Справа № 489/3294/15-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/362/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

обвинуваченого: ОСОБА_8 ;

потерпілого: ОСОБА_9 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001742на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Комісарівка, Березанського району, Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В період часу з 11.09.2014 р. по 27.03.2015 р., ОСОБА_8 , будучи працевлаштованим на посаду менеджера по продажам ТОВ "Чайна імперія", директором якого є ОСОБА_9 , виконуючи поставлені на нього, як менеджера по продажам обов`язки, оформлював у клієнтів ТОВ "Чайна імперія" та клієнтів ПП "Панкратов" замовлення на поставку товарів, приймав від них кошти за поставлений товар, які в подальшому здавав директору, вів касову книгу отриманих грошових коштів від клієнтів підприємства за поставлений товар, в результаті чого між клієнтами підприємства та ОСОБА_8 виникли довірливі відносини.
27.03.2015 р. ОСОБА_8 був звільнений з ТОВ "Чайна імперія".
03.04.2015 р. ОСОБА_8 маючи умисел на заволодіння чужим майном, під видом менеджера по продажам ПП "Панкратов", у одного з клієнтів, а саме: приватного підприємця ОСОБА_11 , магазин якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою останньої, отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 3513,62 грн. за раніше поставлений ним товар по накладній № 0003161 від 20.03.2015 р., якими в подальшому заволодів та використав на власний розсуд.
З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві).
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину не визнав, показав, що з 11.09.2014 р. був офіціально оформлений на роботу до ТОВ "Чайна імперія". Окрім того, по усній домовленості з ОСОБА_9 виконував роботу і на ПП "Панкратов".

Показав, що 13.03.2015 р. написав заяву про звільнення за власним бажанням та повинен був відпрацювати дві неділі до 27.03.2015 р., але фактично звільнився 31.03.2015 р. за домовленістю з ОСОБА_9

31.03.2015 р., в першій половині дня, він забрав у Мураль грошові кошти в сумі 3513,62 грн. за поставлений раніше за накладною № 0003161 від 20.03.2015 р. товар, після чого в проміжок часу між 12:00 год. та 14:00 год. передав їх до каси товариства, а саме комусь з продавців - ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 . Після чого з ним провели розрахунок і він звільнився. Додатково показав, що передача грошей до каси не відмічалась в касовій книзі, а також не мала будь якого іншого документального підтвердження.

В ході судового розгляду кримінального провадження судом були досліджені наступні докази.

Так, потерпілий ОСОБА_9 показав, що обвинувачений працював в нього торговим агентом з вересня 2014 р. по 27.03.2015 р. 13.03.2015 р. ОСОБА_8 написав заяву про звільнення за власним бажанням, відпрацював дві неділі та 27.03.2015 р. був звільнений. 27.03.2015 р. він отримав остаточний розрахунок від бухгалтера та трудову книжку, а ним (обвинуваченим) був поставлений підпис про розрахунок та отримання трудової книги. Підпис був поставлений саме 27.03.2015 р.

Показав також, що зі слів ОСОБА_11 йому відомо, що до неї приходив ОСОБА_8 та забирав грошові кошти за поставлений товар.

Також пояснив, що на ПП "Панкратов" оприбуткування готівки, здійснюється через касовий апарат. Під час здачі грошових коштів торговим агентом, останній повинен поставити підпис про здачу грошових коштів.

Свідок ОСОБА_14 , працює у ОСОБА_9 , показала, що останній раз бачила ОСОБА_8 24.03.2015 р. коли той здавав грошові кошти до каси. 27.03.2015 р. обвинувачений приходив до неї за розрахунком та після того звільнився, вона його більше не бачила.

Також показала, що касир в касовій книзі ставить свій підпис про здачу грошових коштів до каси.

Свідок ОСОБА_15 , працює у ОСОБА_9 , показала, що торгові агенти з готівковими грошовими коштами приходять до каси з касовою книгою, де вона, як касир повинна поставити підпис. Також під час здачі грошових коштів видається прибуткова накладна, яка виготовляється в двох примірниках, один з яких залишається в неї, а інший отримує торговий агент. Після чого, грошові кошти та документація здається директору. ОСОБА_8 останній раз бачила 24.03.2015 р., коли він приходив здавати грошові кошти.

