Справа № 1 -18/2011 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2011 року місто Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1.,

секретаря - Гаврилюк Л.С.,

з участю прокурора - Хомина В.Д.,

захисників - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого головою Фонду комунальної власності територіальної громади м.Калуш Івано-Франківської області, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 368 ч.3,15 ч. 2, 368 ч.З 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав хабар в особливо великому розмірі за виконання в інтересах того, хто дає хабара, дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

Злочин скоєно при наступних обставинах.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.04.2008 року, укладеного між територіальною громадою м.Калуша в особі голови Фонду комунальної власності територіальної громади м.Калуша ОСОБА_5 та ОСОБА_6, останній у встановленому законом порядку через проведений аукціон придбав частину приміщення «Будинку побуту» у м. Калуш на майдані Шептицького, 5 загальною площею 741,7 кв.м. за ціною 1 000 0000 гривень.

У звязку з виявленими порушеннями вимог цивільного законодавства при укладенні вищезазначеного договору, ОСОБА_6 відмовився проводити його оплату за придбану частину приміщення, а за рішенням Калуського міськрайонного суду від 02.04.2009 року позов ОСОБА_6 задоволено і договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.04.2008 року визнано недійсним.

20.05.2009 року близько 10 години ОСОБА_7 з метою придбання нежитлового приміщення звернувся до ОСОБА_4, який погодився посприяти у придбанні приміщення, що належить Фонду комунальної власності територіальної громади м.Калуш.

22.05.2009 року близько 13 години ОСОБА_7 приїхав в м.Калуш до приміщення Фонду комунальної власності, де зустрівся з ОСОБА_4, який під час зустрічі запевнив ОСОБА_7 у сприянні в придбанні приміщення за певну винагороду і запропонував останньому як один з варіантів викупити за ціною 315 долларів США за 1 кв.м., нежитлові приміщення «Будинку побуту», який знаходиться на майдані Шептицького, 5 в м.Калуш, в тому числі у ОСОБА_6 частину нежитлового приміщення «Будинку побуту» площею 741,7 кв.м., яке придбано останнім згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.04.2008 року і яке згідно рішення суду залишилось у власності територіальної громади м.Калуша.

При цьому ОСОБА_4 вказав, що з 315 доларів США за 1 кв.м. 283 долари США за 1 кв.м. необхідно оплатити офіційно в касу, а 32 долари США за 1 кв.м. потрібно віддати йому за сприяння у придбанні цих приміщень.

ОСОБА_7 погодився на пропозицію ОСОБА_4 і в той же день, 22.05.2009 року близько 14 години 20 хвилин, знаходячись в салоні автомобіля марки Фольксваген Пассат державний номер 37244ІВ поблизу будинку № 42 на вул. Підвальна в м. Калуш Івано-Франківської області передав останньому за сприяння у вирішенні питання придбання нежитлового приміщення, в тому числі і частини приміщення «Будинку побуту» за адресою м. Калуш майдан Шептицького, 5 Івано-Франківської області, хабара в розмірі 20000 доларів США, а ОСОБА_4, працюючи на посаді голови Фонду комунальної власності територіальної громади м.Калуша, будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обовязками і являючись посадовою особою органу місцевого самоврядування 11 рангу 6 категорії, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, переслідуючи корисливі мотиви і діючи всупереч інтересів служби одержав від ОСОБА_7 хабара в розмірі 20000 доларів США, що по курсу НБУ становить 152322 гривні, за сприяння у вирішенні питання придбання останнім обєкту комунальної власності, тобто за виконання в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданої ОСОБА_4 влади та службового становища.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину визнав частково: не заперечив факту отримання коштів, проте не вимагав їх і розцінював як завдаток за приміщення, який мав передати ОСОБА_6 При цьому пояснив, що працював на посаді голови Фонду комунальної власності територіальної громади м.Калуш з листопада 2008 року. В його функціональні обов»язки згідно посадової інструкції входить управління комунальним майном міста. Зокрема, в його обов»язки входить організація роботи Фонду та контроль за підготовкою розпоряджень міського голови та рішень сесії міської ради щодо управління майном, передачі майна в оренду та відчуження, організація роботи фонду.

Весною 2009 року до нього звернувся чоловік на імя ОСОБА_2, який представився представником фірми «Наша Ряба» та пояснив, що їхня фірма хотіла би взяти в оренду або купити приміщення для реалізації продукції. При зустрічах він пояснював, що приміщення продаються на конкурсній основі за встановленою процедурою, про що подається оголошення в газету, або приміщення можна придбати у приватних підприємців. Після однієї з розмов ОСОБА_2 він більше не бачив.

В середині травня 2009 року до нього на телефон передзвонив незнайомий чоловік, який повідомив, що його звати ОСОБА_8 і він є другом ОСОБА_2, просив зустрітись, на що він погодився. Вони зустрілися перед 20 травня 2009 року в м. Калуші. ОСОБА_7 повідомив, що є представником фірми «Наша Ряба» і другом ОСОБА_2, який загинув у ДТП, та що їхня фірма дуже хоче викупити приміщення в м. Калуш. Якраз тої весни були проблеми з «Будинком побуту»: перед самими Великодніми святами обвалилась стіна з віконною рамою, на диво, ніхто не постраждав. Після цього він із своїм заступником виїжджали на місце, проте, оскільки це приміщення не належало фонду, нічого зробити не могли, а тільки звернулися з листами до ОСОБА_6 та управління МНС України, що дане приміщення знаходиться у аварійному стані та створює загрозу для життя та здоровя жителів міста. Знаючи про існування цього проблемного приміщення, він запропонував ОСОБА_6 оглянути його, так як йому стало відомо з вивіски на ньому, що воно продається. Це приміщення - колишній «Будинок побуту» з гаражами з усіма підсобними приміщеннями, які по частинах почали продавати. Найбільшу частину викупив ОСОБА_6 з аукціону міста, проте напевно у нього щось не вийшло, і дане приміщення так і стояло, не працювало й по трохи руйнувалося. За частину приміщення він не сплатив кошти, проте договір купівлі-продажу і свідоцтво на право власності він мав.

