Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/661/15-к
Провадження № 1-кп/499/54/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.09.2015 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, обвинувальний акт кримінального провадження №0000150 від 14.05.2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, на утриманні має малолітнього сина, освіта середня, не працює, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, ст.185 ч. 1 КК України;

ВСТАНОВИВ:

05.06.2015 до Іванівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт кримінальному провадженні №0000150 від 14.05.2015 року про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, щодо ОСОБА_4 . Потім, 01.07.2015 до Іванівського районного суду надійшов ще один обвинувальний акт №0000180 відносно ОСОБА_4 про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

23.09.2015 року за клопотанням прокурора два провадження було об`єднано в одне і йому було присвоєно єдиний номер 499/661/15-к.

Зі змісту наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13.05.2015 приблизно о 10.00 годин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився по місцю свого мешкання в АДРЕСА_1 . В цей час в зв`язку з скрутним матеріальним становищем у ОСОБА_4 виник умисел на здійснення крадіжки залізобетонного стовпа, який знаходився на території сіносховища, яке належить ТОВ «Авангард - К» розташованого за межами с. Благоєво Іванівського районна Одеської області шляхом його демонтування та вилучення з нього металевої арматури, з метою її подальшої продажі.

Цього ж дня, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, проник на територію даного сіносховища, з цілю крадіжки чужого майна, яке належить ТОВ «Авангард - К». Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення майна, а саме стовпика, знаходячись на території даного сіносховища ОСОБА_4 , побачивши вкопаний в землю стовп, розміром 7 метрів. З корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 почав молотом розбивати даний стовп, щоб він впав на землю, а потім демонтувати з нього металеву арматуру.

Під час цього на дану територію приїхав начальник «Авангард - К» ОСОБА_5 разом з завідувачем авто-парка «Авнгард - К» ОСОБА_6 та помітили, як ОСОБА_4 розбиває молотом залізобетонний стовп. Після зауважень ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ОСОБА_4 припинив розбивати даний стовп.

Таким чином, ОСОБА_4 довести до закінчення свій злочинний намір не зміг по причинам, які не залежали від його волі.

Також, судом встановлено, що 21.01.2015 приблизно о 08.00 годин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився по місцю свого мешкання в АДРЕСА_1 . В цей час в ОСОБА_4 було скрутне матеріальне становище, через що в нього виник умисел здійснити крадіжку залізобетонного стовпа, який знаходився на території сіносховища, яке належить ТОВ «Авангард - К» за межами с. Благоєво, Іванівського районна, Одеської області, з метою демонтування металевої арматури, яку в подальшому продати з метою особистого збагачення.

Цього ж дня близько 09.00 годин ОСОБА_4 взяв молот, пилку по металу та пішов реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на викрадення металевої арматури з залізобетонного стовпа.

Шляхом вільного доступу ОСОБА_4 проник на територію сіносховища, яке розташоване за межами с. Благоєво, Іванівського району, Одеської області та побачив залізобетонний стовп висотою 7 метрів, який був вкопаний в землю. Надалі ОСОБА_4 молотом почав розбивати даний стовп, щоб він впав та в подальшому демонтувати з нього металеву арматуру.

Працюючи до обіду, точний час слідством не встановлено ОСОБА_4 звалив залізобетонний стовп на землю, після чого пішов до себе додому поїсти та перепочити.

Після, перепочинку близько 14.00 годин ОСОБА_4 повернувся на територію сіносховища, та почав продовжувати свій злочинний намір направлений на демонтування металевої арматури. ОСОБА_4 демонтував метал близько до 22.00 годин, але так і не встиг вийняти весь метал з бетону, після чого пішов додому.

22.01.2015 близько 08.00 годин ОСОБА_4 повернувся на територію сіносховища, з метою закінчити свій злочинний умисел, спрямований на викрадення металевої арматури з залізобетонного стовпа.

Цього ж дня близько 15.00 годин ОСОБА_4 , закінчив свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна ТОВ «Авангард-К», демонтувавши металеву арматуру, котру близько 16.00 годин продав місцевій жительці с. Благоєво Іванівського району Одеської області ОСОБА_7 за 160 гривен.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , причинив ТОВ «Авангард-К» матеріальний збиток в розмірі 980 гривен.

ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, здійснив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходилось на балансі ТОВ «Авангард - К», чим заподіяв матеріальний збиток ТОВ «Авангард - К» на суму 980 гривень.

Дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю та розповів про обставини скоєння ним даних кримінальних правопорушень, а саме, що в зв`язку з скрутним матеріальним становищем вчинив крадіжку. В скоєному розкаюється, матеріальну шкоду відшкодував в повному обсязі, в подальшому скоювати злочини не буде.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При судовому розгляді судом з`ясовано, що учасники розгляду правильно розуміють зміст встановлених фактичних обставин скоєного злочину, їх позиція істинна та добровільна, а також їм роз`яснено, що у випадку не дослідження зібраних доказів судом вони будуть позбавлені права оспорювати означенні фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню в ході судового слідства, визнав можливим, допитавши підсудного, обмежитися дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: згідно довідки Благоївського сільського голови від 13.05.2015 р., обвинувачений ОСОБА_4 характеризується задовільно, з родичами перебуває у добрих відносинах. У наркологічному та психіатричному кабінеті на обліку не перебуває, про що свідчать довідки ЦРБ. На утриманні має неповнолітню дитину 1998 року народження.

Завдана потерпілому матеріальна шкода на суму 980 грн.00 коп. відшкодована в повному обсязі на стадії досудового розслідування, що підтверджуються квитанцією ТОВ «Авангард К».
В судове засідання представник ТОВ «Авангард - К» не з`явився, цивільний позов не подавав. До суду направив клопотання розглядати провадження без його участі.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_4 а у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка) передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, не працює, характеризується задовільно.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - його щире каяття, повне відшкодування шкоди завданої злочином.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання не встановлено.
Тому суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення за ним нагляду і за вчинені злочини йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому, до нього, доцільно застосувати ст.75 КК України.

На виконання ч.9 ст.100 КПК України суд вважає, що речові докази - металевий молот, ножівка по пилянню металу, передані під розписку ОСОБА_4 підлягають знищенню.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення;
- передбаченого ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;
- передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік і 2 місяці;
У відповідності до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік і 2 місяці.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування цього покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 1 рік.

Речові докази - металевий молот, ножівка по пилянню металу, передані під розписку ОСОБА_4 знищити.
Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1