Свідок ОСОБА_16 , працює у ОСОБА_9 , показала, що торгові агенти приходять в кінці дня та приносять грошові кошти. У кожного з торгових агентів є своя касова книга, по якій вона виготовляє дві накладні про здачу грошових коштів, одна з яких залишається у неї, а другий примірник отримує торговий агент. Якщо торговий агент прийшов без касової книги, вони його направляють до бухгалтерії для отримання квитанції, після чого приймають грошові кошти. Показала, що ОСОБА_8 останній раз здавав грошові кошти 24.03.2015 р. Після того бачила його в день звільнення, 27.03.2015 р. Він заходив до офісу, після чого зайшов до магазину, купив пачку чаю та пішов. Після цього вона його не бачила.

Свідок ОСОБА_11 показала, що обвинувачений взяв грошові кошти у неї за поставку товарів від ПП ОСОБА_17 від 20.03.2015 р. та поставив підпис в їх касовій книзі. Грошові кошти забирав приблизно 03.04.2015 р., однак в той день в книзі дату передачі грошей не ставили. Про те, що обвинувачений не працював у ОСОБА_9 , коли отримував гроші, не знала. Через дві неділі приїхав ОСОБА_9 та повідомив, що за нею рахується заборгованість. Піднявши записи в касовій книзі, вони виявили, що обвинувачений забирав ці гроші та подзвонили йому. По телефону обвинувачений підтвердив те, що він забирав ці грошові кошти.

Показами свідка ОСОБА_18 , яка показала, що працює бухгалтером у ПП ОСОБА_11 . Пояснила, що обвинувачений в березні місяці приїжджав за грошима за раніше поставлений товар. Взяв гроші у ОСОБА_11 , поставив підпис про їх отримання та уїхав. Також показала, що з обвинуваченим працювали на довірливих відносинах та про те, що останній вже не працював у ОСОБА_9 не знала.

Свідок ОСОБА_19 показала, що в перших числах квітня до них приїжджав ОСОБА_8 та забирав грошові кошти, близько 3000 грн. Під час того як забирав гроші, він перерахував їх, розписався за отримання та пішов. Після того він до них не приїжджав. Про те, що обвинувачений не працював у постачальника не знала.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.04.2015 р., відповідно до якого ОСОБА_9 просив прийняти міри до ОСОБА_8 , який працюючи на ПП " ОСОБА_9 " по АДРЕСА_3 на посаді торгового представника, в період часу з 22.03.2015 р. по 27.03.2015 р. присвоїв грошові кошти в розмірі 3513,62 грн., як оплату за товар.

Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 № 412735 від 28.07.2004 р. згідно якого ОСОБА_9 є фізичною особою-підприємцем та свідоцтво платника єдиного податку серії НОМЕР_1 відповідно до якого останній є платником єдиного податку.

Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_2 від 06.08.2009 р., відповідно до якого зареєстровано ТОВ "Чайна імперія".

Заяву ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_9 від 11.09.2014 р., відповідно до якої, ОСОБА_8 просив прийняти його на посаду менеджера по продажам з неповним робочим днем на 20% від ставки.

Заяву ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_9 від 13.03.2015 р., відповідно до якої, ОСОБА_8 просив звільнити його за власним бажанням з 27.03.2015 р. та розписка від 27.03.2015 р. про те, що ОСОБА_8 отримав розрахунок та трудову книжку.

Наказ № 9-К від 11.09.2014 р. відповідно до якого ОСОБА_8 був прийнятий на роботу, на посаду менеджера по продажам з 11.09.2014 р., з окладом згідно штатного розкладу та повною матеріальною відповідальністю.

Наказ № 3-К від 27.03.2015 р. відповідно до якого ОСОБА_8 був звільнений за власним бажанням (ст. 38 КЗПП України) з 27.03.2015 р.

Штатний розклад на 2015 р., затверджений ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_8 займав посаду менеджера по продажам з посадовим окладом в 1220 грн.

Договір про повну колективну матеріальну відповідальність від 11.09.2014 р., укладений між обвинуваченим та ТОВ "Чайна імперія", відповідно до якого ОСОБА_8 , який займає посаду комерційного агенту, виконуючий роботу, безпосередньо пов`язану з зберіганням та використанням переданих йому матеріальних цінностей, взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому цінностей.

Договір про повну індівідуальну матеріальну відповідальність, укладений між обвинуваченим та ПП "Панкратов", відповідно до якого, ОСОБА_8 , який займає посаду торгового представника, виконуючий роботу, безпосередньо пов`язану з зберіганням та використанням переданих йому матеріальних цінностей, взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому цінностей.

Договір від 13.05.2015 р. укладений між ПП "Панкратов" та ОСОБА_11 , відповідно до якого, сторони домовились про поставку товарів бакалійної групи з оплатою товарів в повному обсязі впродовж 10 банківських днів з дня отримання товару.

Видаткова накладна № ЧП-0003161 від 20.03.2015 р., відповідно до якої ОСОБА_11 було поставлено товар від ПП "Панкратов В.В." на загальну суму 3513,62 грн.

Касову книгу з якої вбачається, що ОСОБА_8 24.03.2015 р. вносив до каси грошові кошти в сумі 3430,88 грн., про що зроблено відповідний запис та поставлений підпис на підтвердження проведення.

Журнал надходжень до каси підприємства з якого вбачається, що ОСОБА_8 , в останнє вносив гроші в сумі 3430,88 грн. та 124,91 грн. 24.03.2015 р. та 25.03.2015 р. відповідно.

Оригінал листа журналу, в якому вівся запис про передачу торговим агентам грошових коштів за поставлений товар, з якого вбачається, що ОСОБА_8 отримав грошові кошти в сумі 3513,62 грн. за поставлений 20.03.2015 р. товар. При дослідженні зазначеного доказу обвинувачений підтвердив факт отримання коштів та те, що це він поставив підпис на вказаному аркуші.

Постановою про визнання речовим доказом від 16.04.2015 р., відповідно до якої, оригінал листа журналу, в якому ведеться запис про передачу торговому агенту грошових коштів за поставлений товар на якому є відмітка підпису ОСОБА_8 20.03.2015 р., що підтверджує отримання останнім грошових коштів в розмірі 3513,62 грн., визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Постановою про визнання речовим доказом від 22.04.2015 р., відповідно до якої, касову книгу підприємства за виручений товар, копії відомостей здачі виручки до підприємства, оригінал накладної № 0003161 від 20.03.2015 р., було визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_8 вини, його вина у вчиненні злочину, підтверджується доказами, дослідженими судом, а саме: показами ОСОБА_9 , показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , вищеперерахованими судом письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

До показів обвинуваченого суд ставиться критично та розцінює їх, як намагання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки останній підтвердив факт отримання грошових коштів у Мураль. Проте його покази щодо передачі отриманих грошей до каси підприємства, спростовуються як показами ОСОБА_9 , показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , так і дослідженими судом письмовими доказами про ненадходження зазначених грошових коштів до каси підприємства. Окрім того ОСОБА_9 та ОСОБА_11 при її допиті показали що при проведені звірки взаєморозрахунків встановили ненадходження до каси підприємства грошей в сумі 3513,62 грн. та зателефонували Конотопчику, який підтвердив, що гроші отримав та здасть їх до каси підприємства.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він із середньою освітою, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується добре.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься злочинів невеликої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, особистість обвинуваченого.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді громадських робіт.

Обвинувачення в частині спричинення ОСОБА_9 матеріального збитку в сумі 3513,62 грн. суд вважає недоведеним з огляду на наступне.
Так, шахрайством є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому, особливістю предмета шахрайства є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно.
Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі.
При цьому безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства. Обман, як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном, полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого.
Згідно висунутого обвинувачення та як було встановлено судом в ході розгляду кримінального провадження ОСОБА_8 маючи умисел на заволодіння чужим майном, під видом менеджера по продажам ПП "Панкратов", зловживаючи довірою ОСОБА_11 , заволодів грошовими коштами останньої в сумі 3513,62 грн., які ОСОБА_11 в якості оплати за раніше поставлений ПП ОСОБА_9 товар по накладній № 0003161 від 20.03.2015 р.
Грошові кошти не наділені родовими ознаками, а тому, оскільки обвинувачений вчинив шахрайські дії саме відносно ОСОБА_11 , заволодів саме її грошовими коштами, ОСОБА_9 матеріальний збиток вищезазначеними діями обвинуваченого спричинено не було.
У кримінальному проваджені, потерпілим ОСОБА_9 , було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3513,62 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_9 , як було зазначено вище, матеріальних збитків не завдано, підстав для задоволення цивільного позову не має.

Керуючись ст.ст. 100, 374, 375, 532 КПК України, суд,
УХВАЛИВ
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази: оригінал листа журналу, касову книгу підприємства за виручений товар, копії відомостей здачі виручки до підприємства залишити в матеріалах кримінального провадження.

В задоволені цивільного позову ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя