Провадження № 1-кс/3957/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 28.12.2013 року про закриття кримінального провадження, -
В С Т А Н О В И В:

10.07.2014 року заявник звернувся із скаргою, посилаючись на те, що 28.12.2013 року слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0002144 від 28.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Однак заявник вважає, що визначені слідчим підстави для закриття кримінального провадження не відповідають дійсності, а тому просив скасувати постанову слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 28.12.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0002144 від 28.12.2012 року, копію якої він, знаходячись з 24.11.2011 року під вартою в Київському СІЗО, до теперішнього часу не отримав.
В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відео конференції, заявник заяву підтримав.
В судове засідання слідчий, надавши копію постанови про закриття кримінального провадження, не з`явився, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що, перебуваючи в місцях позбавлення волі, ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення судово-медичним експертом ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, відомості про що були внесені Шевченківським РУГУ МВС України в м. Києві до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0002144 від 28.12.2012 року.
28.12.2013 року слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 за результатом розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0002144 від 02.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_5 ознак будь-якого кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Разом з тим, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити, чи було дотримано органом досудового слідства вимоги ст. 284 КПК України. Проте, слідчим такі вимоги закону дотримано не було.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Разом з цим, постанова від 28.12.2013 року про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування з огляду на зміст заяви про кримінальне правопорушення.
Так, за змістом постанови висновок про відсутність у ОСОБА_5 ознак будь-якого кримінального правопорушення слідчий обґрунтував тим, що в ході проведеної перевірки фактів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , не виявлено.
Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину можливо у разі встановлення, що діяння мало місце, але кримінальним законом воно не визнається злочином, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки складу злочину, але внаслідок малозначності не становить суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним; діяння вчинено в стані необхідної оборони або крайньої необхідності; мало місце добровільна відмова від вчинення злочину; особа не є суб`єктом злочину або не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.
Водночас, зі змісту постанови не вбачається, що слідчим перевірялось повідомлення заявника та всім вказаним ним даним надано належної оцінки. Окрім того, слідчим не наведено належного обґрунтування щодо можливості з`ясування обставин правопорушення шляхом допиту самого заявника або свідків щодо обставин події, учасниками чи очевидцями яких вони були. Такі дані в змісті постанові відсутні.
Отже, не встановивши наявність події злочину, слідчий прийшов до передчасного висновку про відсутність складу злочину.
За змістом ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, передбачених частиною першою цієї статті, які підлягають доказуванню, адже мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком деяких випадків, покладається на слідчого, прокурора.
Так, як зазначив слідчий у постанові про закриття кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що проведення судово-медичним експертом ОСОБА_5 судово-медичної експертизи №6604 від 29.11.2011 року, згідно з висновком якої наявні у ОСОБА_3 тілесні ушкодження не було віднесено до ушкоджень, за спричинення яких настала б кримінальна відповідальність у особи, яка, можливо, їх спричинила.
За аргументацією слідчого, такий висновок не відносить його до завідомо неправдивого, а судово-медичного експерта ОСОБА_5 до особи-підроблювача, оскільки відомості щодо неправомірних дій ОСОБА_5 викладені виключно в заяві, крім них жодних доказів, які б вказували на неправомірність дій ОСОБА_5 , не встановлено, що унеможливлює пред`явлення підозри судово-медичному експерту ОСОБА_5 .
Крім того, судово-медичний експерт ОСОБА_5 провів судово-медичну експертизу в установленому законом порядку. Фактів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_5 відносно заявника було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України, не виявлено.
Між тим, з оскарженої постанови убачається , що слідчим не був визначений той обсяг слідчих дій, які необхідно вчинити у даному кримінальному провадженні, та не визначено, які процесуальні дії виконані, тобто які долучені та досліджені документи, допитані особи, дані щодо яких наявні в матеріалах цього провадження, та за обставинами, що підлягають у ньому доказуванню.
Однак, в основу рішення про закриття кримінального провадження слідчим покладені лише пояснення судово-медичного експерта ОСОБА_5 . При цьому постановою слідчого кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діях саме судово-медичного експерта ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.
Проте, як обґрунтовано зазначено заявником та доводи якого заслуговують на увагу, в постанові не вказано на наявність добутих в ході досудового розслідування будь-яких об`єктивно достатніх даних, які б свідчили про виконання будь-яких слідчих (розшукових) дій, про їх проведення або недоцільність проведення певних дій, а, отже, і матеріали кримінального провадження, які до суду надані не були, вочевидь їх не містять.
Виходячи з цього, документального підтвердження виконання вимог закону, що під час досудового розслідування було вжито необхідних заходів для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, немає, а тому питання про наявність чи відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відповідно до вимог КПК України слідчим належним чином і з достатньою повнотою не з`ясовані, внаслідок чого прийняте ним рішення про закриття цього кримінального провадження, вважаю передчасним і безпідставним.
Таким чином, за результатами розгляду скарги слідчий суддя, ознайомившись з постановою, якою закрито кримінальне провадження, заслухавши пояснення заявника, не може погодитись, що постанова слідчого є обґрунтованою, а досудове слідство проведено належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.
За таких обставин, за результатами перевірки законності прийнятого рішення, зважаючи на те, що скарга є обґрунтованою, слідчий суддя вбачає підстави для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 303- 309, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

Скасувати постанову слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 28.12.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0002144 від28.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, а матеріали кримінального провадження №0002144 направити до Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1