Справа № 158/1714/15-к
Провадження № 1-кп/0158/122/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
- вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.12.2010 року за ч. 3 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.03.2011 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 107 КК України звільненого постановою Миколаївського міського суду Миколаївської області від 19.09.2012 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 25 днів;
- вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.06.2013 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 29.05.2015 року звільненого умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий термін покарання 6 місяців 10 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
10.07.2015 року о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи в с. Липне Ківерцівського району Волинської області, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, проник в середину приміщення житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , звідки викрав трилітрову скляну банку з грошовими коштами в сумі 389 грн. 70 коп., які належать ОСОБА_4 , однак з причин, які не залежали від його волі злочин не довів до кінця, оскільки був затриманий ОСОБА_4 на подвір`ї будинку за вищевказаною адресою.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Суду показав, що він 10.07.2015 року близько 6-ої години ранку зайшов до будинку, що знаходиться АДРЕСА_2 , де проживає сім`я його тітки, звідки викрав трилітрову скляну банку з грошовими коштами в сумі 389 грн. 70 коп., однак на подвір`ї будинку був затриманий ОСОБА_4 . У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого щодо обставин вчинення закінченого замаху на крадіжку в судовому засіданні ствердив потерпілий ОСОБА_4 . Суду показав, що викрадене повернуто. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого.
За таких обставин суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Судимості не зняті та не погашені у встановленому судом порядку. За місцем проживання характеризується незадовільно.
Разом з тим, суд враховує обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, та знову вчинив тяжкий злочин в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та суспільну небезпечність його, як особи, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання підсудного ОСОБА_6 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах, встановлених санкцією статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності із застосуванням вимог ст. 71 КК України.
Судові витрати у справі, пов`язані із залученням експерта для проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 368 грн. 28 коп. слід стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.06.2013 року, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі.
Засудженому ОСОБА_6 змінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.
Речові докази: грошові кошти в сумі 389 грн. 70 коп., які передані на зберігання власнику ОСОБА_4 залишити останньому;
- скляну банку ємкістю 3 літри, яка перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1