Коли вони приїхали до вказаного приміщення, ОСОБА_7 оглянув його, обійшов навколо приміщення, вони зайшли на перший поверх, він також пропонував ОСОБА_7 піднятися на другий поверх, однак він відмовився, пояснивши, що ще приїде оглянути приміщення. ОСОБА_7 сказав, що приміщення у гарному місці, в центрі міста, їхню фірму мало б влаштувати, але самостійно рішення він не приймає, він порадиться з керівництвом після чого дасть йому знати. Ніяких конкретних розмов між ними не було. Коли вони були на місці біля приміщення, то він звернув увагу ОСОБА_7 на вивіску, на якій великими літерами писало «продається» та номер телефону. Він також говорив ОСОБА_7, що приміщення у незадовільному стані і, щоб запустити його у експлуатацію, потрібно вкласти величезні кошти. На це ОСОБА_7 відповів, що його фірма достатня, і вони готові вкласти кошти на ремонт і до зими здати в експлуатацію.

20.05.2009року ОСОБА_7 зателефонував йому і сказав, що фірма «Наша Ряба» готова купити вказане приміщення по 300 доларів за метр квадратний і по 100 доларів туди-сюди. Через декілька годин він передзвонив ще раз і сказав, що їхня фірма уже готова купити не тільки несплачену частину, але й три інші, за які ОСОБА_6 уже сплатив гроші, тобто 1500 м.кв., а саме, все, що знаходилося у власності ОСОБА_6, а також говорив про те, що хотів би подати заяву на аукціон, проте він пояснив, що ніякої заяви не потрібно, так як це приватна власність. На наступний день ОСОБА_7 знову зателефонував і попросив про зустріч. Того ж дня він за вказаним у оголошенні номером зателефонував до ОСОБА_6 і зустрівся з ним. При зустрічі ОСОБА_6 сказав, що хотів би продати все приміщення. Обговорювали також механізм продажу, говорили про те, що можливим варіантом є те, що ОСОБА_6 погашає всю заборгованість та неустойку, після чого набуває всіх прав власності та продає його як приватна особа приватній особі. Крім того, ОСОБА_6 говорив, що був би дуже вдячний, якби він допоміг знайти клієнта і не погано би було, якби покупець заплатив аванс. Ця процедура не вимагала ніякого аукціону, ОСОБА_6 погашає заборгованість перед містом, а інша особа купує приміщення, ремонтує його, вводить в експлуатацію, створює робочі місця. Тобто це була найбільш приємлива процедура вирішення цієї проблеми.

Про те, що у суді знаходиться справа за позовом прокурора про розірвання договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_6 та їхнім фондом, він знав і говорив про це ОСОБА_7 при першій зустрічі. Проте участі у цій справі він не брав, був присутній тільки на одному судовому засіданні, проте у справу не вникав, так як вона тягнулася уже тривалий час, ще до призначення його на посаду голови. Він знав, що позов був тільки про розірвання договору, але питання щодо незаконної реєстрації обєкта ОСОБА_6 прокурором не ставилося, тому він також не сумнівався у її законності. Прийняте рішення у даній справі вступило в законну силу 06.07.2009 року. Крім того, ОСОБА_6 міг у будь-який момент змінити свої наміри та сплатити заборгованість.

21.05.2009 року він зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що продається все приміщення, яке належить ОСОБА_6, площею 1500 м.кв.

При останній зустрічі з ОСОБА_7, яка відбулася 22.05.2009 року у кафе «Меркурій», він уже чітко описав останньому процедуру продажу, на що він сказав, що їхня фірма згідна купити приміщення і готова якнайшвидше це зробити. Він декілька разів пояснював, що купувати приміщення він буде у приватної особи, тому може працювати з ним напряму, проте ОСОБА_7 просив бути його гарантом, що приміщення продадуть саме їхній фірмі. І щоб підтвердити серйозність своїх намірів вони готові заплатити завдаток. Він не готовий був до такої розмови, так як попередньо ні про які завдатки не йшла мова, говорити вони мали тільки про механізм продажу. Проте ОСОБА_7 наполягав. Після того вони сіли в автомобіль, де ОСОБА_7 передав йому 20 тисяч доларів, і він, на жаль, прийняв ці гроші, як аванс для ОСОБА_6, маючи намір негайно звязатися з ОСОБА_6, щоб передати йому гроші і уже конкретно говорити про продаж приміщення фірмі «Наша Ряба».

Він вирішував всі питання з ОСОБА_7, тому що вважав, що таким чином допоміг би громаді міста, оскільки величезний борг ОСОБА_6 був би погашений, приміщення в центі міста, яке перебувало в аварійному стані, відремонтоване та введене в експлуатацію. На той час фонду це майно не належало, а було у власності приватної особи, який у будь-який момент міг продати його без участі фонду. Діяв він не в особистих інтересах, а виступав посередником між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на прохання останнього, думаючи виключно про аварійне приміщення, яке знаходилося в центрі міста та варіанти вирішення проблеми, що склалася. Все своє життя він жив і діяв тільки на користь суспільства. Шкоди його діями не було завдано нікому, приміщення стоїть, ОСОБА_7 претензій не має.

Ніякого хабара він не вимагав, ні в одній стенограмі немає запису про те, що він говорив про передачу йому грошей у будь-якій сумі. ОСОБА_7 сам запропонував взяти гроші як завдаток та гарантію, що приміщення буде продане ОСОБА_6 саме йому.

Не мав наміру вчинити протиправні дії, а тільки хотів звести двох осіб, щоб вирішити (Питання продажу приміщення, проте, якщо в його діях є склад будь-якого злочину, то щиро кається у вчиненому і його розкаяння триває уже дуже довго.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудним, вина останнього у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара в особливо великому розмірі за виконання в інтересах того, хто дає хабара, дій з використанням наданої йому влади та службового становища доведена показаннями потерпілого, свідків по справі, протоколами слідчих дій, іншими матеріалами справи:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_7, даними ним в судовому засіданні, згідно яких він з ОСОБА_9 були компаньйонами, хотіли купити приміщення в м. Калуш для ведення бізнесу. Останній йому розповідав, що спілкувався з ОСОБА_10, і що є нормальне приміщення, яке їм підходить для ведення бізнесу, а саме, для відкриття торгового центру, який частково планували здати в оренду, частково передати фірмі «Наша Ряба». ОСОБА_9 зустрічався з ОСОБА_4 у березні-квітні 2009 року. Приміщення вони мали купляти спільно, за його частку він мав сплатити 70-80 тис. грн., а ОСОБА_9 частка складала - 120-130 тисяч гривень. Вартість метра квадратного становила 280-300 доларів. Цими питаннями займався ОСОБА_9 Про ОСОБА_4 він знав, що він голова Фонду держмайна м. Калуш.

