Справа № 306/294/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.07.2015 м. Ужгород

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, не працююча, не судима, засуджена:
- за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч.1 ст.358 КК України до штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч.4 ст.358 КК України до штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено засудженій ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
За ч.2 ст. 358 КК України ОСОБА_7 виправдано за відсутності в її діянні складу кримінального правопорушення.
Стягнуто із засудженої ОСОБА_7 на користь Управління соціального захисту населення Свалявської РДА - 130 784 (сто тридцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. заподіяної кримінальними правопорушеннями шкоди.
Речові докази, а саме: поліетиленовий пакет «експертна служба», у якому знаходяться оригінали матеріалів особової справи №405891 ( 303) 1337; 602935 1339; 401115 (306) 1338; 401643 (302), 405891, 602935, 401115, 401643 (303) про призначення та виплату державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання Свалявського РВ (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) УМВС України в закарпатській області) постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнуто з засудженої ОСОБА_7 процесуальні витрати по кримінальному провадженні в сумі 489,44 (чотириста сімдесят дев`ять) грн. 44 коп. за проведення почеркознавчої експертизи на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області.
Запобіжний захід щодо засудженої ОСОБА_7 не обирався.
Згідно вироку, ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень при таких обставинах.
Так, обвинувачена ОСОБА_7 , 05.06.2003 року умисно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері, будучи офіційно попередженою про обов`язок надання достовірної інформації, шляхом обману, внесла в заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» завідомо неправдиву інформацію про те, що вона є одинокою матір`ю, не зазначивши відомостей про те, що із самого народження дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без укладання шлюбу проживала з їх батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_1 , з яким вела спільне господарство. Надавши згадану заяву до УПСЗН Свалявської РДА, використала її для незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям, внаслідок чого за період з 05.06.2003 року по 01.11.2013 року отримала таку на загальну суму 50 252 ( п`ятдесят тисяч двісті п`ятдесят дві ) грн..
Крім того, ОСОБА_7 в період з 19.05.2004 року по 01.11.2013 року, умисно, повторно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері, будучи офіційно попередженою про обов`язок надання достовірної інформації, шляхом обману, внесла в заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» завідомо неправдиву інформацію про те, що вона є одинокою матір`ю, не вказавши відомості те, що з самого народження дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , без укладення шлюбу проживала з їх батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_1 , з яким вела спільне господарство. Надавши згадану заяву до УПСЗН Свалявської РДА, використала її для незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям, внаслідок чого за період з 19.05.2004 р. по 01.11.2013 р. отримала таку на загальну суму 130 784 грн..
Своїми діяннями ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману; за ч.2 ст.190 КК України - як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно; за ч. 1 ст.358 КК України - як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем; за ч.4 ст.358 КК України - як використання завідомо підробленого документа.
За сукупністю ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.358 , ч.4 ст.358 КК України.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить вирок суду від 04.03.2015 року скасувати, постановити ухвалу, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 повернути до суду першої інстанції на стадію підготовчого провадження в іншому складі суду. Уважає вирок необґрунтованим, а висновки суду однобічні, не відповідають обставинам справи, вина ОСОБА_7 не доведена. Як зазначено у вироку суду, в обґрунтування вини ОСОБА_7 покладено свідчення свідка ОСОБА_18 , яка має неприязні відносини з обвинуваченою, про що висловилась під час допиту в судовому засіданні й показала, що на даний час у правоохоронних органах здійснюється розслідування кримінального провадження за її завою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 про неповернення боргу, яка хоче повернути його в більшому розмірі в зв`язку з інфляцією та наміром отримати кошти з процентами. Зазначає, що ОСОБА_7 не мала жодного прямого умислу на підробку офіційних документів із метою шахрайства, які нею були подані до УПСЗН для отримання державної грошової допомоги на утримання дітей. ОСОБА_7 по факту народження дітей, яких у неї 10 зверталась до соціального працівника УПСЗН, який закріплений за певною категорією населення, подаючи офіційні документи, а саме: свідоцтво про народження дитини, виписка органу РАЦСу про факт народження дитини із зазначенням батьківства, довідку із ЖРЕП про склад сімї, паспорт громадянки України. Надавши дані документи, соціальним працівником ОСОБА_7 присвоєно статус мати одиночка, який і на даний час ніким не оспорений, і не скасований. Після чого, так як ОСОБА_7 є неграмотною (не вміє ні читати, ні писати) сторонньою особою ( працівником УПСЗН) було заповнено заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», де зроблено відповідні помітки та обвинуваченою зроблено лише підписи в графі «підпис заявника» на підставі чого було призначено та проведено виплату грошової допомоги. Крім того, висновком експерта №15/924 від 25.12.2013 року встановлено, що підпис на зворотніх сторонах заяв зроблено не ОСОБА_7 .. Не дивлячись на категоричне заперечення своєї вини обвинуваченою, судове слідство проводилось поверхнево, свідками по справі була ОСОБА_18 та свідок ОСОБА_19 , який не був заявлений стороною обвинувачення, а був затриманий працівниками міліції на дорозі, і за їх проханням мав дати неправдиві свідчення в суді відносно ОСОБА_7 .. Однак, даний свідок у судовому засіданні не зміг цього зробити й сказав, що знає ОСОБА_7 так як неподалік проживає від неї, і остання купує періодично купує в його магазині продукти харчування. Крім того, свідок у судовому засіданні категорично заперечив факт сумісного проживання з обвинуваченою.
