печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2015 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002035 від 20.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не одруженого, тимчасово не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого 06.05.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць, 28.02.2013 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 20.03.2015 року, приблизно о 16 год. 05 хв., маючи злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна зайшов до приміщення магазину "ЗАРА-Україна", що розташований за адресою; м. Київ, вул. Хрещатик, 23.

Знаходячись у приміщенні вказаного вище магазину, ОСОБА_5 підійшов до стелажу, де на полицях побачив виставлений для продажу товар. Після цього, ОСОБА_5 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиці взяв чоловіче взуття, коричневого кольору, вартістю 1599 грн., яке одразу заховав собі під кофту в якій був одягнутий.

В подальшому, ОСОБА_5 умисно, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, пішов в напрямку виходу з викраденим товаром, а саме, чоловічим взуттям, коричневого кольору, вартістю 1599 грн., маючи намір винести вказане майно, яке належить ТОВ «ЗАРА-Україна» за межі магазину.

Однак довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_5 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як біля виходу був зупинений та затриманий працівниками вказаного вище магазину..

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями які виразились у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

31 березня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ «Зара» адвокатом ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненному. Сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини та погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік та звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням строком на один рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинувачений підтвердив суду, що кримінальне правопорушення ним було вчинено у відповідності до обставин, викладених у обвинувальному акті, свою вину у вчиненому він визнає повністю.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, думку прокурора, який просив затвердити угоду між обвинуваченим і потерпілим, приходить до наступного висновку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , віднесено до категорії середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, представник потерпілого цілком розуміє наслідки затвердження угоди, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, сторони дійсно примирились, що підтверджено ними в судовому засіданні, та погодили вид і розмір покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Питання про речові докази суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31 березня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002035 від 20.03.2015 року, між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ «Зара» адвокатом ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: чоловіче взуття коричневого кольору 41-го розміру, які передано на зберігання представнику потерпілого ТОВ «Зара» адвокату ОСОБА_4 залишити останньому.

На вирок суду можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1