Справа № 2012/3934/2012
Провадження № 1-в/639/666/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Харківською УВП №27 клопотання адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, засудженого: 27 травня 2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.289, ч. 2 ст.187, ст.ст. 69,98, ст. 70 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі без конфіскації майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся адвоката ОСОБА_4 із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Мотивоване клопотання тим, що ОСОБА_5 вперше притягнутий до кримінальної відповідальності за злочин, який вчинив у віці 16 років внаслідок втягнення у злочинну діяльність. Так, ОСОБА_5 на момент подання клопотання вже відбув 3 роки 8 місяців, що є більшим ніж 2/3 від призначеного покарання та дає йому право на умовно-дострокове звільнення. За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується позитивно, непогашених стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштований з господарчого обслуговування установи, до роботи ставиться сумлінно, добросовісно, бере участь у роботах по благоустрою приміщень та території установи. За останній час має 3 заохочення від адміністрації установи, на заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильно, вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється у вчиненому. ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, з липня 2015 року його запрошено на роботу складальником метало пластикових конструкцій з заробітною платою згідно штатного розкладу. Що на думку адвоката, свідчить про виправлення засудженого, в зв`язку з чим просить ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування покарання.

Адвокат ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали судової справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.289, ч. 2 ст.187, ст.ст. 69,98, ст. 70 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку 15.11.2011 року, кінець строку 25.11.2016 року.

На час звернення засудженого до суду з клопотанням ОСОБА_5 відбув відповідну частину 2 / 3 строку призначеного судом покарання. За весь період відбування покарання грубо порушував рижим утримання за що мав 11 стягнень, а саме: за спробу встановлення між камерного зв`язку, невиконання законних вимог адміністрації, нетактовну поведінку, зберігання заборонених предметів, за що 7 разів поміщався до карцеру. Також, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 заохочення почав отримувати тільки з 18.06.2014 року

З характеристики засудженого вбачається, що з 18.11.2011 року під час відбування покарання в Харківській УВП № 27 мав 11 стягнень з 08.02.2012 року по 26.11.2014 року, які погашені у встановленому законом порядку. За час відбування покарання у відділенні СПС з господарського обслуговування установи характеризується позитивно, але допускав порушення, за що має одне стягнення. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 3 заохочення від 18.06.2014 року, 27.02.2015 року, 20.05.2015 року, одне з яких у вигляді зняття раніше накладено стягнення, працевлаштований на посаді робітника на низько кваліфікованих ручних роботах.

З психологічної експертизи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 притаманні такі риси: легкий у спілкуванні, виверткий, емоційний, цінує гумор, активний відпочинок, запальний, любить суперечки, вибуховий, імпульсивний, нестриманий, легковажний, впевнений в своїх силах, прагне брати відповідальність на себе, але не завжди доводить справу до логічного кінця, прагне лідерства, має лідерська задатки, час від часу може проявляти агресію до адміністрації. У повсякденному житті властива імпульсивність поведінки, схильний діяти під впливом раптового спонукання. Внутрішньо схильний до емоційних спалахів. Виховному впливу піддається неохоче. Переважно не дисциплінований, залежить від настрою та емоційного стану. Рекомендовано постійний контроль за поведінкою.

Суд зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно матеріалів наданих до суду, до ОСОБА_5 застосовано 3 заохочення, разом із цим засуджений порушував режим тримання та до нього було застосовано 11 стягнень (останнє із яких застосовано 26.11.2014 року).

Згідно ст.12 КК України злочини, за вчинення яких був засуджений ОСОБА_5 за ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, відносяться до тяжких умисних злочинів.

Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчинених ОСОБА_5 умисних злочинів та форму вини, а саме: вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 289 КК України, значний строк невідбутого покарання, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, оскільки наданими матеріалами не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Згідно ч.6 ст.539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення може мати місце не раніше як через шість місяців з дня винесення ухвали суду про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1