У запереченні на апеляційну скаргу начальник управління соціального захисту населення Свалявської РДА просить вирок суду від 04.03.2015 року залишити без змін. Зазначає, що згідно Закону України №2811-XII «Про державну допомогу сім`ям із дітьми» від 21.11.1992 року та Порядком призначення і виплати державної допомоги одинокій матері, та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми затверджених Постановою КМУ №1751 від 27.12.2001 року та Наказом Мінпраці №215 «Про затвердження форми Заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги», право на допомогу мають одинокі жінки (які не перебувають у шлюбі), якщо у свідоцтві про народження дитини (рішення про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку державним органом реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька усиновлювача) дитини. Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала й не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає й виховує дітей, право на одержання допомоги, установленої на дітей одиноким матерям, не має.
Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі оскаржений, виклавши основні доводи апеляційної скарги, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги з тих підстав, що вирок суду є законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права в кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду із прав людини.
Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закрити кримінальне провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установленим цим Кодексом випадках на потерпілого.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що законодавець визначив суб`єктами доказування обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, слідчого та прокурора, а у випадках відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення потерпілого (п.4 ч.3 ст.56 КПК). Обов`язок доказування слідчим та прокурором обставин, указаних у ст.91 КПК України це вимога Закону. Вона означає, що слідчий та прокурор зобов`язані зібрати, процесуально зафіксувати, перевірити і оцінити докази, обґрунтувати ними наявність обставин, передбачених у ст.91 КПК. Обов`язком указаних суб`єктів також є спростування доводів сторони захисту щодо доведення обставин і предмета доказування.
На суд, у разі визнання особи винуватою, відповідно до приписів ст.374 КПК України покладається, зокрема, формулювання у вироку обвинувачення, визнаного доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів, покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Досудове розслідування в кримінальному провадженні має бути проведено в точній відповідності із законом. Прокурор та слідчий зобов`язані вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи, її належного спрямування, забезпечення прав усіх учасників кримінального провадження. Коли є достатньо доказів, що вказують на вчинення злочину певною особою, слідчий відповідно до вимог ст.ст.276-278 КПК України, вручає письмове повідомлення про підозру, у якій викладає стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення: час, місце та інші обставини, у тому числі ознаки об`єктивної суб`єктивної сторони конкретного складу злочину, мотив, спосіб вчинення злочину на скільки вони відомі слідчому, правову кваліфікацію - стаття кримінального закону, яким передбачений цей злочин. У будь-якому випадку повідомлення про підозру, що вручається особі повинно бути конкретним.
Такі ж вимоги законодавцем передбачено й до висунутого особі обвинувачення, оформленого обвинувальним актом. Так, згідно ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.190 КК України кримінальна відповідальність настає за заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за ч.1 ст.358 КК України кримінальна відповідальність настає за підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, за ч.4 ст.358 КК України ( у редакції 2001 року) із змінами внесеними згідно з Законом настає за використання завідомо підробленого документа.
Колегія суддів уважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону та кримінального закону, як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду дотримані не були, внаслідок чого допущено неповноту, яка призвела до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в наслідок чого постановлено судове рішення, що не відповідає вимогам ст.370 КПК України, у зв`язку із чим його не можна визнати законним та обґрунтованим.
Так, прокурором ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст.190 КК України, шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно; за ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, тобто підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується
підприємством, установою, організацією чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа. При цьому, в обвинувальному акті не зазначено час, місце та обставини, за яких саме ОСОБА_7 в офіційний документ внесла завідомо неправдиві відомості, які саме діяння вчинила обвинувачена з метою заволодіння чужим майном; де, кого, коли й за яких обставин обманула. Не розкрито причинно наслідкових зв`язків між наданою «неправдивою» інформацією та заволодіння коштами потерпілого (цивільного позивача). Указані обставини не були встановлені й під час судового розгляду. Тобто, висунуті ОСОБА_7 обвинувачення є неконкретним, а тому остання була позбавлена можливості здійснювати ефективний захист від обвинувачень, що призвело до порушення її прав на захист.
Визнавши доведеною вину та кваліфікувавши дії ОСОБА_7 за ч.ч.1,2 ст.190, ч.ч.1,4 ст. 358 КК України, суд у мотивувальній частині вироку не розкрив об`єктивну сторону вказаного кримінального правопорушення , зокрема, які саме дії, час та місце їх скоєння вчинила обвинувачена з метою заволодіння чужим майном, де, коли й за яких обставин саме вона внесла завідомо неправдиві відомості в офіційні документи, де, кого, коли й за яких обставин обманула.
Кваліфікувавши діяння ОСОБА_7 за ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України, за дії вчинені в період із червня 2003 року по серпень 2013 року, суд не вказав у редакції якого саме Закону кваліфіковані дії винної, при цьому, не врахувавши встановлений вироком час вчинення діяння та не дав жодних суджень щодо можливості застосування вимог ст. 49 КК України.
Крім того, з матеріалів провадження, зокрема, журналу судового засідання від 03.03.2015 року та технічного носія інформації вбачається, що суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, однак, колегією суддів установлено, що до матеріалів кримінального провадження приєднано технічний носій інформації, на якому відсутнє проголошення судового рішення. Таким чином, до матеріалів кримінального провадження приєднано судове рішення, яке викликає сумнів у тотожності проголошеному вироку, за умови, що такий проголошувався.
Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення, чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства, чи іншим шляхом вплинули, чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів вважає, що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону, є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченої, які перешкодили суду повно, і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинуло на постановлення законного й обґрунтованого вироку, а тому вирок підлягає до скасування.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 04.03.2015 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до суду першої інстанції із призначенням нового судового розгляду.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: