Справа № 461/861/16-к
Провадження № 1-кс/461/638/16
УХВАЛА
16.02.2016 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , та протиправну бездіяльність прокурора відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 ,
скаржник звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 20.01.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про повернення їй автомобіля марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 ; визнати протиправно бездіяльність прокурора відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 щодо невинесення постанови про повернення належного їй транспортного засобу; зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 та прокурора відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 повернути їй автомобіль.
В обґрунтування скарги покликається на те, що 10.11.2015 року в неї було тимчасово вилучено автомобіль та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів. 13.11.2015 року на підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області було надано тимчасовий доступ до автомобіля марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , з можливістю його вилучення як в цілому, так і окремих його частин, деталей, вузлів. Зважаючи на те, що вона є власником автомобіля, нею було подано до старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та прокурора відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 клопотання про повернення їй тимчасово вилученого майна. Однак, згідно постанови слідчого від 20.01.2016 року, клопотання задоволенню не підлягає. Вважає, що така відмова суперечить приписам ст.ст.164, 167, 169 КПК України. Крім цього, вказує на те, що відсутні підстави для того щоб вважати, що після повернення автомобіля з нього зникнуть сліди вчинення кримінального правопорушення.
Захисник та скаржник в судовому засіданні скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просять скаргу задовольнити.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні, кожен окремо, скаргу заперечили з мотивів безпідставності. Просять відмовити у задоволенні скарги, так як ними не порушено жодних норм КПК України та вилучений автомобіль ОСОБА_3 перебуває на експертизі.
Заслухавши пояснення скаржника та його захисника, думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з нижченаведеного.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У судовому засіданні встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.11.2015 року про надання тимчасового доступу до речей та документів та їх вилучення, у ОСОБА_7 було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , з метою проведення необхідних судових експертиз, на час проведення досудового розслідування.
В той же день, тобто 13.11.2015 року старший слідчий СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 прийняв постанову про визнання вищевказаного автомобіля речовим доказом.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).
Також, в ході розгляду скарги встановлено, що 14.01.2016 року ОСОБА_3 було подано до старшого слідчого ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та прокурору відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 клопотання про повернення їй тимчасово вилученого майна, однак постановою ст.слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 20.01.2016 року було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
В ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ (п.5 ч.1 ст.164 КПК України).
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України.
Окрім того, отримавши тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю вилучення, слідчим не порушено вимоги ст.ст.167, 169, 171 КПК України, оскільки останній, скориставшись таким видом забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ, передбачений ст.159 КПК України, отримав дозвіл слідчого судді на такий доступ з можливістю вилучення вищезгаданих речей та документів, що виключає необхідність звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення на них арешту.
Згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається із п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.
З урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши обставини справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, оскільки слідчий здійснив вилучення майна на підставі ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на таке вилучення та визнав таке речовим доказом, тобто слідчим було дотримано вимоги КПК України.
Крім цього, суд враховує те, що на даний час автомобіль марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 перебуває на автотехнічній експертизі згідно постанови ст.слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 21.12.2015 року з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, що свідчить про те, що на даний час повернути автомобіль на зберігання ОСОБА_3 не можливо.
Що стосується вимоги скаржника щодо визнання протиправною бездіяльність прокурора відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 щодо невинесення постанови про повернення належного ОСОБА_3 транспортного засобу, то вважаю, що така вимога є безпідставною з огляду на вищевказані обставини.
За таких обставин, вважаю, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити повністю.
Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , та протиправну бездіяльність прокурора відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1