АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/67/15 Справа № 1-343/11 Категорія: ч. 2 ст. 367 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4
з участю прокурора захисника виправданої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2015 року яким

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Христинівка, Черкаської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з вищою освітою, одруженої, утриманців не має, не працюючої, не судимої

обвинувачено у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, які мотивують своє обвинувачення тим, що вона, працюючи відповідно до наказу начальника Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (далі ГУП та СЗН Черкаської ОДА) № 81-02 від 01.11.2007 начальником управління фінансів, бухгалтерського обліку та контролю ГУП та СЗН Черкаської ОДА, розташованого по вул. Громова. 10 в м. Черкаси. являючись державним службовцем 10 рангу, а з 14.01.2010 - 9 рангу, який згідно із Законом України «Про державну службу віднесений до 5 категорії класифікації посад, відповідно до своїх функціональних обов`язків, будучи наділеною повноваженнями по організації роботи управління фінансів, бухгалтерського обліку та контролю, забезпеченню контролю за виконанням покладених на ці структурні підрозділи завдання, здійсненню контролю за роботою з питань організації й оплати праці працівників системи соціального захисту населення, здійсненню контролю за своєчасним фінансуванням інтернатних установ, за цільовим використанням коштів та додержанням штатно-кошторисної дисципліни, здійсненню контролю за підготовкою документів з питань фінансування, використання коштів, заробітної плати тощо, наданню консультативно-методичної допомоги інтернатним установам та установам соціального захисту населення області, організації роботи з документами відповідно до чинного законодавства, здійснення контролю за підготовкою матеріалів для затвердження кошторисів витрат на утримання інтернатних установ соціального захисту населення області, здійснення контролю за правильністю складання звітів про виконання плану по мережі, штатах і контингентах установах, що фінансуються за рахунок місцевих бюджетів, аналіз фінансування інтернатних установ, вживає заходів з попередження нестач, незаконної витрати коштів і товарно-матеріальних цінностей. порушень фінансового і господарського законодавства, веденню роботи з забезпечення суворого дотримання штатної, фінансової і касової дисципліни, кошторисів адміністративно-господарських та інших витрат, наданню методичної допомоги підлеглим працівникам з питань бухгалтерського обліку, контролю, звітності й економічного аналізу, маючи право в межах своєї компетенції підписувати та візувати документи, в межах своєї компетенції повідомляти начальнику Головного управління про всі виявлені недоліки в діяльності установи та вносити пропозиції щодо їх усунення, оперативно отримувати у керівників та спеціалістів структурних підрозділів інформацію та документи, необхідні для виконання своїх посадових обов`язків та завдань, залучати фахівців усіх структурних підрозділів до виконання покладених на них завдань, давати підлеглим їй співробітникам доручення, завдання з низки питань, що входять у їх функціональні обов`язки, контролювати своєчасне виконання завдань і окремих доручень підлеглими працівниками, одержувати документи та необхідні матеріали, що відносяться до фінансово-господарських питань діяльності установи, несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх функціональних обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією, та іншими, і таким чином являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими повноваженнями, у період з 01.09.2008 року по квітень 2010 року вчинила службову недбалість при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_8 , являючись начальником управління фінансів, бухгалтерського обліку та контролю ГУП та СЗН Черкаської ОДЛ, діючи не умисно, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у період з 01.09.2008 по квітень 2010 року не проконтролювала додержання штатно-кошторисної дисципліни по 14 установах системи соціального захисту, що у своїй діяльності підпорядковані ГУП та СЗН Черкаської ОДА. які склали та надали для перевірки в управління фінансів, бухгалтерського обліку та контролю ГУП та СЗН Черкаської ОДА, з метою подальшого затвердження, штатні розписи, розшифровки до них та тарифікаційні списки від 01.09.2008, 01.10.2008. 01.11.2011. 01.01.2009. 01.04.2009, 01.07.2009, 01.10.2009, 01.11.2009. 01.01.2010 та 01.04.2010. в яких, в порушення п. 2.4.5, п. 1.13 Додатку 3 та підпункту 8 п. 2.4.5 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України. Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 (зі змінами), безпідставно встановили підвищення посадових окладів (тарифних ставок) на 25 % у зв`язку із шкідливими і важкими умовами праці робітникам, що не працюють у відділеннях та безпосередньо не обслуговують хворих, а також безпідставно встановили у вказаних документах підвищення посадових окладів на 20% сестрам-господаркам за безпосереднє обслуговування осіб із значно зниженою рухомою активністю та ліжкових хворих, хоча виконання таких робіт не входить до їх посадових обов`язків

Неналежне виконання ОСОБА_8 своїх обов`язків по контролю за додержанням зазначеними інтернатними установами штатно-кошторисної дисципліни та правильності встановлення ними окремим категоріям посад робітників підвищень до посадових окладів (тарифних ставок), призвело до затвердження ГУП та СЗН Черкаської ОДА штатних розписів з даними порушеннями, що в свою чергу призвело до неправильного визначення розміру заробітної плати, врахування її завищених розмірів в кошторисах вказаних установ на 2008-2010 роки, внаслідок чого з державного бюджету незаконно перераховано до інтернатних установ кошти на оплату праці та сплату нарахувань на заробітну плату у вересні-грудні 2008 року в сумі 123 897.72 грн., у 2009 році в сумі 400 292.64 грн., у січні червні 2010 року в сумі 248 806,30 грн., а всього незаконно перераховано коштів на загальну суму 772 996,65 грн., що складало 2 377,07 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим державним інтересам спричинено тяжких наслідків у вигляді збитків на вказану суму.

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2015 року ОСОБА_8 за ч.2 ст.367 КК України було виправдано. Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді підписки про невиїзд - скасовано.

Не погоджуючись з вироком прокурор звернувся з апеляційною скаргою в якій просить вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2015 року скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.1 ст. 367 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади на строк три роки.

У поданих до суду змінах до апеляції прокурор зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотного порушення кримінально-процесуального закону та неповноти слідства.

Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення її апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_6 , про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуаьного закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (далі постанова пленуму ВСУ) виправдувальний вирок постановляється:

- за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинність діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки

настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо;

- за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо);

діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність;

- за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним.

У свою чергу, абз.1 п. 22 наведеної вище постанови Пленуму ВСУ визначено, що у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти формулювання обвинувачення, за яким підсудного було віддано до суду; результати дослідження, аналізу і оцінки доказів як тих, що були зібрані на попередньому слідстві, так і поданих в судовому засіданні, а також мотивовані висновки суду про недоведеність події злочину; відсутність у діях підсудного складу злочину чи недоведеність його участі у вчиненні злочину. Включати у виправдувальний вирок формулювання, які ставлять під сумнів невинність виправданого, не допускається.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, місцевий суд зазначає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину не доведена, а можливість отримання нових доказів по справі втрачена, а тому суд вважав необхідним виправдати її за відсутністю в діях останньої складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

Проте, такі доводи місцевого суду суперечать вимогам законодавства, оскільки в мотивувальній частині вироку наведено взаємовиключні підстави для постановлення виправдувального вироку, що передбачені ч.4 ст.327 КПК України (в редакції 1960 року).

Крім цього, абз.1 п.25 постанови Пленуму ВСУ передбачено, що резолютивна частина виправдувального вироку повинна містити рішення суду про визнання підсудного невинним у вчиненні злочину, передбаченого статтею (пунктом, частиною статті) кримінального закону, за якою його було віддано до суду, із зазначенням передбаченої законом підстави виправдання.

Проте, у резолютивній частині оскаржуваного вироку, всупереч наведених вище положень постанови Пленуму ВСУ, не зазначено жодних підстав для виправдання ОСОБА_8 .

Таким чином, місцевий суд постановляючи виправдувальний вирок, у мотивувальній частині, допустив суперечливі висновки у частині наведення підстав виправдання, а у резолютивній частині взагалі не навів будь-яких підстав виправдання, тому колегія суддів позбавлена можливості усунути наведені суперечності, допущені місцевим судом в оскаржуваному вироку та оскільки дані порушення є істотними, тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

За наявності вищезазначеної безумовної підстави для скасування вироку, колегія суддів вважає, що інші доводи, викладені в апеляції мають бути предметом дослідження під час нового судового розгляду.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 367, 377 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2015 року скасувати, а кримінальну справу відносно ОСОБА_8 направити до того ж суду I інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :