АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/1034/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/357/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.307 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_9 на вирок Зборівського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2015 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. с.Погрібці Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, утриманців не має, студента Зборівського коледжу ТНТУ ім. І.Пулюя, працюючого на фабриці вікон Галактика комфорт у с.Озерна Зборівського р-ну, раніше не судимого.

засуджено за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, роботи.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, студента Зборівського коледжу ТНТУ ім. І.Пулюя, працюючого на фабриці вікон Галактика комфорт у с.Озерна Зборівського району, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Вироком також вирішено питання щодо стягнення з обвинувачених судових витрат та щодо речових доказів.

Згідно з вироком ОСОБА_7 разом із обвинуваченим ОСОБА_8 , в третій декаді листопада 2014 року, перебуваючи на території недобудованої лікарні в місті Зборові Тернопільської області, знайшли суху рослину коноплі, з якої зірвали листя, таким чином виготовивши наркотичний засіб, який перенесли в одну із кімнат другого поверху зазначеної лікарні, де зберігали листя коноплі з метою збуту. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на збут наркотичного засобу, 27 березня 2015 року, близько 16 год.30 хв., перебуваючи на березі озера по вулиці Набережній в м.Зборові, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з метою незаконного збагачення, під час оперативної закупівлі накротичного засобу, за грошову винагороду в розмірі 140 гривень, збули громадянину ОСОБА_10 , 1995 року народження, жителю села Млинівці Зборівського району (Анкетні дані змінено), паперовий згорток, наповнений подрібненою речовиною, рослинного походження, темно-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено -канабісом, масою 2,05 г., в перерахунку на суху речовину.

Крім цього, 21 квітня 2015 року, в після обідню пору, ОСОБА_7 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Б.Хмельницького в м.Зборові, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, попередньо домовившись через мережу Інтернет про збут накротичного засобу, умисно, з метою незаконного збагачення, за грошову винагороду в розмірі 400 гривень, збув громядянину ОСОБА_11 , 1992 р.н., жителю села Беримівці Зборівського району (анкетні дані змінено), подрібнену речовину, рослинного походження, темно-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 5,30 г. в перерахунку на суху речовину. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_7 передав ОСОБА_11 у картонній коробці рейсовим автобусом сполученням Золочів Тернопіль.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати даний вирок в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і, застосувавши ст.69 КК України до основного покарання, призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і, застосувавши ст.69 КК України до основного покарання, призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. В решті вирок залишити без зміни.

Прокурор вважає, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність внаслідок чого обвинуваченим призначено надто м`яке покарання.

Звільняючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від призначеного покарання, також суд не врахував тяжкості вчинених злочинів і не навів в вироку, які саме обставини та дані про особу обвинувачених, окрім тих, які були враховані при призначенні покарання, давали підстави для висновку про можливість їх виправлення без відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вирок суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, наведених в вироку, кваліфікація їх дій за ч.2 ст.307 КК України та в частині застосування ст.69 КК України і призначення їм основної міри покарання в апеляційній скарзі не оскажуються, а тому ці обставини колегією суддів не переглядаються.

Прокурор не згідний із звільненням обвинувачених від відбування призначеного їм покарання з випробуванням, що випливає із суті поданої ним апеляційної скарги.

Тому стверджування прокурора в мотивувальній частині апеляційної скарги про те, що судом через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність обвинуваченим призначено надто м`яке покарання, не відповідає суті апеляційної скарги та її резолютивній частині.

Згідно з вироком при призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, його особу, а саме: його молодий вік, раніше не судимий; за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наркологічними хворобами не страждає.

За таких обставин, враховуючи щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, незначну кількість збутого наркотичного засобу та отриманих коштів, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі, однак звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, його особу, а саме: його молодий вік, раніше не судимий; за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наркологічними хворобами не страждає.

За таких обставин, враховуючи щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, незначну кількість збутого наркотичного засобу та отриманих коштів, суд вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі, однак звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Як видно із наведеного, суд взагальному мотивував можливість звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, виходячи з таких обставин.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили інкримінований їм злочин в 18 річному віці. Їх молодий вік у віповідності до ч.3 ст.66 КК України, колегія суддів вважає обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обидва обвинувачені у вчиненому злочині щиро розкаялися, активно сприяли його розкриттю, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання.

В кримінальному провадженні відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Щодо особи обвинувачених, то вони раніше правопорушень не вчиняли, є студентами і працюють, за місцем проживання негативних відгуків щодо них немає.

Наведені обставини позитивно характеризують поведінку обвинувачених до вчинення злочину.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ініціаторами вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були.

Розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції за згодою обвинувачених проводився в спрощеному порядку, у відповідності до ст.349 КПК України, і вирок суду обвинувачені не оскаржували.

Наведені обставини позитивно характеризують поведінку обвинувачених як під час, так і після вчинення злочину.

Щодо тяжкості злочину, то ч.2 ст.307 КК України, яка інкримінується обвинуваченим, у відповідності до ст.12 цього Кодексу класифікується як тяжкий злочин.

Разом з тим санкцією цієї статті передбачено мінімальне покарання в виді позбавлення волі від 6 років. Отже, за цим показником вказаний злочин майже межує із злочинами середньої тяжкості, що пом`якшує його суспільну небезпечність.

Крім того, цей злочин викрито внаслідок оперативної закупки наркотичних засобів, що також значною мірою пом`якшує тяжкість цього злочину.

Також внаслідок вчинення цього злочину жодних негативних наслідків не поступило, що також пом`якшує його тяжкість.

Наведені обставини в їх сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 злочину і ступінь небезпечності цих обвинувачених для суспільства.

Тому колегія суддів приходить до обгрунтованого висновку про можливість виправлення цих обвинувачених без реального відбування покарання, в умовах контролю за їх поведінкою та виконанням покладених на них судом обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Тернопільської області залишити без задоволення, а вирок Зборівського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2015 року стосо вно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді - три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2