання про виклик свідків, не враховано особи потерпілих, які на даний час засуджені та позбавлені волі, всі дії ОСОБА_4 були спрямовані на попередження протиправних дій ОСОБА_11, а також судом при призначенні покарання не було враховано всіх обставин, які пом'якшують його покарання, а саме позитивні характеристики з місця проживання, раніше не судимий, має неповнолітню дитину, та хвору мати похилого віку. Крім того, зазначає, що постановою Конотопського міськрайонного суду від 19.01.2010 року його було обмежено в часі для ознайомлення з матеріалами справи.

Засуджений ОСОБА_5 в поданій апеляції та доповненнях до неї, повністю заперечуючи свою вину у вчиненні злочинів, за які його засуджено, просить вирок суду скасувати, а справу -направити на новий судовий розгляд, в доповненнях до апеляції просить справу закрити за відсутністю в його діях складу злочинів. При цьому посилається на те, що, суд став на бік обвинувачення без об'єктивного і всебічного розгляду справи, встановивши його винність на підставі неправдивих та суперечливих показів потерпілих та свідків, які є родичами між собою та зацікавленими особами, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом було відмовлено в задоволенні клопотання про виклик свідків з боку захисту, не враховано особи ьпотерпілих, які на даний час засуджені та позбавлені волі, всі дії ОСОБА_5 були спрямовані на попередження протиправних дій потерпілих. Крім того, вказує, що постановою Конотопського міськрайонного суду від 19.01.2010 року його було обмежено в часі для ознайомлення з матеріалами справи.

В поданій апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2009 року скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, невірною кваліфікацією злочинних дій ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, невизнанням в їх діях ознак організованої злочинної групи, м'якістю призначеного покарання та невиконанням вказівок Верховного суду України, а справу направити на новий судовий розгляд. При цьому мотивує свої вимоги тим, що суд у своєму вироку повністю поклався на показання багаторазово судимих за особливо небезпечні злочини засуджених, безпідставно виправдав їх за окремі злочини, крім того в матеріалах справи є достатні дані, які вказують на те, що злочини засудженими були вчинені в складі організованої групи, в ході досудового слідства та судового розгляду справи жоден з засуджених не визнав своєї вини в інкримінованих їм злочинах, а навпаки намагались уникнути відповідальності. Також судом в резолютивній частині вироку вказано, що ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст.296 КК України, а призначено покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Призначене ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання не відповідає вимогам ст. ст.65, 70 КК України внаслідок м'якості, оскільки судом недостатньою мірою враховано ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, кількість епізодів злочинних дій, роль кожного із засуджених у вчиненні даних злочинів, суспільну небезпеку їх діянь та тяжкість наслідків, а також обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_3 - рецидив злочину. Призначаючи покарання ОСОБА_6, судом не враховано, що даний злочин є тяжким, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із погрозою застосування вбивства і фізичної розправи над потерпілим ОСОБА_25 та його знайомими, а також погрозою знищення його будинку, призначив ОСОБА_6 занадто м'яке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та обставинам справи.

Вислухавши доповідь судді, засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_2 на підтримку своїх апеляцій, прокурора, який просив задовольнити подану ним апеляцію, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що останні підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п.2, 4 ч.1 ст. 367 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування кримінального закону.

Згідно п.4 ч.1 ст. 369 КПК України вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, коли висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності.

Статтею 371 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням кримінального закону, що тягне за собою скасування вироку є незастосування кримінального закону, який підлягає застосуванню та застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що органами досудового слідства ОСОБА_3, серед інших, було пред'явлено обвинувачення в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 28 -ч.2 ст. 296 КК України.

В мотивувальній частині вироку відносно ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтував кваліфікацію його дій по зазначеному епізоду за ч.2 ст. 296 КК України, відповідно виключивши з обвинувачення ч.3 ст. 28 КК України.

В той же час в резолютивній частині вироку суд першої інстанції, серед іншого, визнав ОСОБА_3 винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, призначивши при цьому покарання за ч.2 ст. 296 КК України, що є неприпустимим і є безперечною підставою для. скасування вироку суду відносно вказаної особи.

Оскільки ж обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_3, тісно пов'язане з обвинуваченням інших осіб по даній кримінальній справі і їх окремий розгляд в суді першої інстанції неможливий, то колегія суддів вважає, що при таких обставинах весь вирок суду підлягає скасуванню, а справа - поверненню на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Всі інші доводи, викладені в апеляціях потерпілої ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_2, засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, мають бути перевірені при новому розгляді справи судом першої інстанції.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляції потерпілої ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_2, засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2009 року відносно ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 скасувати в зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильним застосуванням кримінального закону, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Міри запобіжного заходу залишити без зміни: ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 -тримання під вартою; ОСОБА_6 - підписка про невиїзд.

СУДДІ:

ОСОБА_26 ОСОБА_1 ОСОБА_27