АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1788/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 286 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ТОВ «Селтон» ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0007313 за апеляційною скаргою цивільного відповідача ТОВ «Селтон» на вирок Печерського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньотехнічною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Селтон», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановила:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року ОСОБА_9 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Цим вироком цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 , ТОВ «Селтон», ПАТ «СК «Скайд» про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задоволено частково.

Постановлено стягнути з ПАТ «СК «СКАЙД» на користь ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди - 89 137 грн. 66 коп, стягнути з ТОВ «Селтон» на користь ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. та на відшкодування послуг адвоката - 28 050 грн. В решті позову ОСОБА_10 до ОСОБА_9 , ТОВ «Селтон», ПАТ «СК «Скайд» - відмовлено.

Згідно з вироком, ОСОБА_9 16 грудня 2014 року близько 17 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у житловій зоні бул. Л.Українки в м. Києві.

Так, під час руху ОСОБА_9 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б); 10.1; 10.2; 26.2 а) Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

-п.2.3 б) - для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п.10.2 - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, заправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, які рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає;

-п.26.2 а) - у житловій зоні забороняється: транзитний рух транспортних засобів.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_9 виявились в тім, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, виїжджаючи з дворової території біля буд. №12 по бул. Л.Українки в м. Києві, де рух для нього був заборонений, проявив неуважність, розпочинаючи рух не переконався, що це буде безпечним і не перешкодить іншим учасникам руху, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_10 , який мав перевагу в русі, в результаті чого скоїв наїзд на останнього.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 36/Е від 04.02.2015 року, ОСОБА_10 заподіяні наступні тілесні ушкодження :

- закрита травма лівої нижньої кінцівки у вигляді переломів шийки лівої стегнової кістки, лівого наколінника, уламкового - латерального виростка лівої великогомілкової кістки, уламкового - голівки та проксимального кінця діалізу лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Цивільний відповідач ТОВ «Селтон» не оспорюючи фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 , вид і розмір призначеного йому покарання, не погодився з рішенням суду в частині задоволення цивільного позову та подав апеляційну скаргу, в якій, просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову про стягнення з ТОВ «Селтон» на користь потерпілого 30 000 грн. моральних збитків та 28 050 грн. у відшкодування послуг адвоката змінити, покласти цивільну відповідальність за спричинення моральної шкоди потерпілому на обвинуваченого ОСОБА_9 .

В обґрунтуванні своїх апеляційних вимог, вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження при вирішенні цивільного позову, мотивуючи тим, що кримінальне правопорушення ОСОБА_9 вчинив не під час виконання трудових обов`язків.

В частині відшкодування витрат на послуги адвоката просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог, вважаючи їх не доведеними.

Обвинуваченим ОСОБА_9 також була подана апеляційна скарга, аналогічна за вимогами апеляції ТОВ «Селтон», однак до початку апеляційного розгляду він відмовився від апеляційної скарги, мотивуючи тим, що подавав її під тиском роботодавця.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду не оскаржений.

Представник цивільного позивача потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу.

Від цивільного відповідача ПАТ «СК «Скайд» надійшла заява про розгляд апеляції за відсутності їх представника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Селтон» на підтримку поданої апеляції, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 та представника цивільного позивача потерпілого ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, провівши судові дебати і заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Селтон» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо встановлених судом фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України, виду і міри призначеного йому покарання, рішення в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_10 про відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди в розмірі 89 137 грн.66 коп. та стягнення цієї суми з ПАТ «СК «СКАЙД», дотримання судом вимог кримінально-процесуального закону під час розгляду справи не оспорюються в апеляції, а тому не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до положень 404 КПК України.

Колегією суддів апеляційного суду перевіряються лише висновки суду в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_10 до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, а також витрат на надання потерпілому правової допомоги.

Суд першої інстанції, встановивши, що своїми діями обвинувачений завдав потерпілому моральну шкоду, поклав цивільно-правову відповідальність за відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_10 та відшкодування за послуги адвоката на ТОВ «Селтон», і колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 на момент заподіяння шкоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «Селтон» та керував транспортним засобом, який належав вказаному товариству, а тому присудив грошову суму з відшкодування моральної шкоди до стягнення з ТОВ «Селтон».

Доводи апеляції цивільного відповідача ТОВ «Селтон» про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася за межами робочого часу ОСОБА_9 , який закінчувався о 17 год., і в той час, як він використовував автомобіль в особистих справах, не заслуговують на увагу.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК України).

Обвинувачений ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду пояснив, що у нього ненормований робочий день, і ДТП сталось, коли він їхав до управління, щоб забрати бухгалтера і відвезти її на завод.

Ні в суді першої інстанції, на під час апеляційного розгляду доказів того, що ОСОБА_9 заволодів транспортним засобом неправомірно представник ТОВ «Селтон» суду не надав, а надані ним до апеляційного суду документи на підтвердження того, що ДТП сталось за межами робочого часу ОСОБА_9 , також не підтверджують того, що обвинувачений заволодів транспортним засобом неправомірно.

За таких обставин, цивільно-правова відповідальність на ТОВ «Селтон» за спричинення потерпілому моральної шкоди покладена правомірно, а розмір стягненої на її відшкодування суми 30 000 грн. ніким із учасників кримінального провадження не оспорюється.

Доводи апеляції ТОВ «Селтон» про необґрунтованість розміру стягненої з нього на користь ОСОБА_10 суми в розмірі 28 050 грн. на відшкодування послуг адвоката колегія суддів вважає обґрунтованими.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд виходив із суми, зазначеній в квитанції до прибуткового касового ордеру про оплату послуг адвоката за договором з ОСОБА_10 , і не врахував положень п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.01.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» згідно з яким витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Ці положення узгоджуються з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004.

Граничний розмір витрат на правову допомогу визначений п.2 ч.3 ст.79, в ст.ст. 84, 88, 89 ЦПК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» і не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн.

Таким чином граничний розмір витрат на правову допомогу становить 1 218 грн. х 40% = 487 грн.20 коп. за одну годину роботи.

Договором від 30.12.2014 року, укладеним між потерпілим ОСОБА_10 та адвокатом ОСОБА_7 про надання правової допомоги не обумовлено розміру оплати за окремі види послуг. Акт виконаних робіт між сторонами на час розгляду справи в суді першої інстанції не складався. Сума 28 050 грн., згідно прибуткового касового ордеру, ніякими документами (звітами, актами виконаних робіт) не була обґрунтована, потерпілий не надав детальної інформації щодо роботи, виконаної адвокатом, погодинної оплати тощо. Отже, потерпілий недостатньо обґрунтував свої позовні вимоги в цій частині.

Надані адвокатом ОСОБА_7 документи на підтвердження розрахунку позовних вимог не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки не досліджувались судом першої інстанції, складений акт виконаних робіт 09.10.2015 року після постановлення вироку у справі, крім того, представник позивача не обґрунтував причин з яких такі докази не надавались до суду першої інстанції.

Тим не менше, зрозуміло, що ОСОБА_10 витратив певну суму на юридичне представництво в суді. Законодавець чітко визначив надання якої правової допомоги підлягає оплаті.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_7 був залучений до справи 08.01.2015 року як представник потерпілого (т.1 а.с.100), в ході досудового розслідування він готував відповідь на усний запит слідчого ( а.с.101), складав позовну заяву ( т.1 а.с.24-28), двічі ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження: перший раз на 68 арк. ( т.1 а.с.69) і вдруге на 171 арк. ( т.1 ас.172) , двічі готував уточнення до позовних вимог (т.1 а.с.152-153, 176-177), готував письмову промову для дебатів на 3 арк. ( т.1 а.с. 173-175), брав участь у судових засіданнях 17.04.2015 з 14:00 год. до 14:20 год, 13.05.2015 з 14:06 год. до 14:08 год., 08.06.2015 року з 16:09 год до 16:17 год., 15.06.2015 року з 17:07 год. до 17:27 год., 01.07.2015 року з 9:26 год. до 9:36 год., 11.08.2015 року отримав копію вироку.

Отже, згідно матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування та судового слідства він був зайнятий у справі в середньому менше однієї години в день 14 разів.

Слід зазначити, що дана справа не є складною, що визнав і сам ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду, і діяльність адвоката була пов`язана в основному з поданням ним позовної заяви з відповідними уточненнями та участю в нетривалих судових засіданнях, де обвинувачений повністю визнавав свою вину, і діяльність адвоката не була пов`язана зі значним об`ємом доказування та не потребувала значних зусиль.

З огляду на наявні в матеріалах справи дані щодо участі представника потерпілого у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що присуджені за правову допомогу витрати в розмірі 28050 грн. є явно завищеними.

Враховуючи об`єм затраченого робочого часу адвоката, те, що граничний розмір витрат на правову допомогу може нараховуватись у разі особливої складності справи, з урахуванням того, що захисник також ніс певні витрати часу і коштів для явки до суду та підготовки до судових засідань, вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування витрат на правову допомогу до 7000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу цивільного відповідача ТОВ «Селтон» задовольнити частково.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року відносно ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову про відшкодування витрат на правову допомогу змінити: зменшити розмір стягнення з ТОВ «Селтон» на користь ОСОБА_10 витрат на правову допомогу за послуги адвоката з 28050 грн. до 7000 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4