Провадження № 1-кп/752/20/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010010 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Угля Тячівського р-ну Закарпатської обл., українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нересниця Тячівського р-ну Закарпатської обл., українця, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 08.07.2005 р. за вироком Чехівського міського суду Московської області за ст. 111 ч. 3 п. «а» КК Російської Федерації до 5 років позбавлення волі суворого режиму,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд

в с т а н о в и в :
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.08.2013 р., приблизно о 19-00 год. знаходились у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , де сиділи у кімнаті за столом пили чай. В цей час ОСОБА_16 - сусід по кімнаті ОСОБА_3 , включив голосно музику, на що останній зробив йому зауваження, та під час виниклого конфлікту спіймав рукою ОСОБА_16 за потилицю та вишвирнув його з кімнати, після чого ОСОБА_16 втік, а ОСОБА_17 , який проживав разом з ним, вирішив за нього заступитись.

ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_17 , удар в область голови, від якого той впав на землю, та в наступному ОСОБА_3 почав наносити удари ногами по голові та тілу ОСОБА_17 .. В цей час ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_17 та на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин також почав наносити ОСОБА_17 удари ногами по голові та тілу. Обвинувачений ОСОБА_3 наніс більше десяти ударів ОСОБА_17 , в свою чергу обвинувачений ОСОБА_4 наніс не менше чотирьох ударів ОСОБА_17 .

В цей час, коли до обвинувачених підійшов ОСОБА_13 , який також проживав із ОСОБА_17 , ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин схопив рукою за комір футболки ОСОБА_13 , після чого наніс останньому удар кулаком в праве око, від отриманого удару ОСОБА_13 присів, а ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 нанесли декілька ударів ногами по тілу ОСОБА_13 ..

Потім ОСОБА_3 пішов в кут кімнати, де знаходився саморобний металевий молоток, взяв його та наніс удар ОСОБА_17 по тулубу. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_17 , знепритомнів, а ОСОБА_13 втік кликати по допомогу.

Так, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми умисними діями завдали ОСОБА_17 відповідно до висновку судово-медичного експерта №1524/е від 08.10.2013 р., тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої травми грудей: перелом 9 ребра справа, з наявними субплевральним крововиливом у ділянці 7-10 ребер; яка супроводжувалася правосторонньою підшкірною емфіземою та двобічним гемо та пневматораксом; б) рани (визначені клінічними лікарями як забійними) лівої щоки (3х0,5 см), дном якої є м`язи; лівої ступні (3х0,5 см); у ділянці вилиці зліва; в) синці та садна обличчя. Характер та морфологія виявлених ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворились від, щонайменш чотирьохкратної дії тупих предметів, 01.08.2013 р. Кожне із виявлених тілесних ушкоджень не є небезпечним для життя. Зазначені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться: у підпункті а) до ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу; у підпункті б) до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; у підпункті в) до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми умисними діями завдали ОСОБА_13 відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2453 від 05.08.2013 р., тілесні ушкодження у вигляді: а) забійної рани тім`яно - потиличної ділянки; б) синця повік правого ока; в) садна: в проекції 3-го грудного хребця по лівій при хребетній лінії - 1, в проекції 6-го ребра по правій задньо - пахвовій - 1. Вказані тілесні ушкодження відносяться: у підпункті а) до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я); у підпунктах б) та в) - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Враховуючи кількість, локалізацію та взаєморозташування виявлених тілесних ушкоджень вони утворились при нанесенні не менш ніж чотирьох травматичних впливів.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визнаються винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_17 , що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчиненому групою осіб та у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_13 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчиненому групою осіб.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України визнав частково, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України не визнав, а саме зазначив, що наніс може 8-10 ударів ОСОБА_17 , молотком він його не бив, ОСОБА_13 не чіпав взагалі, та вдарив декілька разів ОСОБА_16 , та показав суду про те, що він проживав із ОСОБА_16 у кімнаті по вул. Метрологічна. 01.08.2013 р. він поїхав у Київ, в сторону ТЦ «Магелан», з місця свого тимчасового проживання. Через три години повернувся додому. Приблизно біля обіду, вийшов з маршрутки, біля зупинки якої є кафе-магазин, він туди зайшов, там був ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ще декілька хлопців, яких він не знає. Він докупив, що треба та пішов, по дорозі зустрів Гасинця, вони зайшли разом до кімнати, сиділи за столом пили чай, через хвилин 10 прийшов ОСОБА_16 , який також проживав у кімнаті, і через якого все сталося. ОСОБА_16 включив голосно музику, він зробив йому зауваження, він неадекватно зреагував, після чого між ними розпочалася бійка, ОСОБА_16 накинувся і почалася бійка. Раптово прийшов ОСОБА_17 і без розмов почав влазити в бійку та заступатися за ОСОБА_16 .. Із заду через хвилини три прийшов ОСОБА_13 , послухав і теж хотів лізти в бійку, але ОСОБА_4 сказав ОСОБА_13 викликати охорону, він не послухав і почав бійку із ОСОБА_4 .. Бійка продовжувалась. Коли він став з підлоги, то побачив, що у ОСОБА_4 з носа тече кров, поміг йому встати. Пройшло пару хвилин і ОСОБА_4 викликав швидку ОСОБА_17 , він лежав, а ОСОБА_13 побіг на вулицю, але потім повернувся. Потім ОСОБА_13 знов вибіг і вже не повертався. Після чого він пішов в душ, допоміг ОСОБА_4 піти у вагончик, де той проживав. Як зник ОСОБА_16 під час бійки він не звернув уваги. Потім він поїхав у місто та повернувся близько 2-ї години ночі. Вранці о 10-00 год. прийшов роботодавець ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , а з ними ще чоловік сім, вони їх побили. Коли він отямився вже був наряд міліції та швидка. ОСОБА_4 забрала швидка, а його Голосіївський райвідділ. ОСОБА_16 часто випивав, але неприязних відносин у них не було. Такий конфлікт стався вперше, раніше вони всі товаришували. Він був тверезим, а ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння. Повідомив, що він також звертався до міліції з приводу свого побиття.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України не визнав та показав суду про те, що 01.08.2013 р. він отримав заробітну плату та поїхав до м. Києва з метою надіслати гроші дружині, яка проживає на Закарпатті. Назад на вул. Метрологічну він повернувся, приблизно о 16-00 год. На кінцевій зупинці, біля кафе-магазину він зустрів ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 та ще двох невідомих йому чоловіків. Вони сиділи на літній терасі під магазином та розпивали спиртні напої. Він підійшов, привітався, вони запропонували йому випити горілки на що він відмовився та попрямував вниз до парку Феофанія до іншого магазину, з метою купити продукти харчування. Повертаючись назад до гуртожитку, який знаходиться на АДРЕСА_2 , він зустрів ОСОБА_3 , і вони разом пішли до гуртожитку. У гуртожитку вони із ОСОБА_3 сіли вечеряти і пити чай. На той момент у кімнаті знаходився ОСОБА_16 та ОСОБА_19 будівельник, який працював із ними разом на будівництві. Сидячи за столом разом із ОСОБА_3 , до них підійшов ОСОБА_16 , та будучи на підпитку почав нецензурно виражатись на ОСОБА_3 та вдарив його в обличчя. Після чого, ОСОБА_3 відштовхнув ОСОБА_16 і той впав під стіл. У цю мить відчинились двері і зайшов ОСОБА_17 із ОСОБА_13 .. ОСОБА_17 не розібравшись, що трапилось, будучи теж на підпитку, одразу затіяв бійку із ОСОБА_3 .. У цей час ОСОБА_13 наніс йому удар ногою в грудну клітину, повалив його під стіну та почав душити, захищаючись він вдарив ОСОБА_13 двічі в область голови, після чого ОСОБА_13 відпустив його шию, встав та вибіг із кімнати. ОСОБА_3 в цей час бився з ОСОБА_17 .. Оговтавшись від удушення, він побачив, що ОСОБА_3 і ОСОБА_17 лежали на підлозі та наносили один одному удари, він підвівся та почав рознімати їх. Не минуло і хвилини, як ОСОБА_13 у супроводі ОСОБА_20 повернувся до кімнати, вони почали кричати щоб викликали швидку. Що саме робив ОСОБА_3 в цей момент він не пам`ятає. Після бійки ОСОБА_21 залишився на підлозі. Він дістав телефон і викликав швидку. О 19-40 год. приїхала швидка і забрала ОСОБА_17 .. З кімнати він вийшов останній. Потім він сам пішов до вагончику відпочивати, йому ніхто не допомагав. ОСОБА_3 його не проводжав. ОСОБА_17 він не бив, особистої неприязні до нього не мав. Наступного дня, ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 та ще троє невідомих йому людей дуже сильно побили його. Чергова гуртожитку викликала міліцію та швидку, після чого він потрапив до лікарні № 17 зі зламаною ногою, перебитим носом, перебитою вушною барабанною перепонкою із великою кількістю синців та подряпин. У такому стані його забрали до слідчого прямо із лікарні. Люди, що були у гуртожитку, та ті що його побили почали давати проти нього неправдиві свідчення аби уникнути кримінальної відповідальності. Внаслідок чого він знаходиться в Київському СІЗО № 13. Зазначив, що маючи на утриманні неповнолітню дитину та батька інваліда ІІ-ї групи, будучи тверезим, думаючи про сім`ю він не міг скоїти те, у чому його звинувачують, якщо у ОСОБА_3 є совість, той повинен розповісти як саме все було надалі. Шийчину тілесних ушкоджень він не наносив, може не навмисно, бо у кімнаті була суматоха. Він не пам`ятає щоб казав ОСОБА_13 , щоб той викликав охорону.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 та часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_23 , у вчиненні кримінальних правопорушень, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінальних правопорушень, винними у вчинені яких визнаються обвинувачені, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Потерпілий ОСОБА_13 показав суду про те, що він працював із ОСОБА_17 , вони разом повертались додому. Зайшли за місцем свого мешкання. У кімнаті їх проживало п`ятеро: він, ОСОБА_17 , ОСОБА_3 та ще двоє осіб, ОСОБА_4 проживав не з ними. ОСОБА_17 направився у кімнату, а він побачив, як ОСОБА_3 спіймав рукою за потилицю сусіда по кімнаті ОСОБА_24 та вишвирнув його з кімнати і той впав. Шийчин ОСОБА_25 спитав, що вони роблять, за що ОСОБА_3 наніс йому рукою удар в область голови, а саме лиця, він перекинувся і впав на підлогу, його почав бити ОСОБА_3 ногами в область тулуба разом із ОСОБА_4 .. ОСОБА_3 наніс близько десяти ударів, а ОСОБА_4 приблизно шість. Коли він підійшов до них, то ОСОБА_4 схватив його за комірець і вдарив в область голови в праве око. Він присів, вони зробили пару ударів ногами і він вдарився потилицею об батарею, потім вони його лишили. Потім ОСОБА_3 взяв молоток та наніс ним ОСОБА_17 удар по тулубу і пригнув зверху, а він в цей момент підвівся та побіг по допомогу. Він не міг вказати після якого удару втратив свідомість ОСОБА_17 , особисто він бачив як ОСОБА_3 наніс ОСОБА_17 один удар цим молотком. То був саморобний молоток, кому він саме належав йому невідомо, ним всі користувались, потім цей молоток знайшли через декілька днів в коридорі. Повернувся він разом із ОСОБА_26 , коли зайшли до кімнати, ОСОБА_17 лежав на підлозі, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , просто стояли над ним, вони не надавали першої допомоги ОСОБА_17 .. Після чого вони викликали міліцію та швидку. Коли приїхали лікарі ОСОБА_17 прийшов у свідомість, його завезли до лікарні де йому зробили операцію. В той день він у стані алкогольного сп`яніння не перебував, при ньому ОСОБА_17 алкоголю не вживав. ОСОБА_4 він ударів не наносив. Після цієї бійки у нього був синець під оком і розбилась об батарею голова, він від медичної допомоги відмовився та шви не накладав, йому були завдані ті тілесні ушкодження, які зазначені у результатах експертизи. Із заявою про злочин відносно себе він не звертався. З приводу травм ОСОБА_4 йому нічого не відомо. Він його бачив на наступний день у лікарні у нього нога в гіпсі була, ОСОБА_4 просив вибачення у ОСОБА_17 , шкодував про вчинене.
Після оголошення та дослідження протоколу слідчого експерименту проведеного за його участі, потерпілий ОСОБА_13 , підтримав те, що казав суду, а саме, що він бачив як ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_17 , але не багато. Пояснив, що казав, що ОСОБА_4 не бив ОСОБА_17 та міняв покази, тому, що йому стало шкода ОСОБА_4 , так як у нього була малолітня дитина.
Свідок ОСОБА_16 , допитаний відповідно до ст. 336 КПК України показав суду про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 його побили та він втік. Того дня, коли він прийшов з роботи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 п`янствували, він зробив їм зауваження, вони почали огризатись, слово за слово, вони почали до нього прив`язуватись, а ОСОБА_17 сказав чого ви до старого прив`язались та він втік. У кімнаті були він, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 .. На слідуючий день він прийшов та йому сказали, що ОСОБА_17 сильно побили, зі слів знає, що його вдарили молотком та пробили грудну клітину, потім ОСОБА_17 йому в лікарні розповідав як його побили. Бійку обвинувачених із потерпілими він не бачив.
Експерт ОСОБА_27 повністю підтримав висновки своєї експертизи та показав суду про те, що під час лікування ОСОБА_17 були встановлені певні діагнози, в тому числі, нібито перелом 8 ребра з права, забій та розрив правої легені, забій та розрив лівої легені, забій нирок, мікрогематурія, але об`єктивного ствердження клінічними даними вони не знайшли. При проведенні маніпуляції у вигляді тораскопії, лікарями не були відображені дані, які б свідчили, що мав розрив легенів, те саме із забоєм нирок, як би він мав місце, то був би відображений в аналізі сечі. Що стосується небезпеки для життя в момент заподіяння, то такі дані обов`язково відображаються у висновку, ним була надана відповідь, що кожне із виявлених тілесних ушкоджень не є небезпечним для життя, якби мала місце «небезпека для життя в момент заподіяння» це обов`язково було б відображено у результатах його висновку. Якщо можливо встановити точну кількість травматичних впливів то відповідь обов`язково дається, йому питання щодо кількості травматичних впливів не задавалось. У пунктах «а», «б», «в» вказані ушкодження, що виявлені у потерпілого, такі як закрита травма грудей, рани лівої щоки, синця та садна обличчя, враховуючи місця ушкоджень, загалом було 4 травматичних впливи, а тому у висновку зазначено, що вказані ушкодження утворились від щонайменш чотирьохкратної ударної дії тупих предметів.

За результатами допиту експерта прокурором у відповідності до ст. 338 КПК України було змінено обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України.

Судом для забезпечення прав потерпілого, останньому було роз`яснено право підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, та повідомлено потерпілого про час початку судового засідання та надано час на повідомлення суду про свою позицію. Враховуючи, що обвинувальний акт і відповідне роз`яснення потерпілим було отримано ОСОБА_17 18.02.2015 р. (т. 4 а.с. 160), та він не відповів суду у встановлений термін, суд вважає, що він погодився з позицією прокурора.

Крім того, потерпілий ОСОБА_17 неодноразово належним чином повідомлявся про дати судового розгляду, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, проте жодного разу не з`явився на судове засідання (т. 4 а.с. 160, 177)

Отримавши інформацію про те, що потерпілий ОСОБА_17 не може з`явитись на засідання через брак коштів, судом для не порушення його прав неодноразово давались судові доручення для проведення засідання у режимі відео конференції (т. 4 а.с. 172-173, а.с. 205-207) та потерпілий ОСОБА_17 будучи належним чином повідомленим про проведення засідання у режимі відео конференції (т. 4 а.с. 177) все одно не з`явився та причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи викладене, суд вважає, що проведення судового розгляду без потерпілого ОСОБА_17 , який належним чином був неодноразово повідомлений про дату, час і місце судового засідання не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, враховуючи, що потерпілий жодного разу не з`явився за викликами суду та його відсутність не перешкодила повному з`ясуванню всіх обставин, необхідних для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:

- висновок експерта № 1524 е від 08.10.2013 р., відповідно до якого у ОСОБА_17 мали місце ушкодження середньої та легкої тяжкості (т. 1, а.с. 1-6);

- висновок експерта № 2453 від 05.08.2013 р., відповідно до якого у ОСОБА_13 мали місце ушкодження легкої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров"я (т. 1, а.с. 7-9);

- протокол огляду місця події від 02.08.2013 р., під час якого було оглянуто кімнату в гуртожитку, який розташований по АДРЕСА_2 та було вилучено металевий молоток (т. 1, а.с. 23-25);

- протокол проведення слідчого експерименту від 13.08.2013 р. за участю ОСОБА_13 відповідно до якого було відтворено обстановку та обставини події, що мала місце 01.08.2013 р. в гуртожитку, який розташований по АДРЕСА_2 , а саме отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та ОСОБА_17 (т. 1, а.с. 57-67);

- протокол одночасного допиту осіб, під час якого було допитано ОСОБА_13 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_13 вказав на обставини вчинення злочину (т. 1, а.с. 68-74);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_17 за очима, формою носа, стрижкою та круглим обличчям впізнав ОСОБА_3 , з яким він проживав в одній кімнаті та який наніс йому тілесні ушкодження (т. 1, а.с. 75-77);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_13 за рисами обличчя впізнав ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 78-81).

Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинувачених та визнання їх винуватості.

Наступні докази: висновок експерта № 2454 від 05.08.2013 р., відповідно до якого у ОСОБА_16 мали місце ушкодження легкої тяжкості (т. 1 а.с. 10-12), висновок експерта № 712 мб від 18.09.2013 р., відповідно до якого на наданому на дослідження молотку крові не виявлено (т. 1. а.с. 14-16), висновок експерта № 100/д від 10.09.2013 р. із фото таблицею, відповідно до якого на поверхні металевого предмету, схожого на молоток, вилученого 02.08.2013 р. у гуртожитку, який розташований по АДРЕСА_2 слідів пальців рук не виявлено, суд не приймає до уваги враховуючи, що вони не мають доказового значення, оскільки вони, ані підтверджують фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, ані спростовують їх.

Покази обвинувачених суд розцінює критично, та як намагання будь-яким чином уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони не узгоджуються ні між собою, ні із матеріалами кримінального провадження дослідженими у сукупності. Їхні твердження про те, що потерпілі спровокували конфлікт, перебували у стані алкогольного сп`яніння, першими почали наносити ушкодження, не виправдовують того, що вони умисно, протиправно заподіяли ОСОБА_17 тілесні ушкодження середньої тяжкості, а ОСОБА_13 тілесні ушкодження легкої тяжкості. Їхнє твердження про те, що вони були побиті через цей конфлікт на слідуючий день, виходить за межі судового розгляду.

Так, відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд вважає, що із обтяжуючих обставин підлягає виключенню вчинення групою осіб, оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжуючою обставиною є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою (частина друга або третя статті 28).

В даному випадку вчинені обвинуваченими злочини були вчинені групою осіб без попередньої змови, а тому, їхні дії повинні кваліфікуватись за ч. 1 ст. 28 КК України.

При обранні міри покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень; особи обвинувачених, ОСОБА_3 , який за місцем реєстрації характеризується посередньо, ОСОБА_4 , який за місцем реєстрації характеризується негативно, а саме, ніде не працює на державній роботі, на сезонні роботи не виїжджає, зловживає спиртними напоями, участі у громадському житті села не приймає, з боку виконкому сільської ради характеризується з негативної сторони, притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, офіційно обвинувачені не працюють, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, обвинувачений ОСОБА_4 має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та батька інваліда ІІ групи та роль коного у вчиненому.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинувачених судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що підстави для застосування мінімального покарання обвинуваченим відсутні, а перевиховання та виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливо лише в ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їм покарання в межах санкції ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі; за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі, відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 (т. 2 а.с. 172-173) до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 30 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 70 000 грн., на підставі ч. 1 ст. 326 КПК України підлягає залишенню без розгляду, оскільки цивільний позивач жодного разу не з`явився на судове засідання, крім того, в порушення вимог ч. 1, 4 ст. 128 КПК України цивільний позов був поданий після початку судового розгляду, за своєю формою та змістом не відповідає вимогам встаносленим до позовів, які пред"являються у порядку цивільного судовчинства. Потерпілому ОСОБА_17 роз"яснити його право подати позов в порядку цивільного сдочинства.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді:

- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді:

- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) років 6 (шість) місяців.

Цивільний позов потерпіолго ОСОБА_17 , - залишити без розгляду, роз"яснивши йому право подати позов в порядку цивільного сдочинства.

Речові докази у справі:

- металевий молоток, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві (квитанції № ФП № 009639) передати до криміналістичної колекції НДКЦ при ГУМВС України в м. Києві.

Стягнути з засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № 712 мб від 18.09.2013 р. у розмірі 735 (сімсот тридцять п`ять) грн. 50 коп. (з кожного засудженого по 367 грн. 75 коп.)

Стягнути з засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № 100/д від 10.09.2013 р. у розмірі 391 (триста дев`яносто одна) грн. 20 коп. (з кожного засудженого по 195 грн. 60 коп.).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській обл.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 02.08.2013 р. (день фактичного затримання) до 05.04.2015 р. включно.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 02.08.2013 р. по 05.08.2013 р. включно, та з 22.08.2013 р. до 05.04.2015 р. включно.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обраховувати, починаючи з 06.04.2015 р.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1