Справа № 1-88/11
П О С Т А Н О В А

07 грудня 2011 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Грищенко М. В.,

., при секретарі - Дубчак Н.В., з участю: прокурора - Ценіної Н.Ю.,

захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - ОСОБА_2, захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_4, , розглянувши в порядку попереднього розгляду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.І ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.З ст.258, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Справа надійшла на розгляд Брусилівського районного суду з обвинувальним висновком. Підсудність справи Брусилівському районному суду Житомирської області визначена головою апеляційного суду Житомирської області.

В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи захисник обвинуваченого ОСОБА_1 подав письмове клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів істотного порушення кримінально-процесуального законодавства, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

В клопотанні зазначено, що під час досудового слідства не забезпечено право підсудного ознайомитись з усіма матеріалами кримінальної справи, оскільки при виконанні вимог ст.218 КПК України не були надані для ознайомлення приєднані до справи як речові докази документи, які перебувають в камері схову Попільнянської районної прокуратури, а саме: дв^журнали виконаних робіт по 48арк. кожен, які були вилучені в ТОВ «Гранд Ком», журнал реєстрації посвідчень (48 арк), книга вихідної кореспонденції (87 арк.), журнал реєстрації вхідної кореспонденції (98арк.), книга реєстрації договорів за 2007-2010 роки (46 арк.) крига реєстрації по інституту (9арк.), які були вилучені в філії «Житомиркомундорпроект».

Також в клопотанні зазначено, що складений і отриманий підзахисним обвинувальний висновок не відповідає вимогам ст.223 КПК України. Обвинувальний висновок слідчим прокуратури не підписано, не вказано його місце складання, на першій сторінці зазначені анкетні дані підзахисного, які не відповідають дійсності. Описова та резолютивна частина обвинувального висновку не відповідає вимогам ст.223 КПК України.

Захисник ОСОБА_2 доповнив клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, зазначивши, що дії підзахисного ОСОБА_1 щодо використання завідомо неправдивого документа кваліфіковані за ч.З ст.358 КК України і за цією нормою предявлено обвинувачення. Відповідно до Закону України №3207-УІ від 07.04.2011 року, яким внесені зміни до ст.358 КК України, використання завідомо підробленого документа передбачене за ч.4 ст.358 КК України. Крім того відповідно до вищевказаного закону дії директора ТОВ «Гарант Ком» не можуть кваліфікуватися за ст.364 КК України. Таким чином підзахисному ОСОБА_1 предявлене неконкретне обвинувачення, а саме стаття та її частина не відповідає кримінального закону, яким передбачене інкримінуєме діяння. В протоколах про предявлення для ознайомлення матеріалів справи обвинуваченим ОСОБА_1 та ОСОБА_3 допущені суттєві порушення аимог ст.220 КПК України, а саме не зазначено кількість томів і аркушів, які надаються для ознайомлення.

В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи захисник обвинуваченого ОСОБА_1 також подав письмове клопотання про розгляд під час попереднього розгляду справи скарг на дії слідчого та розгляд скарги на постанову про порушення кримінальної справи.

В клопотанні зазначено, що 17.06.2011 року до Попільнянського районного суду направлена скарга на дії слідчого щодо накладення арешту на майно підзахисного, винесення постанови про відсторонення від посади та про відмову в задоволенні клопотань про призначення експертиз - будівельно-технічної та бухгалтерської.

20.06.2011 року постановою Попільнянського районного суду дана скарга направлена прокурору для приєднання до матеріалів кримінальної справи і зазначено, що відповідно до ст.234 КПК України розгляд скарги проводиться під час попереднього розгляду справ» або при розгляді справи по суті.

15.08.2011року до Попільнянського районного суду направлена скарга на дії слідчого щодо порушення права на захист, а саме, 12.08.2011 року предявлено обвинувачення ОСОБА_1 і після допиту обвинуваченого йому негайно в цей же день оголошено про закінчення досудового слідства. Постановою Попільнянського районного суду дана скарга направлена прокурору Попільнянського району для приєднання до матеріалів кримінальної справи для розгляду її в порядку ст.234 КПК ^ України.

12.08.2011року до Попільнянського районного суду направлена скарга на постанову прокурора Попільнянського району від 10.08.2011 року про порушення кримінальної ' справи за ч.З ст.358 КК України відносно ОСОБА_1

17.08.2011року Попільнянським районним судом скарга задоволена і постанова пр© порушення кримінальної справи скасована.

На дане рішення Попільнянського районного суду прокурором району внесена апеляційна с карга.

02.09.2011року апеляційним судом Житомирської області постанова Попільнянського районного суду від 17.08.2011 року скасована і скарга направлена на новий розгляд.

19.09.2011року постановою Попільнянського районного суду скарга направлена до суду для приєднання до матеріалів кримінальної справи і розгляду її в порядку, передбаченому ст.236 КПК України.

В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи захисник обвинуваченого ОСОБА_3 подав письмове клопотання про закриття кримінальної справи па обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України за відсутністю в його діях складу злочину. В обгрунтування такого клопотання зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» від 07.04.2011 року внесено зміни до ст.364 КК України шляхом її викладення в новій редакції, яка набрала чинності з 01.07.2011 року. Згідно примітки 1 до ст.364 КК України в редакції даного Закону службовими особами у статті 364 КК України є особи, які постійно, тимчасово чв за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають в органах державної влади, оранах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням. Особи, які займають посади, повязані з виконанням аналогічних фунцій на підприємствах, в установах, організаціях приватного права, не є субєктом злочину, передбаченого ст.364 КК України. Згідно обвинувачення ОСОБА_3 обіймає посаду директора ТОВ «Гарант Ком», яке відповідно до ст.ст. 81, 83, 87 ЦК України є юридичною особою приватного права, а тому він не є субєктом злочину, передбаченого ст.364 КК України.

Обвинуваченими ОСОБА_1, ОСОБА_3 були підтримані клопотання, заявлені захисниками.

Захисник ОСОБА_2 додатково пояснив, що про документи, які не були надані для ознайомлення, стало відомо після ознайомлення зі змістом обвинувального висновку, копія якого була отримана після надходження справи до суду.

Для огляду суду була надана копія обвинувального висновку, яка була вручена обвинуваченому ОСОБА_1 В наданій копії обвинувального висновку відсутні підписи слідчого.

Прокурор в запереченнях на клопотання захисників зазначила, що скарга на дії слідчого може бути розглянута лише при розгляді кримінальної справи по суті, оскільки питання, викладені в скарзі, не підлягають вирішенню на попередньому розгляді відповідно до ст.237 КПК України, вирішуються при постановленні вироку відповідно до ст.324 КПК України. Дії слідчого при провадженні досудового слідства вважала законними. Скаргу на постанову прокурора Попільнянського району від 10.08.2011 року про порушення кримінальної справи за ч.З ст.358 КК України відносно ОСОБА_1 розглянути неможливо, враховуючи те, що при попередньому розгляді кримінальної справи судом не здійснюється оцінка доказів. Питання про те, чи мало місце діяння, чи має це діяння склад злочину визначається судом при постановленні вироку. Клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування з підстав порушення права на захист, оскільки обвинуваченому не Надано всіх матеріалів кримінальної справи для ознайомлення, а також з підстав невідповідності обвинувального висновку ст.223 КПК, заявлено з надуманих мотивів. Підсудний та його захисник в повній мірі ознайомилися із матеріалами кримінальної справи, про що свідчать їхні підписи у відповідних протоколах. Заяви з приводу питань, які викладені в клопотанні, до слідчого не надавалися. ОСОБА_1 не позбавлений права знайомитися з матеріалами кримінальної справи та речовими доказами ( ст.255 КПК України). В матеріалах кримінальної справи знаходиться обвинувальний висновок, який відповідає вимогам ст.223 КПК України.

Прокурор підтримала такі заперечення і вважала, що В задоволенні клопотань слід відмовити і справа може бути призначена до судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, їх захисників, суд прийшов до висновку про наступне.

Згідно 3 ч.І ст.246 КПК України при попередньому розгляді справи суддя з власної ініціативи чи за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного представника, потерпілого, позивача, відповідача або їх представників своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Відповідно до ст. 218 КПК України, визнавши зібрані докази достатніми для складання обвинувального висновку і виконавши вимоги статті 217 цього Кодексу,

слідчий зобов'язаний оголосити обвинуваченому, що слідство в його справі закінчено що він має право на ознайомлення з усіма матеріалами справи як особисто, так і з допомогою захисника, а також може заявити клопотання про доповнення досудов слідства.

Про те, що обвинуваченому оголошено про закінчення слідства і що йому пред'явлено матеріали справи для ознайомлення, зазначається в протоколі про оголошення обвинуваченому про закінчення слідства і пред'явлення йому матеріалів справи.

Матеріали досудового слідства пред'являються для ознайомлення підшитими і пронумерованими.

Статтею 220 КПК України передбачено, що про оголошення обвинуваченому про закінчення досудового слідства і про пред'явлення йому матеріалів справи для ознайомлення слідчий складає протокол з додержанням правил статті 85 цього Кодексу. Крім того, в протоколі зазначається, які саме матеріали ( кількість томів і аркушів) були, пред'явлені для ознайомлення, чи ознайомилися обвинувачений і захисник з матеріала кримінальної справи, протягом якого часу проходило ознайомлення із справою і які клопотання були заявлені обвинуваченим та його захисником.

В ході попереднього розгляду кримінальної справи при зясуванні обставин оголошення обвинуваченим про закінчення слідства і предявлення їм матеріалів кримінальної справи встановлено, що 12 серпня 2011 року було оголошено обвинуваченим про закінчення досудового слідства і обвинувачені виявили бажання ознайомитися з матеріалами справи з участю захисника ( Т.12 а.с. 258, 263). Згідно із змістом протоколу ознайомлення обвинуваченого і його захисника з матеріалами справ» від 18 серпня 2011 року слідчий предявив для ознайомлення обвинуваченому ОСОБА_1 та його захиснику ОСОБА_2 всі матеріали справи у підшитому та пронумерованому вигляді на 12 томах, ознайомлення проходило з 13.08.2011 року по

18.08.2011року, кількість аркушів, яка була предявлена для ознайомлення в томі № 12.і протоколі не зазначена (Т.12 а.с.303-304). Згідно із змістом протоколу ознайомлення обвинуваченого і його захисника з матеріалами справи від 18 серпня 2011 року слідчий предявив для ознайомлення обвинуваченому ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_5 всі матеріали справи у підшитому та пронумерованому вигляді на 12 і томах, ознайомлення проходило з 13.08.2011 року по 18.08.2011 року, кількість аркушів яка була предявлена для ознайомлення в томах за номерами 2-12, в протоколі не зазначена (Т. 12 а.с. 311-312).

18 серпня 2011 року слідчий виніс постанову про відновлення досудового слідства по кримінальній справі для приєднання до кримінальної справи постанови прокурора Попільнянського району про порушення кримінальної справи від 26 січня 2011 року. Цього ж дня слідчим було оголошено обвинуваченим про закінчення досудового слідства і обвинувачені виявили бажання ознайомитися з матеріалами справи з участю захисників Т.12 а.с. 340, 342). Згідно із змістом протоколу ознайомлення обвинуваченого і його г захисника з матеріалами справи від 22 серпня 2011 року слідчий предявив для

ознайомлення обвинуваченому ОСОБА_1 та його захиснику ОСОБА_2 всі і матеріали справи у підшитому та пронумерованому вигляді на 12 томах, ознайомлення проходило з 15 години 19.08.2011 року по 15 годину 15 хвилин 22.08.2011 року, кількісні аркушів, яка була предявлена для ознайомлення в кожному томі, зазначена, в томі № 12І зазначено про надання для ознайомлення 348 аркушів (Т.12 а.с.349). Згідно із змістом * протоколу ознайомлення обвинуваченого і його захисника з матеріалами справи від 20 | серпня 2011 року слідчий предявив для ознайомлення обвинуваченому ОСОБА_3Ві та його захиснику ОСОБА_5 всі матеріали справи у підшитому та

пронумерованому вигляді на 12 томах, ознайомлення проводилось 20.08.2011 року з 15 години до о 16 години 40 хвилин, кількість аркушів, яка була предявлена для ознайомлення в кожному томі, зазначена, в томі № 12 зазначено про надання для ознайомлення 357 аркушів (Т.12 а.с.358).

Кількість аркушів, які були предявлені для ознайомлення в томі № 12 обвинуваченому ОСОБА_3 т& його захиснику, не відповідає дійсності, оскільки на а.с. 349 цього тому міститься протокол ознайомлення обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника з матеріалами справи, який складений 22 серпня 2011 року, і який жодним чином не міг бути наданий для ознайомлення 20 серпня 2011 року.

В протоколах ознайомлення обвинувачених та їх захисників з матеріалами справи від 18 серпня 2011 року, 20 серпня 2011 року, 22 серпня 2011 року не зазначено, що слідчим були предявлені для ознайомлення приєднані до матеріалів справи як речові докази документи, які зберігаються в камері схову прокуратури Брусилівського району, а саме: два журнали виконаних робіт по 48арк. кожен, які були вилучені в ТОВ «Гранд Ком», журнал реєстрації посвідчень (48 арк), книга вихідної кореспонденції (87 арк.), журнал реєстрації вхідної кореспонденції (98арк.), книга реєстрації договорів за 2007-2010 роки (46 арк.) крига реєстрації по інституту (9арк.), які були вилучені в філії «Житомиркомундорпроект», про що вказано в довідці до обвинувального висновку та на які є посилання як на докази в описовій частині обвинувального висновку.

Відповідно до ст.83 КПК України документи мають бути досліджені та приєднані до справи і зберігаються весь час при справі.

За переконанням суду вказані документи є складовою частиною матеріалів кримінальної справи і тому слідчий на виконання вимог ст.ст.218-220 КПК України повинен був пред'явити вказані документи для ознайомлення обвинуваченим та захисникам, про що зазначити в протоколах ознайомлення обвинувачених і їх захисників з матеріалами справи.

Вказані документи не були пред'явлені для ознайомлення, з чим також погодилася прокурор під час попереднього розгляду.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» від 11.02.2005 року зазначено, що питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси. Кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо: вона не була порушена або порушена некомпетентною особою; її розслідування провадила не уповноважена на те рсоба чи особа, яка підлягала відводу; було порушено вимоги КПК про обов'язковість пред'явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення; при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.

Отже, зважаючи на такі рекомендації Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту непред'явлення всіх матеріалів розслідування для ознайомлення перешкоджає призначенню справи до судового розгляду і є достатньою підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

Заперечення прокурора про те, що обвинувачені та їх захисники не заявляли клопотань про ознайомлення з вказаними документами, можливість ознайомлення з документами відповідно до ст.255 КПК України, не спростовують допущеного порушенні вимог КПК, оскільки відповідно до ст.255 КПК суддею забезпечується можливість ознайомитися з матеріалами лише після призначення справи до судового розгляду. Разами з тим і така можливість на ознайомлення з документами, які не були пред'явлені для і ознайомлення, не могла бути забезпечена, оскільки вказані документи не були направлені прокурором до суду разом з матеріалами кримінальної справи. Також суд вважає істотним порушенням вимог КПК, без усунення якого справа не може бути призначена до судового розгляду, є невиконання постанови судді від 15 серпня 2011 року в справі за скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову прокурора 1 Попільнянського району від 10.08.2011 року про порушення кримінальної справи за ч.З ст.358 КК України проти ОСОБА_1 в частині зупинення слідчих дій на час розгляш скарги.( Справа №4-70/11 а.с. 17)

Статтею 236-7 КПК України передбачено право особи, щодо якої було порушену кримінальну справу, її захисника на оскарження постанови про порушення кримінальні справи до суду, яка розглядається судом за правилами, визначеними в ст.236-8 КПК України.

Вказане право є одним із способів забезпечення права на захист під час досудового ; слідства і реалізація такого права має бути забезпечена наданням розумного строку для ; подання скарги до суду після вручення копії постанови про порушення кримінальної справи та розгляду такої скарги в порядку, передбаченому ст.236-8 КПК.

Прийняття судом скарги на постанову про порушення кримінальної справи до розгляду в порядку, передбаченому ст.236-8 КПК, навіть якщо суддею не зупинено слідч дії у справі на час розгляду скарги, перешкоджає закінченню досудового слідства, ознайомленню з матеріалами справи, направленню справи з обвинувальним восновком до суду, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.236-8 КПК слідчий зобов'язаний подати до суду матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, 8 не копії таких матеріалів. Подання до суду матеріалів, на підставі яких було прийнято^ рішення про порушення кримінальної справи, перешкоджає предявленню таких Чг матеріалів для ознайомлення.

Слідчим не були виконані вимоги закону щодо подання до суду оригіналів матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи та вимога суду про зупинення слідчих дій, проведено ознайомлення з матеріалами, складено обвинувальний висновок. Прокурор, перевіряючи справу з обвинувальним висновком, в порушення вимог ст.228 КПК України, не звернув увагу на таке допущене порушення права на захист, затвердив обвинувальний висновок з обвинуваченням, за яким оспорюється правомірність порушення кримінальної справи, і направив справу до суду.

Направлення справи до суду з обвинувальним висновком створило перешкоду для закінчення розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи з прийняттям судом мотивованої постанови про залишення скарги без задоволення або про задоволення скарги і скасування постанови про порушення кримінальної справи.

Суд вважає, що вказані порушення є істотними порушеннями права обвинуваченого на захист, обмежило його право на судовий розгляд скарги у спосіб, визначений законом,

з прийняттям предбаченого законом судового рішення, оскільки під час попереднього розгляду та судового розгляду справи розгляд скарги на постанову про порушення кримінальної справи за правилами, встановленими ст.236-8 КПК, є неможливим.

Для забезпечення законності проведення досудового слідства закон наділяє прокурора відповідними повноваженнями. Так, ст. 32 Закону України Про прокуратуру та ст. 227 КПК України передбачено, що вказівки прокурора органам, які проводять досудове слідство, щодо порушення кримінальних справ і провадження розслідування є обов'язковими для цих органів. Згідно з ст. 227 КПК України, здійснюючи нагляд за виконанням законів органами досудового слідства, прокурор, зокрема: вимагає від таких органів для перевірки кримінальні справи; скасовує незаконні і необгрунтовані постанови слідчих; дає письмові вказівки про розслідування злочинів, про обрання, заміну або скасування запобіжного заходу, кваліфікацію злочину, проведення окремих слідчих дій; бере участь у провадженні досудового слідства; повертає кримінальні справи органам досудового слідства з своїми вказівками щодо провадження додаткового слідства; усуває слідчого від досудового слідства, якщо він допустив порушення закону при розслідуванні справи.

Прокурор також наділений повноваженнями щодо перевірки справи з обвинувальним висновком. Відповідно до ст. 228 КПК України, одержавши від слідчого справу з обвинувальним висновком, прокурор зобовязаний перевірити, зокрема: чи мала місце подія злочину; чи має діяння, яке ставиться у вину обвинуваченому, склад злочину; чи немає у справі обставин, що тягнуть за собою закриття справи у звязку з відсутністю діях обвинуваченого складу злочину чи у звязку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину; чи правильно кваліфіковано дії обвинуваченого; чи додержано вимог закону при складанні обвинувального висновку; чи додержано органом досудового слідства інших вимог закону.

Затвердивши обвинувальний висновок у справі по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.З ст.258, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, і направивши її до суду, прокурор Попільнянського району констатував, що досудове слідство у цій справі проведене з повним дотриманням закону, обвинувачені притягнуті до кримінальної відповідальності обґрунтовано, вину їх доведено, їх діяння кваліфіковано правильно, порушень їх прав і свобод на досудовому слідстві не було.

Однак, з обвинувального висновку не зрозуміло, який кримінальний закон досудовим слідством було застосовано щодо ОСОБА_1 в обвинуваченні за ч.З ст.358 КК України, щодо ОСОБА_3 за ч.2 ст.364 КК України, що є неприпустимим з точки зору засад кримінальної відповідальності (ст. 58 Конституції України, статті 2, 4, 5 КК України).

Починаючи з червня 2009 року двічі вносились зміни до статті 358 КК України, а відповідно до Закону України №3207-УІ від 07.04.2011р. ця стаття діє у новій редакції, згідно з якою відповідальність за використання завідомо підрорбленого документа предбачена частиною четвертою цієї статті.

Цим же Законом редакції статтей КК України, що передбачають відповідальність за злочини в сфері службової діяльності, також змінені, КК України доповнено новими статтями. Відповідно до вказаних змін кримінального закону не є субєктом злочину, передбаченого ст.364 КК України, службова особа юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми.

Обвинувальний висновок у справі було затверджено 22 серпня 2011 р. Відтак не зрозуміло, яку саме редакцію статей 358, 364 КК України застосовано до обвинувачена ОСОБА_1, ОСОБА_3 Разом з тим, у даному разі це має принципове значен- для правильного застосування кримінального закону - наявності у їхніх діяннях складу злочину, кваліфікації діянь, призначення покарання тощо.

За таких обставин, розслідуючи цю справу, орган досудового розслідування і :: прокурор зобовязані були порівняти між собою відповідні чинні і такі, що були чинниші на момент вчинення інкримінованих обвинуваченим діянь, норми КК України (статті 35^ 364 КК України), визначити усі правові наслідки, які з цього випливають. Зокрема, під ча досудового слідства необхідно було вирішили питання щодо можливості застосування ; ст.5 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 в аспекті зворотної дії кримінального закону в часі.

Орган досудового слідства цього не зробив. Не зробив цього і прокурор Попільнянського району, хоча згідно із законом (ст. 228 КПК України) зобовязаний перевірити, чи правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за статтями кримінального закону.

Такі порушення КПК суд вважає істотними, які перешкоджають призначенню справ до судового розгляду, і які можуть бути усунені під час проведення додаткового розслідування.

Суд, перевіривши в межах повноважень, передбачених ст.237 КПК України, чи правильно складено обвинувальний висновок відповідно до вимог цього Кодексу, дійте висновку про невідповідність змісту обвинувального висновку, складеного слідчим у і справі за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.ст.364 ч.2, 366 ч.2, 190 ч.2, 358 ч.З КК ^ України, ОСОБА_3 за ст.ст.364ч.2, 366 ч.2 КК України,(Т.12 а.с.370-393), вимога ст.223 КПК України, оскільки на першій сторінці обвинувального висновку невірно зазначені число, місяць та рік народження обвинувачених, в резолютивній частині 1 викладені обставини справи, як їх встановлено на досудовому слідстві, без викладення і суті обвинувачення окремо за кожною із статей КК України, за якими кваліфіковано і обвинувачених. В обвинувальному висновку не зазначено місця його складання, копї обвинувального висновку, яка була вручена ОСОБА_1, не підписана слідчим. Всупереч вимогам ст.223 КПК України про зазначення в обвинувальному висновку лише доказів, які зібрано по справі, якими відповідно до ст.65 КПК України є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в описовій частині зазначені як докази показання свідків ОСОБА_6М ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11Вц ОСОБА_12, рапорти слідчого прокуратури, лист УДСБЕЗ УМВС України в Житомирській області від 11.03.2011р., лист Попільнянського РВ УМВС від 17.03.2011 року (Т.12 а.с.374, 375), які не можуть вважатися доказами у розумінні ст.65 КПК, і не повинні зазначатися в обвинувальному висновку . З урахуванням цього вказані свідки безпідставно внесені до списку осіб, які підлягають виклику в зал судового засідання.

Суд важає, що наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідуванім перешкоджає вирішенню по суті під час попереднього розгляду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч,2 ст.364 КК України, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 про розгляд під час розгляду скарг на постанову про порушення кримінальної справи, на дії слідчого щодо порушення права на . захист, щоджо накладання арешту на майно, постанови про відсторонення від посади, про відмову в задоволенні клопотань щодо призначення експертиз.

Разом з тим, суд, зокрема, звертає увагу на те, що під час додаткового розслідування слід обєктивно та неупереджено оцінити доводи, наведені в клопотаннях про призначення судових будівельно-технічної, бухгалтерської експертиз, зважаючи на вимоги ст.22 КПК України про зобовязання прокурора і слідчого вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного повного і обєктивного дослідження обставин справи та на дотримання прав обвинуваченого та захисника подавати докази.

Висновки експерта є одним із джерел доказів по справі і не можуть бути здобутими обвинуваченим та його захисником без призначення експертизи постановою слідчого відповідно до ст.75 КПК України у випадках, коли для вирішення певних питань при провадженні в справі необхідні наукові, технічні або інші спеціальні знання.

Згідно обвинувального висновку під час досудового слідства зібрано значний обсяг документів, проводилися відповідні перевірки особами, які мають спеціальні знання, зокрема, в галузі будівництва доріг, результати яких відображені у відповідних актах, які мають суттєві суперечності згідно оцінки, даної слідчим в обвинувальному висновку.

За таких обставин, коли зібрані по справі документи, які містять інформацію, правильність якої може оцінити лише особа, яка має спеціальні знання, призначення відповідної експертизи є доцільним та необхідним.

Таким чином, слідчим та прокурором допущені істотні порушення кримінально - процесуального закону, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Суд позбавлений можливості з дотриманням процесуальної природи попереднього розгляду справи усунути вказані порушення вимог закону, в будь- якому разі вирок суду згідно ч.2 ст.370 КПК України підлягає скасуванню, якщо порушено право обвинуваченого на захист та вимоги щодо обовязковості предявлення матеріалів справи для ознайомлення.

Під час додаткового розслідування необхідно провести дії, спрямовані на дотримання вимог ст.ст.217,218,220,221 КПК України, з обовязковим оголошенням про закінчення досудового слідства, забезпечити права обвинувачених на захист та ознайомлення з усіма матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.246 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.І ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.З ст.258, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, повернути прокурору Попільнянського району Житомирської області на додаткове розслідування.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_1 у виді підписки про і невиїзд, залишити без змін.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 у виді підписки про І невиїзд, залишити без змін.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом семи діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_13.