Справа № 667/6121/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 передбаченого ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч.3 ст. 357 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає: АДРЕСА_2 , ч. 3 ст. 189 КК України.

Встановив:

В провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні адвокати обвинувачених заявили клопотання про визнання деяких доказів (згідно списку зазначеному в клопотанні) недопустимими з тих підстав, що вони були здобуті в результаті здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов. Так адвокати посилаються на те, що право на проведення обшуку було надано слідчому ОСОБА_10 , а його провів слідчий ОСОБА_11 .. Крім того, під час обшуку був проведений обшук автомобіля Шевроле д.н. НОМЕР_1 ,, який належить ОСОБА_12 без дозволу суду, а обшук особи, не передбачений ст..ст. 223,233,234,236 КПК України.

Прокурор та потерпілий заперечували проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доказами у кримінальному провадженні згідно зі ст. 84 КПК є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Поняття "докази" формулювання "фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку" та положення ч. 3 ст. 17 КПК про те, що обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, свідчать, що відомості, матеріали та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням, є очевидно недопустимими, а це відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Зазначене правило застосовується і щодо доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ст. 87 КПК) за умови підтвердження сторонами кримінального провадження їх очевидної недопустимості. В іншому випадку суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Аналізуючи підстави на які посилаються адвокати, суд приходить до висновку про відсутність даних які свідчать про очевидну недопустимість цих доказів.

Так, постановою начальника відділу СУ УМВС України в Херсонській області від 29.04.2014 року було визначено групу слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000223. В дану групу увійшли: старший слідчий в ОВС СУ УМВС України підполковник міліції ОСОБА_10 та слідчий СУ УМВС старший лейтенант міліції ОСОБА_11 .

Таким чином, слідчий ОСОБА_11 мав право на проведення обшуку в рамках даного кримінального провадження.

Згідно протоколу обшуку від 29.04.2014 року, обшук проводився не лише в автомобілі Шевроле д.н. НОМЕР_1 , а й на території бази, дозвіл на обшук якої у слідчого був.

Згідно ст.. 236 ч.5 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Оскільки метою проведення обшуку було, крім іншого, виявлення зброї, мобільних телефонів, карток операторів мобільного зв`язку, за допомогою яких невстановлені досудовим розслідуванням особи, що вчиняють злочин відносно потерпілого ОСОБА_13 підтримують зв`язок між собою, документів, комп`ютерної техніки та інших носіїв інформації, на яких можуть міститися файли, що зберігають інформацію про протиправну діяльність, пов`язану з вимаганням грошових коштів у потерпілого, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а також з метою відшукування майна, що належить вказаним особам, на яке можливо накласти арешт з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна підозрюваних (про що зазначено в ухвалі слідчого судді Суворовського районного суду м. Херсона від 25.04.2014 року про надання дозволу на обшук), суд вважає, що слідчий мав право на проведення обшуку осіб, які були на території бази, в тому числі й обвинувачених.

З огляду на зазначене питання допустимості цих доказів буде вирішуватися судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Керуючись ст..ст.. 87, 89 та 236 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання про визнання доказів недопустимими, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2