н/п 1-кс/640/8445/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі потерпілої ОСОБА_3 ,
встановив:
У судовому засіданні потерпіла скаргу підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що частково наявні в неї документи на ювелірні вироби слідчим не витребовувались.
Представник потерпілої до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не сповістила.
Прокурор та слідчий до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, слідчий подав заяву про розгляд скарги за своєї відсутності, проти задоволення скарги заперечував посилаючись на її безпідставність. Прокурор причини неявки суду не сповістив.
За не спростування матеріалами кримінального провадження посилань представника потерпілої, стосовних отримання копії оскаржуваної постанови 12.11.2015р., слідчий суддя вважає за можливе строк оскарження поновити та розглянути скаргу по суті.
Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, потерпілий або його представник під час досудового провадження мають право оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, що стосуються цього провадження у їх сукупності.
Підставою закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового слідства зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
10.01.2014р. слідчим ОСОБА_5 надане доручення про проведення слідчих та розшукових дій у порядку ст.40 КПК України, а саме: встановлення очевидців злочину та їх допит в якості свідків; перевірку на причетність до вчиненого злочину ОСОБА_6 та відібрання у нього пояснень; встановлення місцезнаходження викраденого майна (а. к./п.17).
11.01.2014р. ОСОБА_3 залучена до участі у справі в якості потерпілої та допитана (а.к./п.15).
В якості підстави закриття кримінального провадження, слідчий послався на не встановлення в ході оперативно розшукових заходів свідків, очевидців кримінального правопорушення, відсутність у потерпілої документів на підтвердження наявності викраденого майна, спільне проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6 (а. к./п.27).
Однак такі висновки органу досудового розслідування неможна вважати обґрунтованими.
Так, посилання слідчого на сумісне проживання подружжя суперечить поясненням ОСОБА_6 (а.к./п.26). Пояснення ОСОБА_3 від 09.01.2015р. в частині не проживання разом з ОСОБА_6 з травня 2013р. вочевидь суперечать її ж свідченням в якості потерпілої, наданим при допиті 11.01.2014р.(а.к./п.6-7, 15). Однак, незважаючи на наявність власного доручення від 10.01.2014р., відповідними доказами, якими мали стати у т.ч. і допити свідків, вказані показання не перевірені і наявні в них суперечності не усунуті. При тому суджень з приводу недоцільності виконання доручення за доведеності обставин, для з`ясування яких воно надавалось, іншими належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова не містить.
До того ж, посилання слідчого на не підтвердження факту наявності викраденого майна, вказаного потерпілою ОСОБА_3 , викладені в оскаржуваній постанові також без їх перевірки. При тому слідчим фактично проігнороване повідомлення потерпілої при допиті 11.01.2014р. про часткову схоронність документів на ювелірні вироби і зазначені документи, як і опис викраденого майна, у потерпілої не витребувані (а.к./п.15).
З урахуванням викладеного, проведене досудове розслідування неможна вважати повним та всебічним, а, відповідно, оскаржуване рішення, - законним та обґрунтованим, а тому скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Строк оскарження постанови слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 07.02.2014р., - поновити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: