11-сс/775/325/2015(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання

за участю прокурора

та захисника ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області і

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Маріуполя Донецької області, громадянину України, маючому середню освіту, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області строком на 30 днів до 14 жовтня 2015 року включно,

встановила:

в провадженні слідчого СВ Маріупольського МУ УМВС в Донецькій області ОСОБА_8 знаходяться матеріали досудового розслідування внесеного 19.02.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000496, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2015 року приблизно о 13.00 год., працівниками міліції затримано ОСОБА_7 . При затриманні останнього в нього виявлено та вилучено гранату Ф-1 та гранату РГД-5. При цьому, останній при затриманні погрожував вбивством працівникам ВКР Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, демонструючи при цьому гранату.

Того ж дня до ЄРДР внесені факти незаконного зберігання вогнепальної зброї під № НОМЕР_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та погрози вбивством працівникам правоохоронного органу під № 0000035 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

18.04.2015 року вказані кримінальні провадження об`єднані в єдине провадження, якому присвоєно єдиний номер - № 0000034.

13.05.2015 року кримінальні провадження № 0000496 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України та № 0000034 об`єднані в єдине провадження, якому присвоєний № 0000496.

18.04.2015 року о 14.30 год. ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

19.04.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.345 КК України.

20.04.2015 року допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав в частині незаконного зберігання вибухових пристроїв та вказав, що не погрожував вбивством працівникам міліції та вважав, та вважав, що його зупинили терористи «ДНР», у зв`язку з чим намагався підірвати себе за допомогою гранати РГД-5.

21.04.2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області строком на 60 діб до 16.06.2015 року.

12.05.2015 року в.о. прокурора Донецької області ОСОБА_9 винесено постанову про доручення досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000496 за ч.3 ст.187, ч.1 ст.345, ч.1 ст.263 КК України відділу «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області.

12.06.2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області до 80 діб до 06.07.2015 року.

06.07.2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області до 120 діб до 15.08.2015 року.

14.07.2015 року прокурором Донецької області ОСОБА_10 винесено постанову про доручення здійснення досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000496 слідчим СУ Маріупольського МУ.

29.07.2015 року прокурором м. Маріуполя ОСОБА_11 винесено постанову про призначення групи прокурорів у вказаному провадженні.

03.08.2015 року начальником СВ Маріупольського МУ винесено постанову про створення групи слідчих за вказаним кримінальним провадженням.

10.08.2015 року прокурором Донецької області старшим радником юстиції ОСОБА_10 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців (до 17.10.2015 року).

11.08.2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 в Маріупольському слідчому ізоляторі на 30 діб до 14.09.2015 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2015 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області строком на 30 днів до 14 жовтня 2015 року включно.

Не погодившись із вказаною ухвалою, захисником ОСОБА_6 , діючим в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати і постановити нову ухвалу, застосувавши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування доводів своєї апеляції вказує, що слідчий суддя мав всі підстави для відмови у продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, на його думку, прокурор жодним чином не довів наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, погодженого прокурором, про продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який, в свою чергу, відстоював законність і обґрунтованість судового рішення і просив апеляцію захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий в клопотанні та прокурор під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 довели про наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися і наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зокрема, суд врахував те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.345 та ч.1 ст.263 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться відповідно до категорії злочинів середнього ступеня тяжкості та тяжкого, резонансних та таких, що викликали особливу увагу суспільства, що вказує на продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КК України, оскільки безпосередньо під час затримання працівниками правоохоронного органу, намагаючись уникнути затримання та подальшої кримінальної відповідальності за вчинення злочину, ОСОБА_7 став погрожувати працівникам правоохоронного органу вбивством, використовуючи при цьому бойовий припас, а саме гранату РГД-5.

Досудове слідство по справі ведеться активно, але не може бути закінчено у встановлені строки, бо з метою всебічного дослідження обставин справи необхідно виконати ще ряд процесуальних дій.

Продовжуючи строк тримання обвинуваченого під вартою, суд також прийшов до обґрунтованого висновку про те, що підстав для скасування або зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який не вбачається, необхідність в обраному щодо нього запобіжному заході не відпала.

Переконливих даних про те, що ці ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, стороною захисту не надано.

За таких обставин, ухвала слідчого судді законна і обґрунтована.

Підстав для її скасування не вбачається, а тому клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 на домашній арешт є необґрунтоване.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2015 року про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області строком на 30 днів до 14 жовтня 2015 року включно, залишити без зміни.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3