Справа № 283/1763/15-к
провадження №1-кп/283/131/2015
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
11 серпня 2015 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі :

під головуванням - судді ОСОБА_1

з секретарем судових засідань - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Малині Житомирської області кримінальне провадження внесеного в ЄДРДР за № 00000234 від 23.03.2015 року по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
22 березня 2015 року близько 01-ї години 15 хвилин, обвинувачений, помітивши біля кафе «Шанс» на вул. Грушевського в м. Малині Житомирської області раніше незнайому йому особу, з корисливих мотивів, вирішив відкрито заволодіти її майном.

З цією метою, в зазначений час обвинувачений реалізуючи свій умисел, переслідуючи потерпілого, який повертався додому, рухаючись вулицею Романенка, неподалік від будинку №19, підбіг до ОСОБА_4 , правим кулаком наніс два удари в потиличну ділянку голови, два удари по спині та один удар по правій нозі в область стегна. Після цього, обвинувачений обома руками повалив потерпілого на землю, з метою подолання опору останнього та обшукав кишені його верхнього одягу. Помітивши в лівій руці ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5830» та грошові кошти, з застосуванням фізичної сили вихопив їх з руки та зник з місця події, тим самим відкрито заволодів майном потерпілого, завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 955 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав вину повністю, показавши, що 22 березня 2015 року близько 01-ї години знаходячись поблизу кафе «Шанс» в юрбі своїх знайомих, побачив, як повз пройшов молодий хлопець, та повернув на безлюдну вулицю. Реалізуючи свій умисел на заволодіння майном потерпілого, він прослідував за ним по вул. Н.Сосніної та ОСОБА_6 , та наздогнавши біля будинку №19 по вул. Романенка почав наносити удари по голові та спині, а потім повалив на землю. Бачив, як ОСОБА_4 попередньо вийнявши з кишень мобільний телефон та гроші в сумі 540 грн. намагається відкинути їх подалі від себе, а тому він вихвативши їх з руки останнього, пішов в напрямку центра міста. Розкаюється у вчиненому.Завдану шкоду відшкодував в повному обсязі.

Потерпілий показав, що повертаючись 22 березня 2015 року додому бачив, як його переслідує обвинувачений, який скориставшись відсутністю вуличного освітлення наздогнав його та наніс декілька ударів по голові та спині, а також по правій нозі, поваливши при цьому на землю обома руками. При намаганні відкинути від себе телефон та гроші, обвинувачений вихопив їх та пішов. Завдану шкоду йому відшкодовано, претензій до ОСОБА_5 він не має. Просив не обирати йому реальну міру покарання.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо винності обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та кваліфікує його дії як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При обранні покарання суд виходить із загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину, розкаявся, добровільно відшкодував завдану злочином шкоду, що є обставинами, які пом`якшують покарання, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, враховуючи думку потерпілого, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк - один рік, поклавши на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі мобільний телефон торгової марки «Samsung GT-S 5830», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому за належністю після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: