Справа №638/919/15-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова скаргу ФОП ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Дзержинського району міста Харкова, -
установив:
28.01.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органів прокуратури Дзержинського району м. Харкова, в якій просить: постановити ухвалу, якою зобов`язати прокурора прокуратури Дзержинського району міста Харкова внести дані щодо заяви повідомлення про злочин ЄРДР та почати досудове розслідування.
В судовому засіданні заявник неодноразово не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.
Прокурор прокуратури Дзержинського району м. Харкова у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд, вислухавши пояснення заявника, пояснення прокурора, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:
24.10.2014 року до прокуратури Дзержинського району міста Харкова надійшла заява ОСОБА_3 щодо внесення до ЄРДР даних стосовно незаконних дій суддів Харківського апеляційного господарського суду.
Відповідно до ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Положення статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому тільки фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
До того ж підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 124 Конституції України та положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.07.07 року № 8 «Про незалежність судової влади», правосуддя в Україні здійснюється виключно судом. Судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльність судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
У разі незгоди із судовими рішеннями сторона по справі не позбавлена права оскаржити вказане судове рішення в апеляційному і касаційному порядку.
Крім цього, статтями 126 та 129 Конституції України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкорюються тільки закону. Вплив на них будь-яким способом забороняється. Одним з основних конституційних принципів правосуддя є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, законодавством України передбачається процесуальний порядок оскарження та опротестування рішень судів з метою усунення судових помилок.
Відповідно до ст. 375 КК України підставою для притягнення суддів до кримінальної відповідальності є постановлення ними завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали чи постанови, а сама по собі незгода із судовим рішенням, постановленим по вказаній справі, і крім того, незгода з мотивувальною частиною судового рішення , не може бути підставою для притягнення судді, який їх постановив, до кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного, керуючись ст.303- ст.307 КПК України, -
СЛІДЧИЙ СУДДЯ У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ФОП ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Дзержинського району міста Харкова відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_4