АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/6311/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1345/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія:про застосування запобіжного
заходу ( ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
слідчого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
з секретарем - ОСОБА_9
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2015 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 ; до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме підозрюваному заборонено цілодобово залишати будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду строком на 2 місяці, до 07 листопада 2015 року, а також на нього покладені обов*язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; носити електронний засіб контролю; утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 08 вересня 2015 року та відмовити у задоволенні клопотання слідчого. На думку апелянта, підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України є необґрунтованою, оскільки докази, на які посилався слідчий є суперечливими та недостатніми. Окрім того, апелянт вважає недоведеними обставини, які свідчать про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки з моменту ймовірного вчинення інкримінованого злочину минуло 9 місяців та за цей час ОСОБА_8 не вчиняв незаконного впливу на потерпілого та свідків, не схиляв їх до зміни показань на свою користь, а тому можливість здійснення такого впливу у подальшому є лише припущенням органу досудового розслідування. Адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває на службі в органах міліції, позитивно характеризується, має родину та малолітню дитину, яку підозрюваний повинен супроводжувати у дитячий садочок, що знаходиться на відстані 5-ти кілометрів від місця проживання. За таких обставин апелянт вважає, що відсутня необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.

Вислухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтовано; вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В порядку ст.ст.276-278 КПК України 08 вересня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України. (а.с.49-51).
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 умисних тяжкого та середньої тяжкості злочинів; наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт(а.с.1-3).

Відповідно до приписів ч.ч. І, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та, з урахуванням пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів, дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 слід застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.61-64). З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд. Колегія суддів також вважає, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є законним, обґрунтованим та доцільним заходом.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 умисних тяжкого та середньої тяжкості злочинів проти життя та здоров*я особи та проти громадського порядку та моральності, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який є діючим співробітником міліції із певними владними повноваженнями та має професійні навички працівника правоохоронного органу, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки за викладених обставин, виходячи із процесуальної позиції підозрюваного щодо невизнання вини у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Доводи апелянта про наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання, роботи та родини, позитивну характеристику та відсутність судимостей, здійснення досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні за ч.1 ст.125 КК України, де ОСОБА_8 є потерпілим, хоча і заслуговують на увагу, проте на правильність висновку слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у виді домашнього арешту не впливають. Обраний запобіжний захід носить тимчасовий характер; забороняє підозрюваному залишати житло лише без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; у розумінні положень ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження та застосований з метою дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов*язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 08 вересня 2015 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 07 листопада 2015 року залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :