24.03.2015 Справа № 756/3555/15-к
Провадження № 1-кп/756/318/15
Унікальний № 756/3555/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , представника ССД ОСОБА_8 , представника КМСД ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такої, що народилася у с. Комарово, Маневицького району Волинської області, громадянки України, українки, учениці 11-А класу загально-освітньої середньої школи №256, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Судовим слідством Оболонський районний суд міста Києва:

В С Т А Н О В И В:
13 лютого 2015 року біля 15 год. 40 хв. у ОСОБА_4 , яка перебувала в приміщенні магазину «ПУЛ ЕНД БЕА», що належить ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА», що розташований у ТРЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-Б, виник намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме взуття жіночого арт. 5040/311/040/38, вартістю 959 грн. 20 коп. (без ПДВ).

Реалізуючи свій вищезазначений намір, ОСОБА_4 , діючи таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, за для власного збагачення, взяла з полиці в приміщенні магазину вищевказані черевики.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не слідкує, одягла вищевказані черевики на себе, а власні поклала у сумку, яку мала при собі.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважала необхідними для викрадення чужого майна, остання вийшла за лінії кас магазину, однак свій намір до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони магазину, а викрадене майно було вилучене.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася, підтвердила обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому показала, що 13 лютого 2015 року біля 15 год. 40 хв. вона перебувала в приміщенні магазину «ПУЛ ЕНД БЕА», що розташований у ТРЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-Б, і в неї виникло бажання, викрасти жіноче взуття.

Тоді вона, ОСОБА_4 , взяла з полиці в приміщенні магазину вищевказані черевики та впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не слідкує, одягла вищевказані черевики на себе, а власні поклала у сумку, яку мала при собі.

Після чого вона вийшла за лінії кас магазину, де її затримали працівники охорони магазину та вилучили у неї викрадений товар.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), але злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, а відповідно, такі її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона є неповнолітньою, фактично виховується в неповній сім`ї, відсутність у неї життєвого досвіду, що станом на час розгляду справи є не судимою, дала в суді негативну оцінку своїм діям, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, має позитивну активну життєву позицію, намагається встати на шлях виправлення. Враховує суд і відсутність претензій до обвинуваченої з боку представника потерпілого.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст. 66 КК України, визнає її щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 67 КК України, на час розгляду справи не встановлено.

В судовому засіданні захисником неповнолітньої обвинуваченої було підтримано клопотання про звільнення останньої від покарання та застосування до неї примусових заходів виховного характеру, у вигляді у вигляді передання її під нагляд матері.

Прокурор, інші учасники кримінального провадження, кожен окремо, не заперечували по суті проти задоволення заявленого клопотання. Крім того, представник служби у справах дітей суду з даного приводу зазначила, що враховуючи особу обвинуваченої, її характеристики, негативну оцінку нею свого вчинку, наявність необхідних умов для виховання та навчання, ОСОБА_11 може бути звільненою від кримінального покарання с застосуванням до неї заходів виховного характеру.

Представник обвинуваченого пояснила суду, що вона має вплив на дитину та здатна забезпечити виконання покладених на неї обов`язків.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи спосіб життя обвинуваченої, матеріальний стан її родини, її намагання встати на шлях виправлення, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку призначити покарання ОСОБА_4 , передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім за наведених вище обставин для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

У той же час, аналізуючи все наведене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку про те, що на момент постановлення вироку внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки ОСОБА_4 не потребує реального застосування покарання, а відповідно знаходить правові підстави для звільнення відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітньої від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передання її під нагляд матері ОСОБА_5 , яка буде сприяти її виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є в даному випадку справедливим, а також необхідним і достатнім для сприяння її виправленню та попередження вчинення нею нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, ст.ст. 50, 65, 103, 105 КК України, ст. ст. 368, 373-376, 484, 485, 487 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_12 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 850,00 гривень.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_12 від призначеного покарання у виді штрафу і застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у виді передання її до досягнення нею вісімнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд матері ОСОБА_13 .

Речові докази по справі, що знаходяться на відповідальному зберіганні ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА» - черевики арт.5040/311/1040/32 - передати ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА» для використання за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_14