АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/9807/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/101/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 26 січня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора на вирок Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 11 грудня 2015року у кримінальному провадженні відомості якого внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003125 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працює прохідником на ш. «Ювілейна» ПАТ «Євраз України»,раніше не судимий, прож: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, якого визнано винним та засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн. на користь держави.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_6 змінити в резолютивній його частині та призначити покарання ОСОБА_6 , на підставі ст.53 КК України, у вигляді штрафу, за ч.1 ст.185 КК України в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вироком Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року ОСОБА_6 було визнано винним та засуджено за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 06.11.2015 року , в період часу з 06.30 до 07.00 годин,знаходячись у домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 з дозволу власниці домоволодіння ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю останньої, яка вийшла в інше приміщення , відсутністю свідків та очевидців, маючи раптово виниклий злочинний намір , направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь , переслідуючи корисливу мету, з залу вищевказаного домоволодіння таємно викрав належний ОСОБА_8 плазмовий телевізор марки «LG» чорного кольору , вартість якого відповідно до судово-товарознавчої експертизи № 930 від 26.11.2015 року становить 4500 грн. Після чого , ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши телевізор на свою користь та рас порядившись ним на власний розсуд , чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4500 гривень.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що вирок суду першої інстанції суперечить положенням закону України про кримінальну відповідальність, в якому закріплений принцип призначення покарання у вигляді штрафу. Так, суд визначив обвинуваченому ОСОБА_6 штраф в розмірі 1000 грн., а не в певній кількості доходів громадян, як того вимагає ст.53 КК України, що у разі не сплати штрафу унеможливить виконання вироку.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її в повному обсязі, а вирок суду першої інстанції змінити.

Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України в апеляційній скарзі також не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи з обставин справи, тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину та даних про його особу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про можливість застосування до винного покарання у виді штрафу на користь держави.
Водночас, визначаючи розмір штрафу, суд не врахував, що, відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України, покарання у виді штрафу призначається не у твердій грошовій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, встановленого законодавством України на момент постановлення вироку.
Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України у випадку, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.
Таким чином, суд першої інстанції, призначив ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн., не визначивши його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян
Відповідно до висновку, який міститься в постанові судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України №1-154кс15 від 1 жовтня 2015 року, при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Враховуючи наведене вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні з зазначенням в резолютивній його частині кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян та подальшим визначенням його у грошовій сумі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року, відносно ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ..