Глобинський районний суд Полтавської області
Справ № 1-146/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2010 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Прикіпєлової Л.В.

при секретарі - Таранець Л.П.

з участю прокурора - Чернова В.ОЛ.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Глобине кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4

Кринки Глобинського району Полтавської області, остійної роботи не

маючого, раніше судимого:

- 29.07.1999р. вироком Глобинського районного суду за ст.ст.140 ч.3,44,14 КК

України на 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Звільненого

28.03.2000 року;

- 15.09.2000р. вироком Глобинського районного суду за ст.ст.140 ч.2, ст.14 КК

України на 1 рік позбавлення волі. Звільненого 7.07.2001р.;

- 4.10.2002р. вироком Глобинського районного суду за ч.3 ст.186 КК України

на 2 роки позбавлення волі. Звільненого 26.09.2004р., -

-24.11.2006 року вирок Глобинськ5ого районного суду Полтавської області за ч.1 ст. 187, ст. 395, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, та за переглядом постановою від 08.07.2008 року Крюківського районного суду м. Кременчука не відбутий строк 1 рік 9 місяців 21 день позбавлення волі замінено на обмеження волі. Постановою від 12.08.2009 року Комсомольського районного суду Полтавської області 20.08.2009 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 16 днів,

-у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

в с т а н о в и в :

07.04.2010 року, близько 14.00 годин, в селі В. Кринки, Глобинського району, Полтавської області ОСОБА_2, будучи раніше неодноразово судимим за корисні злочини, перебуваючи в будинку ОСОБА_3 (1937 р.н.) по вул. Дружби, 3, у відсутності господарки, яка знаходилась у суміжній кімнаті, підняв на кроваті подушку і побачив там гроші, та вирішив їх викрасти і, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, він, скориставшись відсутністю господарки ОСОБА_3, таємно викрав вказані гроші в сумі712 гривень та сховав їх до задньої кишені своїх брюк. Коли через декілька хвилин до кімнати зайшла ОСОБА_3 то побачила, що грошей на ліжку немає, а тому розуміючи, що їх викрав ОСОБА_2, і викравши таким чином вчинений ним злочин, почала вимагати у останнього повергнення грошей, однак ОСОБА_2 почав опиратись та розуміючи, що викритий, продовжив дії на заволодіння грошима, і, з метою можливості подальшого вільного розпорядження викраденим, відштовхнув потерпілу, яка загороджувала йому вільних вихід з будинку, від поштовху ОСОБА_3 впала на підлогу, скориставшись цим ОСОБА_2 вибіг на вулицю, після чого, за декілька днів, награбоване використав на придбання спритних напоїв та їжі.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину за обвинувальним висновком за ч.2 ст.186 КК України не визнав повністю, вказуючи, що дійсно, 07.04.2010 року він працював по найму у потерпілої на городі. Близько 14.00 годин зайшов до неї в будинок щоб та його нагодувала. ОСОБА_3 почала готувати для нього їжу і з ножем зайшла в суміжну кімнату, потім повернулась і почала вимагати від нього її гроші, звинувачуючи у їх викраденні. Так як у неї в руках був ніж і вона не давала можливості вийти з будинку то він (ОСОБА_2) відштовхнув її, вона упала на підлогу, в він отримав можливість вибігти з хати, що і зробив.

Дослідивши та перевіривши в судовому засіданні зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_2 у скоєні відкритого викрадання чужого майна (грабіж) поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілої, вчиненого повторно доводиться слідуючим.

- Поясненнями потерпілої ОСОБА_3 яка повідомила суду, що має пристарілий вік (1937р.н.), і за віком є непрацездатною. Проживає одиноко в своєму будинку. 07.04.2010 року, вдень, до неї зайшов раніше незнайомий їй ОСОБА_2 і попросив дати йому оплачуваєму роботу на її городі. Вона погодилась і він почав працювати та боронувати город. Близько 14.00 годин 07.04.2010 року листоноша принесла їй 754 гривень пенсії з якої 40 грн. вона (ОСОБА_3) поклала в кишеню свого фартуха щоб надалі розрахуватись з ОСОБА_2 за роботу, а решту: 714 грн. поклала у прихожій на кроваті, під подушку. Через декілька хвилин в будинок до неї зайшов ОСОБА_2 і попросив його нагодувати. Вона почала збирати їсти і з ножем пішла в суміжну кімнату, щоб відрізати сала. Коли вийшла до прихожої то побачила, що на кроваті потривожено покривало то подушка і виявила, що з-під подушки зникло 712 гривень та залишилось 2 гривні. Так як за декілька хвилин до цього гроші там були то вона зрозуміла, що їх викрав ОСОБА_2 і почала у нього вимагати повернення грошей, заявляючи, що з кімнати не випустить. ОСОБА_2 продовжував викрадення заперечувати і, відштовхнув її, вона впала на підлогу, а він, отримавши можливість вийти, вибіг на вулицю і зник. Небезпеки для свого життя вона не відчувала.

- З оголошених та досліджених в судовому засіданні матеріалів відтворення обставин та обстановки події з фото таблицями (а.с.33-36) вбачається, що ОСОБА_2 в присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в деталях розповів і показав на місці в будинку ОСОБА_3, як він 07.04.2010 року в з-під подушки, на кроваті у прихожій викрав 712 грн. грошей належних ОСОБА_3 і як його викрав в крадіжці потерпіла, однак не дивлячись на це він, щоб не повертати гроші, відштовхнув ОСОБА_3, яка закривала йому вихід з будинку, потерпіла впала на підлогу скориставшись цим він вибіг на вулицю з грошима, які в подальшому перерахував, їх було 712 грн.

- Дані матеріали відтворення не мають протиріч з поясненнями ОСОБА_2 на а.с. 13, а.с. 18, а.с. 54.

- Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що разом з ОСОБА_5 вона в якості понятої була на відтворенні обстановки та обставин події вчинення злочину, зазначених на а.с. 33-36 де ОСОБА_2, добровільно, без будь-якого тиску, розповідав і показував на місті як він, 07.04.2010 року таємно, на кроваті, з-під подушки в будинку ОСОБА_3 викрав 712 грн. а коли потерпіла зразу ж викрила його і почала вимагати повернення їй грошей, то він, щоб не віддавати гроші, відштовхнув ОСОБА_3, яка йому загорожувала вихід і коли та упала, то вибіг з будинку на вулицю.

- Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що 07.04.2010 року, близько 14.00 годин, вона дійсно приносила гр.-ці ОСОБА_3 додому пенсію в сумі більшу за 700 грн. пізніше почула, що ці гроші у пенсіонерки викрадено.

- Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 (син потерпілої) та ОСОБА_8 (невістка) повідомили, що в післяобідішний час він ОСОБА_3 взнали, що чоловік, який

працював у неї на городі, викрав у неї 07.04.2010 року з-під подушки в кімнаті 712 гривень пенсії яку вона 07.04.2010 року отримала. Вона намагалась чоловіка затримати, та вимагала від нього повернення викрадених грошей, але той її відштовхнув і вибіг на вулицю.

- Усною заявою від 07.04.2010 року ОСОБА_3 до правоохоронних органів про викрадення у неї вдома, з-під подушки, невідомим їй чоловіком 712 гривень (а.с.2).

- Протоколом огляду місця пригоди (а.с.4) згідно якого у ОСОБА_3 в с. В. Кринки є будинок присадибного типу, який має приміщення за переліком аналогічним її поясненням, а також в будинку є вітальня (прихожа) де є убрана покривалом кровать з подушками.

- Протоколом (а.с.31, 32) пред»явлення осіб для впізнання де серед аналогічних за віком і статурою трьох чоловіків потерпіла ОСОБА_3 за характерними рисами обличчя впізнала у ОСОБА_2 того чоловіка який 07.04.2010 року викрав у неї 712 грн. пенсії коли нею був викритий то не повертаючи грошей, продовжуючи дії на їх заволодіння відштовхнув ОСОБА_3 і вибіг з будинку на вулицю де і скрився.

Всі вищевказані докази узгоджуються між собою.

Отже, вирішуючи питання про кваліфікацію дій підсудного та даючи оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілої ОСОБА_3, вчинений повторно, коли розпочав заволодіння грошима потерпілої в сумі 712 грн. таємно, і надалі будучи викритим потерпілою і не дивлячись на це, продовжував дії, спрямовані на утримання грошей, застосувавши при цьому насильство до ОСОБА_3, яка намагалась повернути від ОСОБА_2 свої гроші, відштовхнув її, чим звільнив собі вихід з будинку, та вибіг на вулицю де вже міг вільно розпорядитись грошима, тобто заволодіння грошима почалося таємно але в процесі злочинних дій стало відритим, атому органи досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудного за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадання чудого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілого, вчинений повторно.

Вина підсудного знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

Доводи підсудного ОСОБА_2 про те, що він взагалі грошей не викрадав і не мав наміру заволодіння ними не заслуговують на увагу і спростовуються добутими і дослідженими доказами по справі в їх сукупності, і тому суд розцінює їх доводи як намагання підсудного пом»як шити відповідальність за скоєне а також суд звертає увагу і на досліджені судом свідчення ОСОБА_9 (брата підсудного) який повідомив, що ОСОБА_2, грошей у 2010 році не мав, однак в квітні (після 07.04.2010 року) він бачив у ОСОБА_2 десять пляшок з-під горілки ємкістю по 0,5л а також ОСОБА_2 пригощав його (свідка) в квітні 2010 року горілкою. Тобто робив покупки, які вимагають грошових витрат. Також суд звертає увагу на те, що на досудовому слідстві ОСОБА_2 повністю визнав свою вину та на а.с. 18,54 під час допиту повідомляв обставини викрадання ним 712 гривень які за змістом не мають протиріч як з поясненнями потерпілої ОСОБА_3 так і відтворення з участю ОСОБА_2 на а.с. 33-36, а тому суд критично відноситься до посилань підсудного в судовому засіданні, що його допит зазначений на а.с. 18, 54 не мав місця.

Призначаючи підсудному ОСОБА_2 покарання суд виходить із вимог ст. 65 КК України, при цьому враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, спосіб та мотиви вчиненого злочину, обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання.

Відповідно висновків амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 374 від 28.05.2010 року ОСОБА_2 будь-якими хронічними психічними захворюваннями або тимчасовим розладом психічної діяльності раніше не страждав, в тому числі і в момент інкримінованого йому злочинного діяння. Інкриміновані злочинні дії винив в стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під дію ст.. 19 п.п.2, 3 та ст.. 20 КК України не підпадає. Може предстати перед слідством та судом. (а.с.59-63).

Суд вважає ці висновки обґрунтованими і правильними.

По місцю проживання ОСОБА_2 характеризується посередньо.

Згідно медичних висновків (а.с.86) він має синдром залежності до алкоголю і потребує примусового нарколікування.

Обставин пом»якшуючих його покарання згідно ст.. 66 КК України не виявлено.

Обтяжуючи обставини такі як вчиненні злочину повторно суд вважає вмінені зайво, так як є кваліфікуючою ознакою вчинення злочину. Така обтяжуюча обставина як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп»яніння недоведена і підлягає також виключенню.

З урахуванням скоєного ОСОБА_2 і всіх даних про його особу, суд вважає можливим обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_2 вчинив новий злочин в період невідбутого покарання за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 24.11.2006 року, переглянуто 08.07.2008 року Крюківським районним судом м. Кременчука, коли невідбутий строк 1 рік 9 місяців 21 день замінено на обмеження волі і надалі 20.08.2009 року звільненого умовно-достроково на 8 місяців 18 днів то суд вважає необхідним остаточно призначити покарання в порядку ст. 71 КК України.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним і призначити йому за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 4 роки 4 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироку чинності залишити попередній взяття під варту.

Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_10 з часу затримання від 17.04.2010 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ Л.В.ПРИКІПЄЛОВА