Провадження №1-кп/748/195/15
Єдиний унікальний № 748/2737/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 20 лютого 2015 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, має неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України,

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу", " Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" солдата ОСОБА_3 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 57 від 22 березня 2014 року призначено на посаду водія на покриття вантажопідйомності та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на всі види забезпечення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби з особистих мотивів, 02 грудня 2014 року незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) в АДРЕСА_2 .

У подальшому 22 грудня 2014 року ОСОБА_3 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що дійсно проходив військову службу за призовом під час мобілізації. 02 грудня 2014 року залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на вихідні, в подальшому захворів, але до лікаря не звертався, підтверджуючих документів не надав. Зазначив, що вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Дії обвинуваченого, що виразились у самовільному залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем за призовом під час мобілізації без поважних причин тривалістю понад десять днів, але не більше одного місяця органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно, має одну неповнолітню дитину. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, повне визнання вини, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання у виді штрафу.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 1700 грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1