ВИРОК ІМЕНЕМУКРАЇНИ

27 червня 2008 року Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі:головуючої судді Ігнатової Г.В.

при
секретарі Піх Р.Я.

за
участю прокурора Юсипів Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Підгайці справу по

обвинуваченню ОСОБА_1-ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уроженки с. Нова-весь

Новосанчівського району Краківської області, Польша,
проживаючої АДРЕСА_1, гр-ка України, українка з освітою вищою, одруженої, не
працюючої, не судимої, за ст.ст.166 ч.З КК України (1960), 366 ч.2 КК України. (2001)-

ВСТАНОВИВ:

Підсудня ОСОБА_1 працюючи на посаді
головний бухгалтер селянської спілки «Завалівська» с. Завалів Підгаєцького району, як службова особа. Яка
здійснює організаційно-
розпорядчі та адміністративно-господарські функції, 16 лютого 1998 року вчинила перевищення службових
повноважень та службове підроблення,
внаслідок чого державі та колективним інтересам спричинені . тяжкі
наслідки у вигляді матеріальної шкоди за наступних обставин:

Відповідно до наказу Регіонального
відділення Фонду державного майна

України по Тернопільській області №
1294 від 30 жовтня 1996 року та згідно

вимог
Законів України ..Про
приватизацію державного майна"
та „Про

, особливості приватизації майна
в агропромисловому комплексі" в

І Підгаєцькому районному
виробничому підприємстві «Агропромтехніка»

прийнято рішення про проведення
приватизації державного майна цілісного

майнового комплексу,
шляхом його перетворення у
ВАТ „Підгаєцька

Агропромтехніка".

15 січня 1998 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Тернопільській області та селянською спілкою «Завалівська» в особі голови правління ОСОБА_2 укладено договір
безоплатної передачі акцій, відповідно до якого орган приватизації
зобов'язується передати, а спілка „Завалівська" прийняти акції ВАТ „
Підгаєцька Агропромтехніка " в кількості
22493 шт. на суму 5623, 25 грн. номінальною вартістю 0,25 грн. за штуку.

Актом прийому-передачі без дати
орган приватизації передав, а селянська спілка в особі голови правління ОСОБА_2
прийняла вищевказані пакети
акцій.

Всупереч пункту 5 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996 -Х1У. Яким передбачено, що господарські
операції повинні бути відображені в облікових

регістрах
у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. ОСОБА_1. використовуючи свої посадові
повноваження всупереч інтересам служби вищевказані акції не оприбуткувала і умисно не передала
їх для оприбуткування.
Внаслідок чого вони не були включені в майновий, пайовий фонд спілки.

В
порушення ст. 6,8 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» №
290/96 ВР від 10.07.1996 року, п.З ст.8 Закону України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство» № 2114-ХП від 14.02.1992 року підсудня
ОСОБА_1, користуючись відсутністю керівника підприємства, явно виходячи за межі наданих їй прав та
повноважень, маючи у своєму розпорядженні
одержані від регіонального відділення фонду державного майна акції ВАТ „Підгаєцька Агропромтехніка " в
кількості 22493 шт. номінальною
вартістю 0,25 грн. на суму 5623, 25 грн., питання про розподіл безоплатно одержаних акцій між
працівниками та прирівняними до них особами на загальні збори уповноважених
не винесла.

Разом з тим 16 лютого 1998 року підсудня дала вказівку
помічнику головного

бухгалтера ОСОБА_3
підготувати протокол зборів

трудового
колективу №2 від 16.02.1998 року, яких не було, в якому відображено, що акції ВАТ «Підгаєцька
Агропромтехніка» розподілено не на всіх членів спілки, а лише на 4 особ-
ОСОБА_4 -5623 акції, ОСОБА_5 - 5623 акції, ОСОБА_6 -
5623 акції, ОСОБА_7 - 5624 акції.
Підготовлений протокол ОСОБА_1 використала для здійснення переоформлення
права власності на акції ВАТ «Підгаєцька
Агропромтехніка», чим позбавила членів с/с «Завалівська» права взяти участь в приватизації.

Вищевказаними діями
ОСОБА_1 завдала збитків с/с
«Завалівська» на загальну суму 5623, 25 грн.

В судовому засіданні підсудна
ОСОБА_1. вини свою у скоєнні злочинів згідно пред'явленого їй обвинувачення визнала, при цььому
підтвердила факт вчинення злочину згідно
обставин викладених в зміненому обвинуваченні.

Крім особистого і повного визнання підсудною своєї вини у
вчиненому злочині згідно пред'явленого обвинувачення винність підсудної
ОСОБА_8 доведена матеріалами справи зібраними досудовому слідстві при цьому
сама підсудня погодилася зі всіма доказами зібраними по справі не заперечуючи
їх достовірність та істинність фактичним обставинам справи, відмовившись від їх
дослідження в судовому засіданні.

Відповідно ст. 299 КПК України учасники процесу
відмовились від дослідження доказів по справі, отже суд
приходить до висновку, що дії

підсудної ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за
ч. 2 ст.191 КК України, як

Відповідно до ст.18
прикінцевих та перехідні положення при вирішенні питання про віднесення злочинів. Передбачених ККУкераїни (1960 року, які
були вчинені до набрання чинності цим
Кодексом. До злочинів невеликої тяжкості,
середньої тяжкості, тяжкихх або особливо тяжких слід керуватися статтею 12 цього Кодексу,якщо це помякшує
кримінальну відповідальність осіб, які
вчинили злочин до
набрання чинності цим
Кодексом. В інших
випадках необхідно застосовувати відповідні
положення Кримінального кодексу України 1960 року.

ОСОБА_1 скоїла злочин 16 лютого 1998
року, на час коли діяв Кримінальний кодекс
України в редакції Закону 1960 року, у якому вказані дії кваліфікувались за ч.З
ст.166 КК України, санкція якої передбачала покарання м'якше ніж за Кримінальним кодексом України в редакції Закону 2001
року., а санкція статті 172 ч.2 КК
України 1960 р. посилює кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.і ст.5 діючого
Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом'якшує кримінальну
відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в
часі....

4.2 ст.5 КК України 2001р. передбачає
закон про кримінальну відповідальність, шо
встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має
зворотної сили в часі.

Відповідно ст. 299 КПК України учасники процесу
відмовились від дослідження доказів по
справі

Виходячи з даних норм закону суд приходить до висновку,що
органи досудового слідства вірно
квалафікували дії підсудної ОСОБА_1 за ч.З ст.166 КК України ( 1960р.) як
перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, що спричинило тяжкі наслідки та дії
підсудньої кваліфікували за ст.366
ч.2 КК України як службове підроблення що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам та інтересам окремим юридичним
особам відповідно діючого закону і
за даними статтями вона повинна нести кримінальну відповідальність

Переходячи до обрання міри покарання
підсудній ОСОБА_6 суд приймає
ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, що вона вперше притягається до кримінальної
відповідальності, вину свою у вчиненні злочину визнала, щиро розкаялась у
вчиненому, що вона сприяла суду та досудовому слідству у встановленні істини по справі, що
за місцем проживання характеризується позитивно, також суд враховує і те, що в даний час
підсудня не працює її похилий вік При наявності вище перерахованих пом'якшуючих її вину обставинах, суд
вважає, що перевиховання і
виправлення підсудної ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства і вважає доцільним
призначити їй міру покарання не зв'язану з позбавленням волі та застосувати
ст.75 КК України з позбавленням права обіймати посади пов'язані з
адміністративно-розпорядчими функціями .

На підставі наведеного керуючись ст.ст.323,324 КПК
України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочинів передбачених ч.З ст.166 КК України (1960), ч.2ст.366 КК України(2001) і за даними статтями
обрати покарання:

-за ч 3 ст.166 КК України (1960)
призначити її покарання у вигляді пяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати
посади пов'язані з адміністративно-розпорядчими
функціями на строк до двох років

-за ч.1 ст.366 КК України(2001)
призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки з позбавленням права обіймати посади пов'язані з
адміністративно-розпорядчими функціями на строк один рік шість місяців

На підставі ч.1 ст.70 КК України
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів пять років
позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з
адміністративно-розпорядчими функціями на строк до двох років

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням
визначивши іспитовий строк тривалістю
один рік шість місяців з з позбавленням права обіймати посади пов'язані
з адміністративно-розпорядчими функціями на строк до двох років .

Згідно ст.76 КК України
покласти на засуджену ОСОБА_1 обов'язки:

-не виїзжати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи

-повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання

-періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи

Міру запобіжного заходу засудженій
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Головуюча: Г.В.Ігнатова