Він має бар у м. Бурштин, а також коштами йому були готові допомогти батьки, тому погодився розпочати спільний бізнес з останнім. Після того, як ОСОБА_9 загинув у ДТП, він вирішив все ж розпочати бізнес і для того шукати іншу людину як напарника, бо грошей не вистачало. У дружини ОСОБА_9 він взяв номер телефону підсудного, зателефонував до нього та домовився про зустріч. Він приїхав у фонд, пояснив, хто він такий, та що його цікавить приміщення, про яке він домовлявся з ОСОБА_9 При зустрічі ОСОБА_4 сказав, що з тим приміщенням, яке він мав намір купляти, нічого не виходить, але він має іншу пропозицію. Мова йшла про колишній «Будинок побуту». Вони виїжджали на місце, він оглядав приміщення ззовні, в середину не заходив, бо на сходах на другий поверх була решітка і всередину зайти неможливо. Приміщення пятиповерхове, він мав намір купити все. ОСОБА_4 пояснював, що приміщення проблемне, важко буде зробити документи на нього, про позов у суді. Говорили про купівлю через аукціон, а потім уже підсудний казав, що може вийде без аукціону. Він не вникав, бо всі питання мав вирішити ОСОБА_4, зробити всі документи. За те, що він допоможе йому все це зробити, підсудний попросив у нього хабар в сумі 60 тисяч доларів. Він погодився. Через два- три дні, приблизно 21-23 травня, вони здзвонилися і ОСОБА_4 сказав, що у нього все більш- менш готово. Вони зустрілися біля фонду і на автомобілі ОСОБА_4 поїхали на обід. Під час розмови підсудний він знову просив ОСОБА_4 зробити все якнайшвидше, на що отанній пообіцяв, що це займе не більше одного-двох тижнів. Чи про все приміщення йшла мова він сказати не може, так як ОСОБА_4 мав говорити ще з незнайомим йому підприємцем ОСОБА_6, щоб він продав ще якусь частку.

60 тисяч доларів - це гроші, які вимагав у нього ОСОБА_4 за те, що він буде сприяти у швидкому вирішенні цього питання і допоможе оформити та виготовити всі необхідні документи. Його ця сума не зовсім влаштовувала, але ОСОБА_4 сказав, що зробить чимнайменшу оцінку обєкта. По дорозі з ресторану вони говорили про ціни на нерухомість, показував по дорозі ще одне приміщення, де писало, що воно продається. Підїжджаючи до фонду держмайна, на вул. Підвальна вони зупинилися і він з сумки витягнув 20 тис. умовних одиниць і вручив їх ОСОБА_4 Останній взяв їх і поставив у бардачок, після чого сказав, що до тижня часу у нього все буде готово для отримання документів на руки і купівлі приміщення.

Всього з підсудним він зустрічався три рази, перший раз у фонді в його кабінеті, коли ОСОБА_4, сказав, що з першим приміщенням не виходить, другий раз - на вулиці під фондом, коли вони їздили на нього дивитися, а третій - у барі, коли передав хабар. Чи була тоді вивіскі про те, що «Будинок побуту» продається, він не памятає. Розмови з ОСОБА_4 він писав кожного разу, а по телефону 2 або 3 рази. При записах одного разу був присутній його син, інших осіб не було. Заяву в УБОЗ він написав 19-21 травня 2009 року. ОСОБА_4 вперше сказав про гроші у барі, коли вони зустрічалися третій раз, тоді точну суму він не називав, ні до того, ні після вони про це не говорили. В умови, що, коли він не дасть хабар, то ОСОБА_4 створить для нього якісь несприятливі умови чи своїми діями як службова особа створить негативні наслідки його законним інтересам, його підсудний не ставив, йому нічим не погрожував. Він просто давав гроші, бо хотів щоб ОСОБА_4 йому допоміг. Його не цікавило, колу належить приміщення, чи не знаходиться воно в оренді, байдуже яким способом і в кого купляти, все це були проблеми підсудного, тому ніяких документів він не читав і був переконаний, що приміщення належить фонду. Розмов про те, що його власником є ОСОБА_9 і що можна розмовляти з ним напряму, він не пригадує. Розмову, в якій ОСОБА_4 в барі сказав дати йому 60 тисяч доларів, він писав. До цієї розмови вказана сума не звучала. У барі ОСОБА_4 назвав конкретну суму 60 тисяч доларів і назвав площу приблизно 600 м.кв. по 100 доларів за метр.

Він писав заяву на імя голови Калуської міської ради про придбання нежитлового приміщення в м. Калуш. Але ОСОБА_4 сказав, що заява недобра, тому він її забрав і викинув. У матеріалах справи можливо є інша заява, яку він писав другий раз, але чи писав він її і коли він не пригадує. Він дійсно хотів викупити приміщення в м. Калуш для себе, партнерів у нього не було. Грошима мали допомогти друзі і тато, який має свій бізнес: магазини та ферму. Розраховував на тисяч сто. На ведення переговорів його не уповноважував ніхто, діяв від свого імені, нічиїх інтересів не представляв. Ціле приміщення він вирішив купити після другої зустрічі з підсудним.

20 тисяч доларів, які він передав ОСОБА_4, належали йому особисто і повернуті йому. Ці гроші він дав, щоб гарантія була, що це буде його приміщення і що будуть виготовлятися документи. Інші 40 тисяч доларів він мав передати підсудному після того, як всі документи будуть готові. Усі документи мав виготовити ОСОБА_4 за рахунок грошей, які він передав йому. Чи зменшив ОСОБА_4 суму з 60 тисяч доларів на 48 тисяч доларів, він не пригадує. Можливо це сталося за рахунок того, що площа була меншою, ніж та, про яку вони домовлялися. Вважає, що шкода, яка йому завдана, полягає у неприязному становищі до хабарників, матеріальної шкоди йому не завдано.

Після допиту підсудного потерпілий ОСОБА_7 сказав, що не повністю згідний з його поясненнями. Він з підсудним говорив як з посадовою особою і майно площею 1500 кв.м. мав купляти у фонду на аукціоні. У ОСОБА_4 були якісь документи на це приміщення, але він їх йому не показував. Вивіски ніякої він не бачив. Гроші в сумі 20 тисяч доларів він дав за весь пакет документів, на підставі яких він мав купити приміщення. Решту грошей він мав внести в касу, це крім тих, які він мав дати підсудному.

При додатковому допиті потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що з усіма роздруківками розмов з ОСОБА_4 він згідний. Приміщення він мав купляти все за один мільйон з лишнім гривень. Вартість одного метра квадратного мала становити триста з чимось доларів, загальна вартість - 1 мільйон - 1 мільйон 300 тисяч гривень. Якщо заяву в УБОЗ він написав швидше, то значить ОСОБА_4 хабар вимагав не у барі, а швидше, за яких обставин не пригадує. Якщо пише у стенограмі, що вимагав 48 тисяч доларів, то значить так і було, для нього не має значення чи 60, чи 48 тисяч доларів.

Претензій до підсудного не має;

- показаннями свідка ОСОБА_8, який суду вказав, що 22.05.2009 року він разом з ОСОБА_11 були присутні в якості понятих та бачили, як працівники міліції перераховували, описували в протоколі кошти в сумі 20000 долларів США та обробляли їх спеціальною речовиною і фломастером. Після цього були присутні при огляді місця події в м.Калуш на вул.Підвальній поблизу будинку №42, де з бардачка автомобіля «Пасат», за кермом якого був ОСОБА_4, було вилучено ці самі гроші, які при просвічуванні ультрафіолетом світились яскраво-зеленим кольором та мали позначки у вигляді трьох крапок. Також речовина світло- зеленого кольору була виявлена на вказівному пальці правої руки ОСОБА_4 та барсетці, що знаходилась в бардачку автомобіля;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_11, даними ним в ході досудового слідства;

- показаннями свідка ОСОБА_5, який суду пояснив, що він працював головою Фонду комунальної власності територіальної громади м.Калуша. Після виходу на пенсію він передав всі справи новому голові ОСОБА_4 Проте будь-якого документу про передачу не складалось, оскільки працівники залишились працювати ті самі, кожен був закріплений за певною ділянкою роботи, і справи залишились за цими працівниками. ОСОБА_6, крім останньої частини приміщення, купив ще 3 лоти, тому виглядав надійним покупцем. У визначені строки кошти за останнім договором не поступили, вони звертались з претензіями, проте ОСОБА_6 почав уникати зустрічей з ними. У зв»язку з цим було заявлено позов про розірвання договору. Цим питанням займався його заступник та прокуратура. ОСОБА_6 не мав права реєструвати право власності на приміщення, за яке не заплатив. Повна сплата підтверджується поступленням коштів, контроль за яким здійснює міський голова. Приміщення «Будинку побуту» було і є проблемним приміщенням, про що вони неодноразово звітували міському голові. При продажі об»єктів комунальної власності вони керуються законодавством про приватизацію. Якщо право власності зареєстроване, то майно можна продавати. Акт прийому- передачі спірної частини приміщення підписаний не ним, тим більше що він датований наступним днем після аукціону, чого не могло бути, так як сплату за договором було відтерміновано. Згідно Закону «Про приватизацію» власником майна до повної сплати є територіальна громада. ОСОБА_6 надсилались попередження про необхідність проплати та повідомлення про нарахування пені, після чого він звертався до міського голови про відміну пені та розстрочку сплати основного боргу. Про передачу йому об»єкта не могло йти і мови, Фонду не було відомо, що вже зареєстровано право власності на цю частину приміщення. В інтересах міста було продати це приміщення, оскільки воно було в аварійному стані, тим більше, було вигідно передати його одному власнику. ОСОБА_4 був відповідальним керівником, проте 10 місяців -це надто малий строк, щоб ввійти в курс всіх справ;

- показаннями свідка ОСОБА_12, який суду вказав, що він працює заступником голови Фонду комунальної власності територіальної громади м.Калуша з 2004 року. Об»єкт приміщення «Будинку побуту» у м.Калуш на майдані Шептицького, 5 загальною площею 741,7кв.м. був проданий через аукціон за ціною 1 000 0000 гривень ОСОБА_6 Проте він не набув права власності на це приміщення, оскільки не оплатив за нього. У жовтні-листопаді 2008 року Калуським міським прокурором було заявлено позов в інтересах Фонду про розірвання вищевказаного договору купівлі-продажу у зв»язку з неоплатою. Рішенням Калуського міськрайонного суду було визнано договір недійсним, проте станом на 22.05.2009 року рішення не вступило в законну силу в зв»язку з подачею апеляції. Об»єкт, який був предметом оскаржуваного договору, ОСОБА_6 не передавався, акт приймання-передачі не складався, він знаходився на балансі КП «ЖЕО №1». Заборона на цей об»єкт не накладалась, крім того, що в договорі було передбачено про неможливість повністю розпоряджатись об»єктом до повної оплати. Вважає, що оскільки не виконані умови договору, то до ОСОБА_6 не перейшло право розпоряджатись цим майном. Рішення про приватизацію чи продаж шляхом аукціону приймає міська рада. Аукціон проводить конкурсна комісія, створена Фондом державного майна. Керівник Фонду комунальної власності є членом цієї комісії, проте не може вплинути на результати аукціону. Підготовку аукціону здійснює Фонд, він робить замовлення на визначенш ціни;

- показаннями свідка ОСОБА_6, який суду вказав, що він дійсно купляв приміщення «Будинку побуту» за адресою м.Калуш майдан Шептицького,5. За другий, третій та п»ятий поверхи, загальною площею приблизно 1300 м2, він оплатив повністю та зареєстрував право власності на цю частину приміщення. 03.04.2008 року він уклав з Фондом комунально власності територіальної громади м.Калуша договір купівлі-продажу частини нежитлових приміщень «Будинку побуту», загальною площею 741,7кв.м. За дану частину приміщення він оплатив перший внесок, необхідний для участі в аукціоні, що становив 94000 -98000 гривень. Решту частину коштів повинен був внести протягом двох місяців, проте у зв»язку з складним матеріальним становищем не міг оплатити за придбане ним приміщення. Незважаючи на це, він оформив право власності на це приміщення, представивши документи, які йому сказали в ОБТІ. У зв»язку з невиконанням умов договору, Фонд почав нараховувати пеню та звернувся в суд з позовом про розірвання договору, а він подав зустрічний позов про визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним, так як йому продали приміщення загального користування. Оскільки він не мав грошей оплатити за приміщення, а пеня з кожним місяцем росла, він звернувся до ОСОБА_4, щоб допоміг йому продати дане приміщення та запропонував механізм продажу, за яким покупець мав оплатити вартість викупленого ним приміщення, а він переоформив би право власності на останнього. При цьому він на «Будинок побуту» повісив вивіску «Продається» та вказав свій номер телефону. Потім він просив ОСОБА_4, якщо буде покупець, щоб він брав у нього якнайбільший завдаток з метою гарантії покупки. З підсудним вони зустрічались в позаробочий час біля його будинку. ОСОБА_4 мав дзвонити, коли буде покупець, проте передзвонили з міліції і сказали йому, що останній взяв хабар і мова йде про його приміщення;

