Справа № 1-85/11 Головуючий у 1 інстанції: Курилець А.Р.
Провадження № 11/783/374/13 Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2013 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Макойди З.М., Олексієнко М.Ю.,

з участю прокурора Добровольського П.О.,

захисника ОСОБА_1,

виправданого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_3 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2013 року, яким ОСОБА_2 виправдано за ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2013 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Федерації, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, раніше не судимий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

за ч.2 ст.286 КК України по суду виправданий.

Запобіжний захід ОСОБА_2 підписка про невиїзд скасований до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ст. 81 КПК України 1960 року вирішено питання речових доказів.

Так, керуючи автобусом та виконуючи маневр виїзду з вул. Волоської на вул. Ш.Руставелі у м. Львові, водій ОСОБА_2, не зважаючи на об'єктивну можливість бачити дорожню обстановку з місця водія, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечного інтервалу між правою боковою частиною автобуса та технічним тротуаром, на якому на той момент перебувала особа похилого віку пішохід ОСОБА_4, своїми діями, які суперечать вище вказаним вимогам Правил дорожнього руху України, створив загрозу для життя і здоров'я громадян здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, внаслідок чого остання, як встановлено висновком судово-медичної експертизи № 644 від 24.03.2012 року, отримала тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 31 грудня 2009 року, близько 16 год. 15 хв., керуючи автобусом марки ЛАЗ 52523, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Львівському комунальному автотранспортному підприємству №1, та рухаючись за маршрутом № 5 "ТЦ Зубра вул. Князя Романа", виконуючи свої функціональні обов'язки по перевезенню пасажирів, на вул. Ш.Руставелі в м. Львові, навпроти будинку № 13, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.1.5 ч.1 Правил дорожнього руху України "дії, або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків", Розділу 2 п.2.3 "б" Правил "для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...", п.2.3 "д" Правил "не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху", Розділу 12 п.12.1 Правил "під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій, повинен урахувати дорожню обстановку, ...і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним", Розділу 13 п.13.1 Правил "водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Інтервал менше 0,8 м і більше 2,5 м є небезпечним для дорожнього руху", Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не забезпечив належним чином безпеки руху транспортного засобу зважаючи на дорожню обстановку та її зміни.

На вирок суду прокурор Козачук К.О., яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, подала апеляцію, в якій просить вирок скасувати, а кримінальну справу повернути в суд першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Свої вимоги вона мотивує тим, що суд в порушення вимог ч.4 ст.334 КПК України, за якими мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред'явлене підсудному і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання підсудного з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, у своєму вироку не навів мотивований висновок про те, чому він бере до уваги одні докази, а відхиляє інші. Не усім доказам , що були зібрані на досудовому слідстві та подані в судовому засіданні, надано аналіз та оцінку. Суд не зазначив підстави для виправдання підсудного, що є порушенням вимог ч.4 ст. 327 КПК України. Також судом двічі відхилено клопотання державного обвинувача про призначення додаткової судово - авто технічної експертизи.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримання апеляційних вимог, виправданого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_1 про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції з наступних підстав.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив однобічність і неповноту судового слідства, істотне порушення кримінально-процесуального закону, що відповідно до п.1, п.3 ст.367 КПК України 1960 року є підставами для скасування вироку.

Згідно з ч.4 ст.334 КПК України 1960 року мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред'явлене підсудному і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання підсудного з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.323 КПК України 1960 року вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Виходячи із змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він постановлений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду достовірно випливають із матеріалів справи. Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які підтверджують висновки суду.

Проте ці вимоги закону під час розгляду справи в суді першої інстанції дотримані не були.

В основу виправдувального вироку покладено показання ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, висновок № 1448 комісійної, повторної судово-автотехнічної експертизи від 02.08.2011 року, висновок повторної судової автотехнічної експертизи від 22.05.2012 року, покази експертів ОСОБА_8, ОСОБА_9 та не дано оцінку іншим доказам у справі в сукупності.

Зокрема поза увагою суду залишено показання свідка ОСОБА_10, показання потерпілої ОСОБА_4, висновок експерта № 1/50 від 12.10.2010 року та інші докази у справі, які були предметом дослідження та перевірки в судовому засіданні, їм не дано оцінку в сукупності, не зазначено чому суд відкидає докази обвинувачення, у своєму вироку, та не наведено мотивованого висновку про те, чому взято до уваги одні докази, а відхилено інші.

У зв'язку з зазначеними порушеннями вимог чинного законодавства колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді суд має усунути наведені недоліки, ретельно дослідити всі докази, які підтверджують або спростовують обвинувачення, дати їм належну оцінку та постановити законне та обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.365, 366, 367 КПК України 1960 року, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_3 задовольнити.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2013 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.