Справа № 592/8440/15-к
Провадження № 1-в/592/355/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Сумської СВК № 116 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Суми у режимі відеоконференції між Ковпаківським районним судом м. Суми та Сумською виправною колонією управління ДПтС України в Сумській області № 116 клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухоставець, Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.10.07.2014 р. вироком Прилуцького міжрайонного суду Чернігівської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

2.15.10.2014 р. вироком Таращанського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України призначено за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.07.2014 р. і остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі;

Засудженого 13.01.2015 р. вироком Прилуцького міського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Таращанського районного суду Київської області від 15.10.2014 р. призначено йому остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житлового приміщення

про застосування амністії,

в с т а н о в и в:
01.09.2015 р. до Ковпаківського районного суду м. Суми з Сумської виправної колонії № 116 надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив його заяву задовольнити та застосувати до нього амністію згідно Закону України «Про амністію у 2014 році».

У судовому засіданні представник Сумської СВК № 116 ОСОБА_5 зазначив, що до засудженого ОСОБА_3 не підлягає застосуванню Закон України «Про амністію у 2014 році», оскільки злочин, за який він відбуває покарання вчинений після набрання чинності цим законом.

Прокурор зазначив, що заява не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_3 засуджений за тяжкі злочини, які були вчинені ним після набрання чинності Закону України «Про амністію в 2014 році».

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи, дійшов до наступних висновків.

19.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 р.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Пунктом «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 13.03.2015 р. відбуває покарання у Сумській виправній колонії № 116 за вироком Прилуцького міського районного суду Чернігівської області від 13.01.2015 р., яким засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Таращанського районного суду Київської області від 15.10.2014 р. призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житлового приміщення.

Початок строку відбування покарання: 28.07.2014 р., кінець строку: 28.01.2020 р.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України, злочини, за які засуджений та відбуває покарання ОСОБА_3 , передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України є тяжкими злочинами.

Крім того, злочини, за які засуджений відбуває покарання вчинені останнім в липні 2014 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році».

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_3 має більше двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, вчинив злочини після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», тому відповідно до вимог ст. ст. 8 і 12 вказаного Закону амністія до засудженого застосуванню не підлягає, а тому в задоволенні його заяві слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 12 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування амністії відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1