Справа № 188/565/15-к
Провадження № 1-кп/188/155/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 14.04.2015 року, з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області, українець, громадянин України, не одружений, освіта неповна середня, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, фізично та психічно здоровий, з достатнім рівнем розвитку, який виховується у неповній родині, батьки позбавлені батьківських прав, опікун - бабуся, яка є пенсіонером за віком, житлово-побутові умови проживання задовільні; у вчиненні злочину розкаюється, дорослих підбурювачів у вчиненні даного кримінального правопорушення немає, являється переселенцем з Донецької області,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

представника Служби у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації ОСОБА_11 ,

інспектора Петропавлівського відділення Павлоградського відділу Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.04.2015 року приблизно о 20.00 годині, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на вул. Лугова в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, де у вказаний час йому назустріч з вул. Гагаріна йшов ОСОБА_7 . Побачивши ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, використовуючи нікчемний привід, керуючись хуліганськими намірами, з мотивів явної неповаги до суспільства, став чіплятись до нього та ображати брутальними словами, називати «сепаратистом», не даючи ОСОБА_7 пройти. У відповідь на це ОСОБА_7 став робити зауваження ОСОБА_3 та став просити дати йому безперешкодно пройти. Не реагуючи на зауваження ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , безпричинно, вхопивши дерев`яну палицю, яка лежала на узбіччі, та проявляючи в своїй поведінці зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, з особливою зухвалістю, умисно з силою дерев`яною палицею наніс ОСОБА_7 один удар по лівій нозі, від чого останній присів до землі. ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, вхопивши ОСОБА_7 за воріт куртки, став тягнути його в напрямку вул. Котовського с. Дмитрівка, ніяким чином не пояснюючи своїх дій. Коли ОСОБА_7 став опиратись та висловлювати своє незадоволення з цього приводу, ОСОБА_3 з хуліганських мотивів став погрожувати йому застосуванням дерев`яної палиці. У цей час ОСОБА_7 став телефонувати його товариш неповнолітній ОСОБА_8 , який у той момент йшов на зустріч із ОСОБА_7 . Почувши, що у ОСОБА_7 в кишені дзвонить телефон, ОСОБА_3 , проявляючи особливу зухвалість у своїй поведінці, безпричинно, вихопив у ОСОБА_7 з рук його мобільний телефон та вимкнув дзвінок. Коли ОСОБА_8 знову зателефонував ОСОБА_7 , то ОСОБА_3 , тримаючи в руці телефон ОСОБА_7 , відповів ОСОБА_8 , щоб той підходив до них, вказавши місце, де вони знаходяться. ОСОБА_7 став висловлювати ОСОБА_3 своє незадоволення з приводу того, що останній забрав у нього телефон, на що ОСОБА_3 з особливою зухвалістю, безпричинно, наніс ОСОБА_7 один удар в область перенісся наручним годинником, який був у нього на руці, та один раз дерев`яною палицею по ногах, після чого викинув телефон ОСОБА_7 поряд на землю. ОСОБА_7 підняв телефон та поклав його собі в кишеню. Коли ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вже знаходились на вул. Котовського в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, приблизно о 20.15 годині їх наздогнав ОСОБА_8 , який наблизившись, став запитувати, що сталось. Побачивши ОСОБА_8 , ОСОБА_3 безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи явну неповагу до суспільства та проявляючи особливу зухвалість, умисно, з усієї сили, вдарив ОСОБА_8 два рази кулаком в обличчя та за допомогою дерев`яної палиці один раз по ногах. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, погрожуючи застосуванням дерев`яної палиці, змусив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 присісти на лавці поряд з домоволодінням АДРЕСА_2 та став примушувати пити пиво, яке він знайшов поряд з вказаним домоволодінням та палити належні йому цигарки. У цей час ОСОБА_3 з хуліганських намірів продовжував ображати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 брутальними словами, називати їх «сепаратистами» та погрожувати фізичною розправою.

Під час вчинення хуліганських дій 13.04.2015 року приблизно о 20.30 годині ОСОБА_3 побачив в руках ОСОБА_7 його мобільний телефон та у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , поєднане з насильством. Після чого ОСОБА_3 13.04.2015 року приблизно о 20.30 годині, знаходячись поряд з домоволодінням АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільних телефонів, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, умисно наніс ОСОБА_7 один удар долонею руки по обличчю і у наполегливій формі наказав передати йому мобільний телефон. ОСОБА_7 , побоючись подальшого застосування щодо нього насильства з боку ОСОБА_3 , віддав йому свій мобільний телефон марки «Самсунг Гелаксі Дуос», ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ №2 НОМЕР_2 , вартістю 1699 гривень, з сім-карткою МТС № НОМЕР_3 вартістю 10 гривень, на рахунку грошей на момент викрадення не було, з сім -карткою МТС № НОМЕР_4 вартістю 10 гривень, на рахунку коштів не було, з карткою пам`яті на 4 Гб вартістю 50 гривень, загальною вартістю 1769 гривень. ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення мобільного телефону ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме побиттям, у наполегливій формі попросив ОСОБА_8 передати належний йому мобільний телефон та каблучку з срібла. ОСОБА_8 , побоючись застосування щодо нього насильства, передав ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ № НОМЕР_5 , ІМЕІ №2 НОМЕР_6 , вартістю 690 гривень, з сім-карткою МТС № НОМЕР_7 , вартістю 10 гривень, на рахунку якої на момент викрадення перебували грошові кошти в сумі 5 гривень та з карткою пам`яті об`ємом 16 Гб вартістю 250 гривень, загальною вартістю 955 гривень, а також каблучку з срібла 925 - ої проби, 21-го розміру, вартістю 157 гривень. Таким чином, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та погрозу застосування такого насильства, ОСОБА_3 відкрито заволодів майном ОСОБА_7 на загальну суму 1769 гривень та майном ОСОБА_8 на загальну суму 1112 гривень.

Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з метою налякати присутніх, проявляючи особливу зухвалість, став погрожувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосуванням вогнепальної зброї, яка ніби - то знаходиться у нього в кишені, та з хуліганських намірів примусив їх зайти на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , яке, як він знав, належить ОСОБА_13 , і де він раніше проживав на квартирі. ОСОБА_3 за допомогою ключів, які взяв у приміщенні бані, відкрив приміщення гаражу домоволодіння ОСОБА_13 і взяв там молоток, яким, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, порушуючи спокій громадян, умисно вдарив по дверях літньої кухні домоволодіння ОСОБА_13 , зробивши на них вм`ятину. Потім ОСОБА_3 з хуліганських мотивів за допомогою іншої дерев`яної палиці, яку взяв у дворі ОСОБА_13 , безпричинно наніс ОСОБА_8 по спині не менше 5 ударів. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, вигнав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за межі подвір`я, належного ОСОБА_13 , та, продовжуючи називати останніх «сепаратистами», наніс металевою частиною молотка ОСОБА_7 один удар в передпліччя лівої руки, а ОСОБА_8 тим же молотком - один удар в область плеча, пошкодивши при цьому куртку ОСОБА_8 , в яку він був одягнутий, вартістю 850 гривень, та не менше 2-х ударів по спині та декілька ударів по різним частинам тіла, куди влучав, після чого молоток в руках ОСОБА_3 зламався і він викинув його металеву частину та дерев`яною ручкою від молотка, яка залишилась у нього в руках, став гнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по вул. Котовського в напрямку автодороги Знам`янка -Луганськ -Ізварине. Коли ОСОБА_3 зупинився, щоб запалити цигарку, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 втекли від нього.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематоми на шкіряних покровах носа, на тлі якої садна нижніх вік обох очей; садна на шкіряних покровах нижньої третини передньої поверхні лівого плеча, верхньої третини передньої поверхні лівого передпліччя, середньої третини нижньої поверхні лівого передпліччя, синців на шкіряних покровах чола ліворуч, верхнього віка лівого ока, задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, правої лопатки, 10-го міжреберного проміжку по лопатковій лінії правої половини грудної клітки; забоїв м`яких тканин верхньої третини нижньої поверхні лівого передпліччя, нижньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкіряних покровах верхнього віка лівого ока, лівої лопатки, 6-го міжреберного проміжку по біляхребтовій - лопатковій лініях правої половини грудної клітки, 8-го міжреберного проміжку по лопатковій - задньопідпахвовій лініях правої половини грудної клітки; забоїв м`яких тканин волосяної часини чола та тім`яної ділянки праворуч, по тильній поверхні лівої кисті, верхньої середньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Хуліганські дії ОСОБА_3 продовжувалися у часі близько 2 годин, супроводжувалися демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі та зневажливим ставленням до громадського порядку, ігнорування існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, добропристойності.

Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 186 та ч.1 ст.296 КК України обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю і показав, що 13.04.2015 року вдень вживав спиртні напої в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Як він вчиняв хуліганські дії у відношенні потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він не пам`ятає, але визнає обставини, викладені у обвинувальному акті і не заперечує той факт, що він, застосовуючи насильство і погрози насильством, відкрито відібрав та привласнив мобільні телефони потерпілих, а у потерпілого ОСОБА_8 також і каблучку з срібла. Цивільні позови потерпілих не визнає, оскільки працівники міліції знайшли в нього і повернули потерпілим викрадене майно майже повністю.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 . ОСОБА_5 показала суду, що обвинувачений є її рідним онуком. Його батьків позбавили батьківських прав у відношенні трьох їхніх дітей, призначивши її опікуном. В зв`язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області, вона змушена була з онуками виїхати з с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області в с. Дмитрівку Петропавлівського району Дніпропетровської області. Вона знімає будинок, проживала разом з онуком і онучкою, має намір викупити житло та залишитися в ньому проживати. Онука влаштувала у заочну школу , але він бажання навчатися не виявив. В той же час він допомагає їй у веденні домашнього господарства, поважає ї, слухається, позитивно реагує на всі її зауваження. Вважає , що у неї з онуком склалися нормальні, довірливі відносини. Однак про обставини вчинення онуком хуліганських дій та пограбування потерпілих їй нічого невідомо. 13.04.2015 р. вдень онук виконав дане нею доручення по підготовці грядки під полуниці та пішов у справах в центр села. Про це він повідомив її запискою. Пізно ввечері він прийшов додому та ліг спати. Через деякий час приїхали працівники міліції і почали виясняти у нього, де він був, де дів мобільні телефони і каблучку.

Онук нічого пояснити не міг, бо виявилося, що він у стані алкогольного сп"яніння і нічого не може пояснити. Під подушкою у нього виявили два мобільних телефони і срібну каблучку. Чому він напав на незнайомих хлопців, побив їх, погрожував, відібрав мобільні телефони та срібну каблучку, пояснити не зміг. На її думку, така неадекватна поведінка онука викликана тими подіями, які пережив онук, перебуваючи в зоні АТО. Просить не позбавляти його волі, надати йому іспитовий строк. Вона гарантує його належну поведінку в майбутньому. Цивільний позов не визнає, бо вона за своїм матеріальним станом неспроможна відшкодувати ті суми, які визначили потерпілі. Вона пенсіонерка, отримує невелику пенсію та державну допомогу, не має інших джерел доходу.

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду , що 13.04.2015 р. близько 20.00 години на вул.Лугова в с. Дмитрівка його зустрів незнайомий йому хлопець, як він пізніше взнав, це був обвинувачений ОСОБА_3 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння і почав безпричинно чіплятися до ОСОБА_7 , ображав його різними нецензурними словами, дерев`яною палицею наносив удари по ногам та різним частинам тіла. Від отриманих ударів ОСОБА_7 відчув нестерпний фізичний біль, а тому не зміг чинити активного опору. Нападник відібрав у нього мобільний телефон, на який ОСОБА_7 дзвонив ОСОБА_8 , і наказав останньому йти до них. Коли ОСОБА_8 прийшов, обвинувачений почав і його бити дерев`яною палицею. Удари супроводжувалися нецензурними образами та погрозами. Обвинувачений повів їх по вулиці Котовського, біля якогось домоволодіння змусив сісти їх на лавку та пити пиво, яке він знайшов і курити його цигарки. Застосовуючи до ОСОБА_7 насильство у вигляді удару по щоці та погрози насильства до обох потерпілих, обвинувачений відібрав у них телефони, а у ОСОБА_8 ще й срібну каблучку. Завівши їх на подвір`я цього домоволодіння по АДРЕСА_2 , обвинувачений бив їх дерев`яною палицею, яку підібрав у дворі, потім знайшов там ключ, яким відкрив гараж, де взяв молоток, яким бив по дверях літньої кухні, і висловлюючись нецензурною лайкою та ображаючи потерпілих, по одному разу вдарив їх молотком, ОСОБА_7 в ліве передпліччя. Зламавши молоток, його ручкою обвинувачений погнав потерпілих по вулиці Котовського в напрямку автомагістралі. Їм вдалося втекти від нападника, коли той відвернувся, щоб закурити. В результаті хуліганських дій обвинувачений спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, кількість та локалізація яких зазначена у висновку судово- медичної експертизи. ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачений вів себе настільки агресивно та непередбачувано, що повністю подавив у потерпілих волю до спротиву його діям, тому вони були раді, що втекли від нього живими. ОСОБА_7 підтримав свій позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і просив його задовольнити в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що 13.04.2015 р. він домовився зі своїм товаришем ОСОБА_7 про зустріч, щоб ввечері піти погуляти. Близько 20.00 години він подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_7 , але той скидав виклик. Після кількох спроб на його дзвінок відповів незнайомий чоловік і запропонував підійти до Будинку культури, який розташований в с. Дмитрівка по вулиці Котовського. Коли ОСОБА_8 підійшов, незнайомий хлопець, як він потім дізнався, це був ОСОБА_3 , кричав та погрожував ОСОБА_7 . На питання ОСОБА_8 про те, що сталося, цей хлопець несподівано для нього двічі вдарив його кулаком в обличчя і дерев`яною палицею наніс сильний удар по лівій нозі. Від ударів ОСОБА_8 відчув сильний біль. Нападник змусив їх присісти на лавку, десь взяв пляшку пива і цигарки та змусив їх пити пиво та курити цигарки. Погрожуючи їм насильством і вдаривши по обличчю ОСОБА_7 , обвинувачений забрав у них телефони, а у ОСОБА_8 і срібну каблучку. Потім обвинувачений завів їх на подвір`я ОСОБА_14 , де обвинувачений бив їх дерев`яною палицею, далі знайшов ключ, відкрив гараж, взяв молоток, яким спочатку бив по дверях літньої кухні, і, ображаючи потерпілих, по одному разу вдарив їх молотком, ОСОБА_8 в плече, потім вдарив ще по спині та по різним частинам тіла. Зламавши молоток, розмахуючи його ручкою, обвинувачений змушував потерпілих іти по вулиці Котовського в напрямку автомагістралі. Коли обвинувачений відволікся, щоб закурити, їм вдалося втекти додому до ОСОБА_8 . ОСОБА_8 також пояснив, що агресія обвинуваченого постійно зростала і від нього можна було чекати яких завгодно дій, тому потерпілі не чинили йому опір, а воліли за краще втекти від нього. Внаслідок дій обвинуваченого йому спричинені тілесні ушкодження, кількість, локалізація та тяжкість яких зазначені у висновку судово-медичної експертизи. ОСОБА_8 підтримав свій цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_9 показав, що 13.04.2015 р. його син ОСОБА_15 відпросився ввечері погуляти з з товаришами. Коли син прийшов додому, то ОСОБА_9 виявив, що він має тілесні ушкодження: розбита губа, з носа йшла кров, очі в синцях, на голові гематоми. Повіз сина в лікарню. Встановив, що сина та його товариша ОСОБА_7 побив невідомий хлопець. Про даний факт повідомив у міліцію. В ході розслідування було встановлено, що сина побив та відібрав у нього мобільний телефон та срібну каблучку ОСОБА_3 . Після побиття у сина виникли проблеми зі здоров`ям. В результаті побиття сина він витратив гроші на його лікування, поїздки в лікарню, міліцію, на судово-медичну експертизу. В зв`язку з цим син подав позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який він просить суд задовольнити в повному об`ємі.

Представник потерпілих ОСОБА_10 показав, що потерпілі, не знаючи прізвища обвинуваченого та його адреси, разом з батьками наймали транспортні засоби та шукали обвинуваченого, крім того вночі поїхали з с. Дмитрівка в районний центр смт. Петропавлівка, щоб зробити заяви про злочини у міліцію та отримати медичну допомогу в районній лікарні, крім того їздили в смт. Межова для проведення судово-медичних експертиз потерпілих. Гроші на пальне для цих поїздок давали батьки потерпілих, що підтверджується розписками власників автомобілів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Крім тілесних ушкоджень, які потерпілі змушені були лікувати, вони зазнали психічних і фізичних страждань від цих ушкоджень, образ обвинуваченого та інших його дій, які тривали досить довго, що спричинило у них нервовий розлад і завдало їм значної моральної шкоди. Представник потерпілих вважає цивільні позови потерпілих обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_11 показала, що обвинувачений до моменту вчинення злочинів не перебував на обліку у їхній установі. При обстеженні умов проживання неповнолітнього обвинуваченого встановлено, що умови проживання є задовільними та достатніми для його нормального розвитку та виховання. Він виховується рідною бабусею, відносини доброзичливі, бабуся має позитивний вплив на онука. Представник служби у справах дітей вважає, що причиною скоєння неповнолітнім обвинуваченим правопорушень є негативна спадковість, неповнолітнього обвинуваченого можливо виправити та перевиховати без реального позбавлення волі.

Представник поліції у справах дітей ОСОБА_12 показала, що обвинувачений до моменту вчинення злочинів не перебував на обліку як схильний до правопорушень, тому надати будь-яку характеристику вона йому не може.

Крім показань обвинуваченого та потерпілих, їх законних представників, вина обвинуваченого підтверджується іншими дослідженими судом доказами:

протоколами прийняття заяв від потерпілих 14.04.2015 року о 03.00 годині та 03.30 годині про вчинені по відношенню до них незнайомим хлопцем хуліганські дії та пограбування з застосуванням погрози насильством (а.с.17,18);

протоколом огляду місця події від 14.04.2015 року, яким підтверджується точне місце скоєння злочинів та під час якого знайдена і вилучена дерев`яна палиця, що нею обвинувачений наносив удари потерпілим ( а.с.21);

протоколом огляду добровільно наданих законним представником неповнолітнього обвинуваченого речей у вигляді двох мобільних телефонів та срібної каблучки 925- ої проби і фототаблицею до нього ( а.с.43 - 47 );

письмовими розписками потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повернення їм викраденого майна, але ОСОБА_7 без карти пам`яті та двох сім карт, а ОСОБА_8 без батареї живлення (а.с.49-50);

висновком СМЕ № 54 від 14.04.2015 року потерпілого ОСОБА_7 , згідно з яким у цього потерпілого виявлено гематоми на шкіряних покровах носа на тлі якої садна нижніх вік обох очей, садна на шкіряних покровах нижньої третини передньої поверхні лівого плеча, верхньої третини передньої поверхні лівого передпліччя, середньої третини нижньої поверхні лівого передпліччя, синці на шкіряних покровах чола ліворуч, верхнього віка лівого ока, задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, правої лопатки, 10-го міжреберного проміжку по лопатковій лінії правої половини грудної клітки, забої м`яких тканин верхньої третини нижньої поверхні лівого передпліччя, нижньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, які могли утворитися від дії чи при ударах об тупі тверді предмети, в термін, вказаний в матеріалах досудового розслідування, потерпілим, тобто 13.04.2015 року, і які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; на підставі характеру та локалізації тілесних ушкоджень експерт дійшов висновку, що останні могли утворитися при нанесенні не менше такої кількості ударів в наступні ділянки: ніс - 1, чоло ліворуч - 1, ліве око - 1, праве око - 1, ліве передпліччя - 3, ліве плече - 1, правий ліктьовий суглоб - 1, права лопатка - 1, права половина грудної клітки (задня поверхня) - 1, ліве стегно 1 ( а.с. 53-54);

висновком СМЕ № 55 від 14.04.2015 року потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким у цього потерпілого виявлено синці на шкіряних покровах верхнього віка лівого ока, лівої лопатки, 6-го міжреберного проміжку по біляхребтовій - лопатковій лініях правої половини грудної клітки, 8-го міжреберного проміжку по лопатковій - задньої підпахвинній лініях правої половини грудної клітки, забої м`яких тканин волосяної частини чола та тім`яної ділянки праворуч, по тильній поверхні лівої кисті, верхньої середньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, які могли утворитися від дії чи при ударах об тупі тверді предмети, в термін, вказаний в матеріалах досудового розслідування, потерпілим, тобто 13.04.2015 року, і які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; на підставі характеру та локалізації тілесних ушкоджень експерт дійшов висновку, що останні могли утворитися при нанесенні не менше такої кількості ударів в наступні ділянки: чоло праворуч - 1, права тім`яна ділянка - 1, ліве око - 1, ліва лопатка - 1, права половина грудної клітки ( задня поверхня) - 2, ліве стегно 1 ( а.с. 56-57 );

протоколами пред`явлення особи для впізнання, згідно з якими потерпілі в присутності понятих серед трьох пред`явлених кожному з них осіб впізнали обвинуваченого, як особу, яка вчинила 13.04.2015 року у відношенні них хуліганські дії та пограбувала (а.с.67-69).

На підставі аналізу досліджених доказів суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, та ч.2 ст.186 КК України - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Суд, з урахуванням характеру, суспільної небезпеки і тяжкості скоєних обвинуваченим злочинів, один з яких, передбачений ч. 1 ст. 296 К України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, інший передбачений ч. 2 ст. 186 КК України до тяжких, обставини, що пом`якшує покарання неповнолітній вік на час скоєння злочинів, обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, за місцем навчання об`єктивна характеристика відсутня, бо заочну школу він не відвідує, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, дійшов висновку про призначення йому покарання в межах санкцій інкримінованих статей КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а також про можливість виправлення засудженого без відбування покарання із застосуванням передбаченого ст.ст.75, 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Потерпілими заявлено цивільні позови, які підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст.127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочини, будучи неповнолітнім, на момент скоєння злочину та заподіяння шкоди досяг 17-річного віку, на момент ухвалення вироку є повнолітнім, фізично і психічно здоровий, що підтверджується довідками КЗ «Петропавлівська районна лікарня» (а.с.99-101), отже є працездатним, але не працює, власного доходу не має, майно у нього також відсутнє, що не перешкоджає суду стягнути з нього відшкодування завданої злочинами шкоди на користь потерпілих.

Однак потерпілими безпідставно до розміру матеріальної шкоди, завданої злочинами, віднесено витрати на пальне для транспортних засобів, які вони використовували для пошуку обвинуваченого та поїздок до смт. Петропавлівка та смт.Межова в міліцію, лікарню, та на судово-медичну експертизу.

Повідомлення міліції про вчиненні кримінальні правопорушення можна було передати по телефону, також по телефону викликати з лікарні машину «Швидкої допомоги», а враховуючи, що потерпілі отримали легкі тілесні ушкодження, всі поїздки вони могли здійснювати громадським транспортом за наявності регулярного автобусного сполучення між с.Дмитрівка, смт.Петропавлівка, смт.Межова Дніпропетровської області.

Крім того, гроші на пальне для цих поїздок давали батьки потерпілих, що підтверджується розписками власників автомобілів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , доданими до позову ОСОБА_7 , а позови пред`явлені самими потерпілими, які цих витрат не понесли.

Судом було встановлено, що потерпілому ОСОБА_7 злочином заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1769 грн., що підтверджується довідкою про вартість викраденого майна (а.с.84), а відшкодовано шляхом повернення викраденого майна на суму 1699 грн. (а.с.49), невідшкодованим розміром є вартість неповернутих двох сім-карток та карти пам`яті в сумі 70 грн., що і є реальним розміром документально підтвердженої невідшкодованої шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 .

Потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальної шкоди в розмірі 1112 грн., що підтверджується довідками про вартість викраденого майна (а.с.84, 84а), а відшкодовано шляхом повернення викраденого майна на суму 1037 грн. (а.с.50), невідшкодованим розміром є вартість неповернутої батареї живлення в сумі 75 грн., що і є реальним розміром документально підтвердженої невідшкодованої шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_8 .

Відповідно до положень ст.ст. 23, 280, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Враховуючи суть позовних вимог, характер дій, розмір заподіяної шкоди, моральні страждання потерпілих, матеріальний, фізичний, психічний стан відповідача, вимоги розумності і справедливості, на підставі ст. 23 ЦК України суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, в розмірі, що відповідає ступеню моральних страждань, завданих потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Витрати потерпілих на правову допомогу підлягають відшкодуванню в розмірі, погодженому сторонами на підставі договорів про надання правової допомоги та здійснення представництва у кримінальній справі від 14.2015 року, підтверджені копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів від 22.04.2015 року і виконані потерпілими в розмірі по 500 гривень кожним, що підтверджено в судовому засіданні потерпілими та їх представником.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речовий доказ - телефон марки «Самсунг Гелаксі Дуос», ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_8 , слід залишити потерпілому ОСОБА_7 , у якого він зберігається (а.с.49).

Речові докази - мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ № НОМЕР_5 , ІМЕІ №2 НОМЕР_6 , з сім-карткою МТС № НОМЕР_7 , з карткою пам`яті об`ємом 16 Гб і каблучку з срібла 925 - ої проби, 21-го розміру слід залишити потерпілому ОСОБА_8 , у якого вони зберігаються (а.с.50).

Речовий доказ дерев`яну палицю, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Петропавлівського відділення Павлоградського відділу Національної поліції України в Дніпропетровській області (а.с.86) слід знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання :

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи, навчання та проживання;

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

періодично з`являтися на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 70 (сімдесят) гривень, моральної шкоди в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 500 ( п`ятсот ) гривень, всього 4570 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 75 (сімдесят п`ять) гривень, моральної шкоди в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 500 ( п`ятсот ) гривень, всього 4575 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) гривень.

Речовий доказ - телефон марки «Самсунг Гелаксі Дуос» залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Речові докази - мобільний телефон марки «Нокіа» з сім-карткою, з карткою пам`яті об`ємом 16 Гб і каблучку з срібла 925 - ої проби залишити потерпілому ОСОБА_8 .

Речовий доказ дерев`яну палицю, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Петропавлівського відділення Павлоградського відділу Національної поліції України в Дніпропетровській області, знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1