Справа № 149/10/15-к
УХВАЛА
Іменем України
15.02.2016 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в кримінальному провадженні № 0001766 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільника Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Соколова Хмільницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Івківці Чигиринського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
28 січня 2016 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшов складений заступником начальника відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачені, їх захисники, заперечували проти призначення справи до розгляду.

Обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Клопотання ОСОБА_3 було мотивоване тим, що даний обвинувальний акт вже повертався прокуратурі ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року, недоліки акту, вказані в ухвалі, не усунуто, тому просив повернути акт, як такий, в якому неправильно викладені фактичні обставини справи, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Клопотання ОСОБА_5 було мотивоване тим, що фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, викладені в обвинувальному акті, не відповідають вимогам ст. 91 КПК України, окремі частини обвинувального акту суперечать одна одній; склад злочинів, інкримінованих ОСОБА_5 в його діях відсутній, спричинення злочином тяжких наслідків не доведено.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що при складенні обвинувального акту недоліки попереднього було усунуто в міру можливості.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт на предмет відповідності його вимогами процесуального закону, суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту прокурору з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було повернуто прокурору з підстав недотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291, ст. 293 КПК України.

В обвинувальному акті, наданому стороною обвинувачення недоліки, викладені в ухвалі Хмільницького міськрайонного суду, усунуто не повністю, крім того, вказаний акт містить ряд неточностей та суперечностей, які унеможливлюють призначення справи до судового розгляду.

Так, згідно п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого має містити відомості про обвинуваченого, в тому числі про його місце народження, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.
В порушення вищезазначених вимог процесуального закону, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не містить всіх, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України відомостей про особу обвинувачених, зокрема не зазначено місце народження кожного обвинуваченого.

Обвинувальний акт містить суперечливі дані щодо місця вчинення злочину, так ОСОБА_3 та ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину в м. Хмільнику, а ОСОБА_5 , при аналогічних обставинах, у співучасті з іншими обвинуваченими - в м. Вінниці.

При ідентичності викладених фактичних обставин кримінальних правопорушень кожним обвинуваченим, їх дії кваліфіковані по різному, при цьому обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин щодо вчинення дій, передбачених ч. 5 ст. 27 КК України.

Крім того, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а його підміна іншою складовою обвинувального акта неодноразовим викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, не відповідає вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, серед іншого є і застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі вимогам законності, що , згідно ч. 1, 5 ст. 9 КПК України, означає неухильне дотримання прокурором вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів та врахування практики ЄСПЛ, та забезпечувати право обвинуваченого на захист, передбачене ст. 20 КПК України, ч. 2 ст. 63 Конституції України.

Гарантією забезпечення права особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, на захист є в тому числі дотримання стороною обвинувачення вимог закону при винесенні процесуальних рішень.

В пункті 37 рішення ЄПСЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Марченко проти України», зазначено, що в кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження, а право бути проінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту.

Згідно роз`яснень, що містяться в . пп. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», суддя зобов`язаний перевірити, чи забезпечено реалізацію права обвинуваченого на захист, яке зокрема полягає у його праві знати, в чому він обвинувачується. При цьому обвинувачення має бути конкретним за змістом. Недотримання вказаних вимог може бути підставою для повернення справи.

Таким чином, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .. ОСОБА_5 не відповідає вимогам КПК України, а відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення порушує право обвинувачених на захист, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

В той же час доводи сторони захисту щодо наявності в діях обвинувачених складу інкримінованих їм злочинів та доведеності певних фактичних обставин справи являються предметом судового розгляду та не є підставою для повернення обвинувального акту.

На підставі ст. 63 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 9, 109, 110, 291 КПК України, керуючись ст. 314, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 задоволити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001766, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: