Справа № 1-22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заліщицький районний суд Тернопільської області
17 квітня 2008 року

в складі: головуючого суду Дудяка С.В.

при
секретарі
Богдану В.М.

з участю прокурора Лазенги
О.М.

підсудного ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Заліщики справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця c.Печорна Заліщицького
району, жителя АДРЕСА_1, із базовою вищою освітою, українця, громадянина
України, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого,
раніше не судженого, в скоєнні злочину
передбаченого ст.122 ч.1 КК України

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 08.10.2007 року на вулиці Шевченка в смт.Товсте Заліщицького району
підійшов до потерпілого ОСОБА_2, зловив двома руками за одяг в області грудей
та наніс удар головою в ліву лобну частину голови, умисно заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді перелому передньої стінки лобної пазухи,
струсу головного мозку та забою м'яких тканин обличчя, які відносяться до
тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вина підсудного знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні, як
показами самого підсудного, показами потерпілого, показами свідків, матеріалами
кримінальної справи.

Так, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 повністю визнав свою
вину, щиро розкаявся у скоєному і пояснив, що 08.10.2007 року, близько 18
години він разом із сім'єю повертався додому на автомобілі марки “Пежо
Експерт”. Проїжджаючи по вулиці Шевченка, він побачив, що посередині вулиці іде
юрба молодих людей, які не реагували на сигнал автомобіля. Коли вони пройшли
автомобіль, що був припаркований з правої сторони, деякі пропустили автомобіль,
тільки один хлопець не зійшов в сторону, а продовжував йти посередині дороги.
Тоді він, минаючи хлопця, зупинив автомобіль і зробив хлопцю зауваження, який
відповів йому нецензурною лайкою. Після цього він заїхав до себе на подвір'я,
вийшов з машини і підійшов до хлопця, вони обидва схопили один одного за одяг,
в результаті чого зіткнулися головами. Зараз він шкодує, що так сталося і
вважає, що у виникненні даного інциденту винні обидві сторони. Підсудний також пояснив,
що згідний відшкодувати потерпілому затрачені кошти на лікування.

Стверджується вина підсудного показами потерпілого ОСОБА_2, який пояснив,
що 08.10.2007 року він разом з своїми
друзями перебував в смт.Товсте Заліщицького району. На стадіоні вони розпивали
спиртні напої. Коли поверталися додому, то проходили по вулиці, яка немає
тротуарів, ззаду них над'їхав автомобіль Пежо, він із всієї компанії йшов
останній, всі встигли зійти в праву сторону, а він не встиг так, як проходив
біля припаркованого автомобіля марки ВАЗ. Коли він пройшов повз автомобіль,
який був припаркований, автомобіль Пежо під'їхав до нього та зупинився. Водій
даного автомобіля, опустивши скло правої дверки, схопив його рукою за одяг і
потягнув до себе, внаслідок чого він головою вдарився об дверку автомобіля.
Після цього автомобіль Пежо звернув вліво
і заїхав на подвір'я, із автомобіля вийшов водій, який підійшов до
нього, схопив його руками за одяг і своєю головою вдарив його в голову. Від
даного удару в нього потемніло в очах і стало погано.

Винність підсудного стверджується показами
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, які пояснили, що 08.10.2007 року на вулиці Шевченка в смт.Товсте
Заліщицького району вони бачили, як підсудний ОСОБА_1 своєю головою вдарив
потерпілого ОСОБА_2 в голову, від чого в нього на чолі утворилася вм'ятина.

Вина підсудного також стверджується матеріалами кримінальної справи, а
саме: протоколами відтворення обстановки та обставин події від 08.12.2007 року, з яких
видно, як саме підсудний ОСОБА_1 спричинив тілесні ушкодження потерпілому
ОСОБА_2 а.с.88-92, висновком
судово-медичної експертизи № 834 від 12.12.2007 року, згідно якого у
потерпілого ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішньої
стінки лобної пазухи, струсу головного мозку, забою м'яких тканин обличчя, які
відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості а.с.96-98.

А, тому, виходячи із встановленого в судовому засіданні суд вважає, що дії
підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України так, як він заподіяв умисне тілесне ушкодження середньої
тяжкості потерпілому ОСОБА_2

Призначаючи міру покарання підсудному
ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: те, що
скоєний злочин є середньої тяжкості,
особу підсудного, а саме: те, що він раніше не судимий, те, що він за
місцем постійного проживання характеризується з позитивної сторони, те, що на
його утриманні двоє неповнолітніх дітей. Обставин, які обтяжують покарання
підсудному, суд не вбачає. Обставини, які пом'якшують покарання, суд враховує
вищенаведені обставини, його щире каяття, а тому вважає, що міру покарання
підсудному слід призначити за ст.122 ч.1 КК України у вигляді обмеження волі і на
підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим
строком один рік.

Суд також вважає, що до підсудного ОСОБА_1 слід застосувати обмеження
передбачені ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_2, суд вважає, що він підлягає
до часткового задоволення, а саме, в користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути з
підсудного витрати, понесені ним на лікування
в розмірі 297 гривень 79 копійок, судові витрати на правову допомогу в
розмірі 1000 гривень. Суд також вважає, що позовні вимоги потерпілого щодо
відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, виходячи із
тяжкості заподіяних йому тілесних ушкоджень, моральних страждань, які він
переніс внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а, тому, оцінює моральні
збитки, заподіяні потерпілому ОСОБА_2 в розмірі 2000 гривень, які слід стягнути
в його користь з підсудного ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у
скоєнні злочину передбаченого ст.122 ч.1
КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді двох років
обмеження волі.

На підставі
ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з іспитовим
строком один рік.

На
підставі ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 297 (двісті
дев'яносто сім) гривень 79 копійок витрат на лікування, 2000 (дві тисячі)
гривень моральної шкоди та 1000 (одну тисячу) гривень судових витрат на правову
допомогу, а всього 3297(три тисячі двісті дев'яносто сім) гривень 79 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд
Тернопільської області через Заліщицький районний суд.

Головуючий: підпис

Копія
вірна:

Голова Заліщицького

районного суду
С.В. Дудяк