У Х В А Л А
10 грудня 2015 року м.Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника - ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на орган досудового розслідування.
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на орган досудового розслідування.
Вважає, що вказані речі повинні бути повернуті, оскільки є не арештованими та належать йому на праві приватної власності. Крім того, будь-якого відношення до незаконного видобутку бурштину, сприяння в цьому іншим особам чи наданні незаконної грошової винагороди працівникам правоохоронних органів не має.
Вилучений в нього працівниками УСБУ в Рівненській області в жовтні цього року в ході обшуку бурштин-сирець загальною масою 68,5 кг належить йому згідно договору купівлі-продажу від 07.06.2015 та накладної від 07.06.2015, укладеного з ФОП ОСОБА_5 .
За рахунок грошових коштів, вилучених в ході проведення обшуку в сумі 7580 доларів США та 4800 грн., він хотів купити іконостас. На даний час потреба в цьому не відпала, гроші потрібні для оплати покупки.
Просить зобов`язати орган досудового розслідування УСБУ в Рівненській області повернути йому вилучене в ході проведеного обшуку в жовтні 2015 року майно, зокрема, бурштин сирець то відходи бурштину загальною масою 68,5 кг., грошові кошти в сумі 7580 доларів США та 4800 гривень.
Скаржник скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити.
В судовому засіданні прокурор заперечив з приводу скарги та пояснив, що подана скарга не обґрунтована та не підлягає до задоволення. Просить відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Частиною 1 ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Таким чином, доступ до речей, визнання вилучених речей речовим доказом і залишення їх при матеріалах кримінального провадження можливе лише шляхом їх арешту у визначеному КПК порядку.
У ст. 167 КПК зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як встановлено в судовому засіданні, що органом досудового розслідування УСБУ в Рівненській області, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, порушено вимоги ч.5 ст. 171 КПК України, що полягає у його бездіяльності щодо неповернення майна, оскільки після вилучення майна, яке мало місце в жовтня 2015 року, ні прокурор ні слідчий з відповідним клопотанням до суду про накладення арешту на це майно не зверталися.
Крім того з досліджених в судовому засіданні долучених доказів вбачається, що відповідно до договору купівлі продажу від 07.06.2015 року та видаткових накладних №27 від 13.09.2013 року, №21 від 17.06.2014 року, №23 від 09.12.2014 року та №2 від 18.05.2015 року слідує, що частково оброблений бурштин сирець та відходи бурштину ОСОБА_3 придбав в ФОП ОСОБА_5 .
Крім того з наданого для огляду суду кримінального провадження не вбачається, що вилучені під час обшуку речі, а саме частково оброблений бурштин сирець, відходи з нього та грошові кошти в сумі 7580 доларів США, 4800 гривень, були якимось чином використані в якості предмета злочину, оскільки їх походження ОСОБА_3 підтверджено документально.
У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга ОСОБА_3 є обгрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу ОСОБА_3 на орган досудового розслідування задовільнити.
Зобов`язати орган досудового розслідування УСБУ в Рівненській області повернути ОСОБА_3 вилучене в ході проведеного обшуку в жовтні 2015 року майно, зокрема, бурштин сирець то відходи бурштину загальною масою 68,5 кг., грошові кошти в сумі 7580 доларів США та 4800 гривень.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1