провадження 1-кп/389/129/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000912 від 18 травня 2015 року, з угодою про примирення від 05 червня 2015 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючий, одружений, на утриманні 2 малолітніх дітей, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Знам`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

09 травня 2015 року, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 таємно викрав, належні ОСОБА_5 , 8 листів гіпсокартону розміром 2,5х1,2 м кожен, вартістю 115 грн. кожен, загальною вартістю 920 грн., які знаходились у спальні вищевказаного будинку, пПісля чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 920 грн.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про примирення, яку укладено 05 червня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, на момент підписання угоди повністю відшкодував заподіяну потерпілій матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, вибачився перед потерпілою та зобов`язується в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Також, згідно укладеної угоди, сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Заподіяну потерпілій матеріальну і моральну шкоду він відшкодував у повному обсязі, сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру потерпіла до нього не має, зобов`язався не вчиняти більше кримінальних правопорушень.

Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_3 узгоджене угодою покарання. Вказала, що обвинувачений зобов`язався не вчиняти кримінальних правопорушень, повністю відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру до ОСОБА_3 не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Матеріальна і моральна шкода потерпілому, а також компенсація за спричинені незручності, заподіяні внаслідок вчинення злочину, відшкодовані, претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 не має.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням підозрюваного та потерпілої, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння підозрюваним змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 від 05 червня 2015 року відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 05 червня 2015 року, визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 05 червня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/129/15 (єдиний унікальний номер 389/1989/15-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000912 від 18 травня 2015 року, між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Знамянського міськрайонного суду ОСОБА_1