- показаннями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, який пояснив, що він працює юристом Івано-Франківського ОБТІ. Договір купівлі-продажу частини приміщення «Будинку побуту» в м.Калуші він не реєстрував. Щодо загальної процедури, то при реєстрації договорів купівлі-продажу не завжди вимагають акти прийому-передачі. Коли ОСОБА_6 реєстрував цей договір у нього не вимагали документу, який би свідчив про повну сплату вартості придбаного майна, в матеріалах справи по реєстрації вищезазначеного договору є акт про передачу майна. Після цього випадку в ОБТІ завжди вимагають оригінал акту прийому-передачі майна, хоча це не передбачено Положенням про державну реєстрацію, яким вони керуються у своїй роботі. Після реєстрації договору купівлі-продажу власником став ОСОБА_6 і міг розпоряджатися майном на власний розсуд. У 2009 році реєстрація була скасована на підставі рішення суду за заявою ОСОБА_6;

- протоколом-огляду та вручення грошових коштів від 22.05.2009 року (т.с.1, а.с.7-9), з якого встановлено, що у зв»язку із заявою ОСОБА_7 про вимагання в нього хабара в сумі 60 тисяч доларів США головою Фонду комунального майна територіальної громади м. Калуш ОСОБА_4 за сприяння у вирішенні питання придбання об»єкту комунальної власності та з метою перевірки і документального фіксування фактів, викладених в заяві ОСОБА_7 складено протокол огляду грошових знаків, які підлягають врученню хабарникові. Предмет хабара являє собою кошти в сумі 20 тисяч доларів США, а саме 200 купюр по сто доларів США кожна, серії та номери даних купюр встановлено та зафіксовано. Вищевказані грошові купюри поділено на дві пачки по 10 тисяч доларів США кожна, які обтягнуті гумками червоного кольору та оброблені препаратом «Промінь-1» і в ультрафіолетовому випромінюванні на даних купюрах чітко видно світіння яскраво-жовтого кольору; за допомогою фломастера для нанесення невидимого маркування в правому верхньому куті на лицевому боці кожної купюри нанесено позначку з трьох крапок у вигляді трикутника. Серії та номери грошових знаків внесені до протоколу;

- протоколом вручення технічних засобів від 22.05.2009 року (т.с.1, а.с.10), з якого встановлено, що заступником начальника відділу УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області підполковником міліції ОСОБА_14 з метою фіксації факту та змісту розмови, що повинна відбутися між заявником ОСОБА_7 та ОСОБА_4 22.05.2009 року, вручено ОСОБА_7 спеціальний аудіо-відео-записуючий пристрій;

- протоколом огляду місця події від 22.05.2009 року (т.с.1, а.с.11-14) та фототаблицею до нього, складеною 26.05.2009 року (т.с.2, а.с.72-81), з яких встановлено, що місцем події являється проїзна частина дороги вул.Підвальна поблизу будинку №42 в м.Калуш, де знаходиться автомобіль марки «Фольксваген Пассат» чорного кольору д.н.з. 37244ІВ, в якому знаходиться громадянин ОСОБА_4; на пропозицію ОСОБА_4 добровільно видати грошові кошти, які він щойно отримав, останній вказав, що грошей він не отримував, при ньому є тільки його власні кошти в сумі 10 тисяч гривень, які знаходяться в його папці на задньому сидінні автомобіля. В ході проведення огляду було просвічено пальці правої та лівої рук ОСОБА_4 за допомогою ультрафіолетової лампи, де в ультрафіолетовому випромінюванні на вказівному пальці правої руки чітко видно світіння яскраво-жовтого кольору; в подальшому за допомогою ватного диску було знято змив з вказівного пальця правої руки та поміщено його в прозорий поліетиленовий пакет, який прошито та опечатано печаткою «Для пакетів №1 УБОЗ» з підписами присутніх... Після цього оглянуто бардачок автомобіля марки «Фольксваген Пассат», в якому зверху на барсетці виявлено дві пачки з доларами США, обтягнуті гумками червоного кольору, в яких знаходиться по 10 тисяч доларів США купюрами номіналом по 100 доларів кожна; в загальному в бардачку автомобіля знаходиться 20 тисяч доларів США; при просвічуванні вищевказаних купюр ультрафіолетовою лампою в ультрафіолетовому випромінюванні в правому верхньому куті на лицевій стороні кожної купюри видно позначку з трьох крапок у вигляді трикутника, а також на купюрах чітко видно світіння яскраво-жовтого кольору; при огляді грошових купюр встановлено їх серії та номери; дані купюри поміщено пачками в два конверти білого кольору та опечатано печаткою «Для пакетів №1 УБОЗ» з І підписами присутніх. Вищевказані кошти в сумі 20 тисяч доларів США вилучено та визнано предметом хабара і речовими доказами, а також приєднано до справи постановою слідчого від 23.05.2009 року (т.с.1, а.с.120-125);

- розпорядженням Калуського міського голови від 27.10.2008 року №210-рк/04-03/01 (т.с.1, а.с.71) та світлокопією трудової книжки БТ-І №8397458, виданої 03.08.1982 року (т.с.1, а.с.78-80), згідно яких ОСОБА_4 призначено на посаду голови Фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуша з 29.10.2008 року, присвоєно ОСОБА_4 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- посадовою інструкцією голови Фонду комунальної власності територіальної громади м.Калуша ОСОБА_4, затвердженою міським головою 20.01.2009 року (т.с.1, а.с.60), з якої встановлено, що голова Фонду здійснює керівництво діяльністю Фонду та процесом приватизації комунального майна, очолює та контролює роботу працівників Фонду, у разі порушення законодавства України несе дисциплінарну, адміністративну чи кримінальну відповідальність. З даною інструкцією ОСОБА_4 ознайомлений 19.01.2009 року, про що, свідчить його підпис;

- висновком технічної експертизи № 09/07-274 від 24.05.2009 року (т.с.1, а.с. 136-139), з якого встановлено, що купюри в сумі 20000 доларів США номіналом 100 доларів із встановленими та зафіксованими у висновку серіями та номерами, за способом нанесення зображення та первинними елементами захисту відповідають купюрам номіналом 100 долларів США, які знаходяться в офіційному обігу;

- висновком експерта № 0460 від 25.05.2009 року (т.с.1, а.с.146-148), з якого встановлено, що на представленому для експертного дослідження ватному тампоні зі змивами з барсетки ОСОБА_4 виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка містить люмінофор однаковий з люмінофором, що міститься в наданому для порівняння зразку речовини «Промінь-1» з балончика. Речовина, виявлена на ватному тампоні зі змивами з барсетки ОСОБА_4, має спільну родову належність із речовиною «Промінь-1» з балончика;

-висновком експерта № 0458 від 25.05.2009 року (т.с.1, а.с.158-163), з якого встановлено, що на всіх представлених для експертного дослідження грошових купюрах, вилучених згідно протоколу огляду місця події від 22.05.2009 року, виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією, яка містить люмінофор однаковий з люмінофором, що міститься в речовині «Промінь-1» з балончика. Речовина, виявлена на всіх грошових купюрах, вилучених згідно протоколу огляду місця події від 22.05.2009 року, має спільну родову належність із речовиною «Промінь-1» з балончика. На всіх наданих грошових купюрах виявлено спеціальну хімічну речовину з блакитною люмінесценцією у вигляді трьох крапок у правому верхньому куті кожної купюри. Речовина з блакитною люмінесценцією, виявлена на всіх грошових купюрах має спільну родову належність з речовиною з фломастера;

- висновком експерта № 0459 від 25.05.2009 року (т.с.1, а.с.169-171), з якого встановлено, що на представленому для експертного дослідження ватному тампоні зі змивами з вказівного пальця правої руки ОСОБА_4 виявлено нашарування спеціальної хімічної речовині з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка містить люмінофор однаковий з люмінофором, що міститься в наданому для порівняння зразку речовини «Промінь-1» з балончика. Речовина виявлена на ватному тампоні зі змивами з вказівного пальця правої руки ОСОБА_4, має спільну родову належність із речовиною «Промінь-1» з балончика;

- договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.04.2008 року (т.с.2, а.с.25-27 124-125), укладеним між територіальною громадою м. Калуша в особі Калуської міської ради від імені якої виступав Фонд комунальної власності територіальної громади м. Калуш, та ОСОБА_6, згідно з яким відчужується приміщення 1 поверху №1, 2а, 3, 6 площею 74/ м.кв., 2 поверху №24, 25 площею 32,4 м.кв., 3 поверху - №37-48 площею 224,1 м.кв., 4 поверху №50-53, 55-65 площею 410,9 м.кв., загальною площею 741,7 м.кв., що становить 305/100 ідеальних часток, які розташовані на майдані Шептицького,5 в м.Калуші. Ціна продажу об»єкт становить 1000000,00 гривень. Право володіння, користування і розпорядження Об»єктом Приватизації переходить до Покупця з моменту сплати повної вартості придбаного Об»єкт приватизації;

- рішенням Калуського міськрайонного суду від 02.04.2009 року (т.с.2 а.с. 126-129), згідно якого визнано недійсним договір купівлі продажу нежитлових приміщень від 03 квітня 2008 року, укладеного між територіальною громадою м.Калуша в особі Калуської міської ради та ОСОБА_6;

- положенням про Фонд комунальної власності територіальної громади м.Калуша, затвердженим рішенням міської ради від 19.07.2001 р. №533 (т.с.2, а.с.29-32), з якого вбачається, що повноваженнями Фонду є ведення обліку об»єктів комунальної власності територіальної громади міста, забезпечення надходження до міського бюджету коштів від приватизації та оренди об»єктів комунальної власності територіальної громади міста, а також здіснення всіх повноважень органу приватизації, крім тих, які належать до компетенції виконкому міської ради;

- протоколом огляду та прослуховування речового доказу від 27.05.2009 року (т.с.2, а.с.39-49) - лазерного диску CD-R «ЕМТЕС» реєстраційний номер 18/09, номер виробника N162MH122D810668 діаметром 12 см з написами «ЕМТЕС, CD-R, 80 Міп, 700 Mb, 52 х, COMPACT disc, Recordable»; огляд та прослуховування проводилось за допомогою коп»ютера марки «Pentium (R) 4». На даному лазерному диску міститься два аудіофайли, а саме: файл 090522_130816_005958, розміром 42150 КБ, дата створення 22.05.2009 року, 17:34 та файл 090522_140814_002134, розміром 15170 КБ, дата створення 22.05.2009 року, 17:33, із записами розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, яка відбулася 22.05.2009 року в м. Калуш. Учасниками слідчої дії в процесі прослуховування встановлено зміст аудіофайлів, який занесено до даного протоколу, та стенограмою розмови, яка відбулася 22.05.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (т.с.1 а.с. 17-27), в якій в приміщенні кафе «Меркурій» під час обіду ОСОБА_4 описує ОСОБА_7 яким чином та за якою вартістю можна придбати приміщення, по якому розглядається спір в суді. В ході розмови ОСОБА_7 цікавиться вартістю всього приміщення, яке можна придбати, в гривнях та обговорює питання ціни за сприяння. ОСОБА_7 вказує, що при придбанні всього приміщення, сума «сорок вісім». Далі розмова продовжується в автомобілі ОСОБА_4 «Фольксваген-Пассат», чорного кольору, державний номерний знак 37244ІВ про завдаток, як гарантію придбання приміщення, обумовлюється сума, яка дається підсудному. Зупинились неподалік від приміщення Фонду комунального майна територіальної громади м.Калуш, ОСОБА_7 в автомобілі ОСОБА_4 передав останньому, а ОСОБА_4 прийняв предмет хабара - 20000 долларів США, які поклав в бардачок свого автомобіля. Дана обставина підтверджується також фототаблицею факту отримання предмету хабара гр.ОСОБА_4 22.05.2009 року (т.с.2, а.с.82- 85).

В ході проведення огляду, перегляду та прослуховування відеокасет марки «Sony 90»; встановлено, що відеокасета марки «Sony 90», реєстраційний номер 24/09, в пластмасовому копусі чорного кольору, з написом «Sony 90, High Qualiti & Durabiliti, MP Standart, 8, PAL 8, video 8», розміром 9,5x6см.; на даній відеокасеті міститься відео-аудіозапис розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, яка відбулася 22.05.2009 року в м. Калуш;

відеокасета марки «Sony 90», реєстраційний номер 25/09, в пластмасовому копусі чорного кольору, з написом «Sony 90, High Qualiti & Durabiliti, MP Standart, 8, PAL 8, video 8», розміром 9,5x6см.; на даній відеокасеті міститься продовження відео-аудіозапис розмови між ОСОБА_4 та І ОСОБА_7, яка відбулася 22.05.2009 року в м. Калуш, та зафіксована також на вищеназваному Ілазерному диску.

Перегляд та прослуховування проводилось за допомогою пристрою «Videowalkman SONY Digital 8», модель GV-D800E, серійний номер 13410. Тривалість запису на відеокасеті марки «Sony 90», реєстраційний номер 24/09 - 58 хвилин, а на відеокасеті марки «Sony 90», реєстраційний номер 25/09 - 18 хвилин;

- протоколом огляду речових доказів від 27.05.2009 року(т.с.2, а.с.54-63)- мобільного телефону марки «NOKIA», для ввімкнення якого застосовано пін-код 9972; після ввімкнення телефону встановлено його серійний номер - № 59228 та номер сім-картки - 1+25; мова меню телефону українська. У функції телефону «Меню» в розділі «Журнал 1 дзвінків» в підрозділі «Отримані дзвінки» міститься перелік номерів телефонів, які вказані в І протоколі, в тому числі отримані 20, 21 та 22 травня 2009 року дзвінки від абонента ОСОБА_11 І Побут;

- довідкою адміністрації управління Національного Банку України в Івано- Франківській області (т.с.1, а.с.84), з якої встановлено, що офіційний курс гривні до долара США станом на 22 травня 2009 року становив 761 гривня за 100 доларів США;

- протоколом огляду та прослуховування від 27.05.2009 року (т.с.2, а.с.88-100) - цифрового диктофону марки «Panasonic RP-QR180», серійний номер FF6SA01129R, наданого ОСОБА_7, якого останній використовував для запису своїх розмов з ОСОБА_4 Цифровий диктофон марки «Panasonic RP-QR180» в корпусі срібного кольору; на верхній панелі диктофону вгорі розташований напис «Panasonic RP-QR180»; під висувною кришкою знаходяться два елементи живлення «DURACELL», під якими є серійний номер FF6SA01129R. Диктофоні знаходиться у виключеному стані.

З метою перевірки наявності записів, диктофон ввімкнено за допомогою перемикача «HOLD»; після ввімкнення диктофону встановлено, що на ньому містяться чотири папки, а сама «A»,«B»,«C»,«D»; при відкритті папок «А»,«В»,«С» встановлено, що записи в даних папкам відсутні, а при відкритті папки «D» встановлено, що в даній папці знаходяться чотири записи розмови: №1 здійснений 20.05 в 15 годині 59 хвилин, тривалість даного запису становить ОЯ хвилин 56 секунд; №2 здійснений 20.05 в 16 годині 02 хвилин, тривалість даного запису! становить 01 хвилину 59 секунд; №3 здійснений 21.05 в 13 годині 44 хвилин, тривалість даного запису становить 02 хвилини 49 секунд; №4 здійснений 22.05 в 12 годині 14 хвилин, тривалість даного запису становить 57 хвилин 51 секунду.

Після відтворення даних записів встановлено їх зміст та зафіксовано в даному протоколі. Учасниками слідчої дії в процесі огляду та прослуховування встановлено, що в основі запису №1 є розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_7 по телефону, під час якої ОСОБА_7 вказує на те, що готовий платити офіційно 300 в касу, а 100 за вирішення питання аукціону; в основі запису №2 є розмова ОСОБА_15 та ОСОБА_7 по телефону, під час якої ОСОБА_4 вказує на необхідність підготовки об»єкту до процедури продажу; в основі запису №3 є розмова ОСОБА_15 та ОСОБА_7 по телефону, під час якої ОСОБА_4 вказує на необхідність зустрічі для обговорення площі та ціни об»єкту продажу; в основі запису №4 є розмова ОСОБА_15 та ОСОБА_7 під час зустрічі на вул. Підвальна м. Калуша, перед приміщенням Фонду комунального майна територіальної громади м.Калуш та в кафе «Меркурій» під час обіду, в ході яких ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обговорили питання продажу нежитлового приміщення площею 1500 кв.м. після вирішення судового процесу про розірвання договору купівлі-продажу цього приміщення з ОСОБА_6 або ж придбання цього приміщення шляхом викупу його у останнього, оплативши в касу офіційно 283 долари США за 1 кв.м. та 32 долари США за 1 кв.м. для вирішення всіх питань, пов»язаних з придбанням приміщення. ОСОБА_4 вказує на необхідність закінчення судового процесу та отримання рішення суду і по цій причині на невизначеність в часі підготовки об»єкту до процедури продажу з аукціону.

При таких доказах суд вважає доведеною вину підсудного у вчиненні злочину, правильною кваліфікацію його дій за ст. 368 ч. 3 Кримінального кодексу України, оскільки він, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав хабар в особливо великому розмірі за виконання в інтересах того, хто дає хабара, дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

Суд вважає як такими, що направлені на ухилення від відповідальності за скоєне, показання підсудного в частині, де він вказує, що, будучи службовою особою, головою Фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуш, він не міг сприяти у вирішенні питання щодо купівлі ОСОБА_7 приміщення на майдані Шептицького, 5 в м. Калуш, оскільки дане приміщення перебувало у власності приватної особи, а тому не міг отримати кошти в сумі 2000 доларів США як хабар, оскільки вони спростовані доказами, дослідженими в судовому засіданні а саме: поясненнями потерпілого ОСОБА_7, в яких він зазначає, що йому було відомо, що ОСОБА_4 є головою Фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуш, а тому звернувся до підсудного як до посадової особи, яка під час розмов з ним запевнила, що зможе посприяти у вирішенні питання про придбання приміщення; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_12, що до повної сплати коштів за договором купівлі-продажу через аукціон майно залишається у власності територіальної громади, протоколами огляду та прослуховування речових доказів від 27.05.2009 року (т.с.2, а.с.39-49, 88-100) - записів розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, які відбулися 20, 21 та 22.05.2009 року, протоколом огляду місця події (т.с. 1, а.с. 11-14), рішенням Калуського міськрайонного суду від 02.04.2009 року (т.с. 2, а.с. 126-129).

Суд вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутня кваліфікуюча ознака злочину - одержання ним хабара, поєднане з вимаганням хабара та склад злочину, передбачений ст.ст.15 ч.2, 368 ч. 3 КК України, тобто вчинення ним, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, закінченого замаху на одержання хабара в особливо великому розмірі за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням хабара, оскільки як встановлено в ході судового розгляду справи, ОСОБА_4 не пред»являв потерпілому вимоги дати хабара, погрожуючи у випадку невиконання цієї вимоги вчинити або не вчинити з використанням службового становища дій, які можуть заподіяти шкоди правам і законним інтересам потерпілого, не створював для останнього умов, за яких потерпілий вимушений був дати хабара з метою запобігти шкідливим наслідкам для своїх прав та законних інтересів, не вчиняв умисних дій, безпосередньо спрямованих на вимагання хабара в особливо великих розмірах - в розмірі 40 000 доларів США, навпаки, сам потерпілий ОСОБА_7 ініціював і неодноразово під час розмов з ОСОБА_4 просив останнього вказати суму винагороди за сприяння в придбанні приміщення, що підтверджується показаннями підсудного та записами розмов між останнім та потерпілим ОСОБА_7 Крім того, показання потерпілого ОСОБА_7 в частині вимагання у нього хабара не суперечливими, непослідовними як щодо суми,так і щодо часу, місця та обставин вимагання.

Тому, з обвинувачення підсудного слід виключити кваліфікуючу ознаку злочину - одержання ним хабара, поєднане з вимаганням хабара, та за ст.ст.15 ч.2, 368 ч. 3 КК України виправдати підсудного за відсутністю в його діях складу злочину.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини, що помякшують покарання підсудного, та його особу.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_4 встановлено, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання та з останнього місця роботи характеризується позитивно, багато років працював у галузі освіти, добросовісно відносився до виконання своїх обовязків, неодноразово нагороджений грамотами та подяками за добросовісне виконання свого професійного обовязку, наполегливу та сумлінну працю та вагомий внесок у розвиток і зміцнення державності, а також значком «Відмінник народної освіти УРСР», почесною грамотою міського голови та срібним значком «Калуш», трудовий колектив Калуської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з повагою ставляться до нього, поважають його за чесність, порядність, розсудливість, професійність, самовідданість виконуваній роботі, ініціативність, організаторські та організаційно-господарські здібності, за відвертість та взаєморозуміння та звернулися до суду із листом-зверненням на підтримку підсудного, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Калуської ЦРЛ не перебуває, перебуваючи в Івано-Франківському слідчому ізоляторі, з приводу погіршення стану здоровя неодноразово звертався за медичною допомогою у медичну частину СІЗО, діагностовано: дисциркуляторна гіпертонічна енцефалопатія II ступеня, гіпертонічна хвороба І ступеня вяло-прогресуючий перебіг, також проживає з матірю, яка є перестарілою, хворіє та за станом здоровя потребує стороннього догляду.

До обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_4, суд відносить те, що підсудний вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, вчинив злочин внаслідок збігу випадкових обставин та неправильної поведінки потерпілого, тобто не сподівався, що йому дадуть хабар, позитивно характеризується по місцю проживання та попередньому місці роботи, матеріальної шкоди злочином не завдано, вчинив злочин одночасно, маючи намір вирішити питання, які були важливими для територіальної громади м. Калуш.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4, в судовому засіданні не здобуто.

Суд при призначенні покарання ОСОБА_4, крім пом'якшуючих відповідальність обставин та особи винного, враховує також причини та умови, що спонукали підсудного до вчинення злочину, тобто прагнення останнього вирішити проблему, яка тривалий час залишалася невирішеною, сприяти у погашенні величезної суми заборгованості приватного підприємця ОСОБА_6 перед територіальною громадою м. Калуша, передати приміщення, яке знаходилося в центрі міста в аварійному стані, у власність осіб, які, на його думку, мали фінансові можливості для реконструкції, ремонту та введення в експлуатацію цього приміщення, тобто спрямовував свої дії на покращення благоустрою м. Калуш.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику з місця проживання та місць роботи, стан його здоровя, наявність на утриманні престарілої матері, яка потребує стороннього догляду, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах, установлених у санкції ч. 3 ст.368 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі.

Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст.81 КПК України.

Питання про судові витрати суд вирішує з додержанням правил ст.93 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 за ст.ст. 15 ч. 2, 368 ч. 3 Кримінального кодексу України виправдати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 Кримінального кодексу України, призначивши покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавленням волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків в органах державної влади та органах місцевого самоврядування на строк 3 (три) роки та з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 22 травня 2009 року - з часу затримання його за підозрою у вчиненні злочину.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 - тримання під вартою - залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України в Івано-Франківській області витрати на загальну суму 1173 (одна тисяча сто сімдесят три) гривні за надані експертні послуги (УКД Івано-Франківської області код 25574765 МФО 836014 р/р 0209 банк одержувач УКД Івано-Франківської області для НДЕКЦ при УМВС в Івано-Франківській області за експертні послуги).

Речові докази: ватний тампон зі змивами з руки ОСОБА_4, ватний тампон зі змивами з барсетки ОСОБА_4 - знищити; мобільний телефон марки «NOKIA», серійний номер 59228, який належить засудженому ОСОБА_4, конфіскувати; диктофон марки «Panasonic RP-QR180», серійний номер FF6SA01129R - повернути потерпілому ОСОБА_7 як законному власнику; гроші в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів СІЛА, які знаходяться на відповідальному зберіганні в прокуратурі Івано-Франківської області - повернути відділу УБОЗ УМВС в ОСОБА_12 J Франківській області; відеокасети марки «Sony 90» серійні номери 24/09 та 25/09, лазерний диск CD-R марки «ЕМТЕС» серійний номер 18/09, відеокасету із записом огляду місця події, стенограму розмов - зберігати при матеріалах справи.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: