Справа №
№ провадження:
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року Єнакіївський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мелещенко
Л.В.

при секретарі - Здебській Т.М.,
Соколовій О.В.

за участю прокурора - Котлова А.Г.

потерпілої - ОСОБА_1

обвинуваченого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Єнакієве
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні за № 0003080 від 10
вересня 2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Єнакієве Донецької області,
громадянина України, українця,
холостого, не працюючого, раніше
судимого: 10.12.1997 року Єнакіївським
міським судом Донецької області за
ст.ст. 142 ч. 1, 142 ч. 2, 42 Кримінального
кодексу України до 5 років позбавлення
волі з конфіскацією майна, 31.07.2002 року
Єнакіївським міським судом Донецької
області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1
Кримінального кодексу України до 4
років 6 місяців позбавлення волі, 31.05.2006
року Єнакіївським міським судом
Донецької області за ст.ст. 186 ч. 2, 71 ч. 2
Кримінального кодексу України до 5
років позбавлення волі, 12.07.2013 року
Єнакіївським міським судом Донецької
області за ст.ст. 186 ч. 2, 75 Кримінального
кодексу України до 4 років позбавлення
волі з іспитовим строком на 2 роки,
судимість у встановленому законом
порядку не знята та не погашена,
мешкаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186
Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 вчинив кримінальне
правопорушення за наступних обставин.

06.08.2013 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_3,
будучи в стані алкогольного сп'яніння,
діючи умисно, повторно, із корисливих
мотивів, з метою таємного викрадення
чужого майна, перебуваючи у подвір'ї
біля будинку № 20, розташованого за
адресою: місто Єнакієве, вулиця
Димитрова, взяв мобільний телефон, що
належить його знайомій ОСОБА_1, що
знаходилась неподалік із ним. В цей час
він почув крик власниці телефону
ОСОБА_1 Усвідомлюючи, що за його діями
спостерігає остання, яка вимагала не
чіпати її майно, ОСОБА_3 на її вимоги не
відреагував та продовжив свої злочинні
дії.

Так, ОСОБА_3, діючи умисно, повторно, в
період випробувального терміну, з
метою відкритого викрадення чужого
майна, із корисливих спонукань, із
застосуванням фізичного насильства,
яке не є небезпечним для життя та
здоров'я, а саме: штовхнув ОСОБА_1 правою
рукою в область обличчя від чого вона
впала на землю, чим спричинив їй
фізичний біль, після чого відкрито
заволодів її мобільним телефоном «Fly DS
105 D», вартістю 200 грн., в якому
знаходилася сім-карта оператора «МТС»,
з абонентським номером НОМЕР_1, яка
матеріальної цінності для потерпілої
не має, після чого з місця скоєння
злочину зник, та викраденим майном
розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні за ч. 2 ст. 186
Кримінального кодексу України визнав
повністю, проте від дачі пояснень
відмовився, оскільки все вірно
зазначено в обвинувальному акті й йому
додати нічого, у вчиненому розкаявся,
просив суд суворо його не карати, також
просив суд визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ч. 3 ст.
349 Кримінального процесуального
кодексу України, обмежившись допитом
потерпілої та дослідженням матеріалів
кримінального провадження.

При цьому судом з'ясовано, що учасники
судового провадження правильно
розуміють зміст цих обставин, їх
позиції є добровільними, а також
роз'яснено, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання вини
обвинуваченим, вина обвинуваченого
ОСОБА_2 у вчиненні кримінального
правопорушення повністю
підтверджується сукупністю
досліджених та проаналізованих судом
доказів, які є в матеріалах справи:

- показаннями потерпілої ОСОБА_1, яка у
судовому засіданні пояснила, що 06
серпня 2013 року обвинувачений штовхнув
її та викрав її мобільний телефон, який
вона придбала за 240 гривень, жодних
претензій до ОСОБА_2 не має, просила
суворо не карати.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії
обвинуваченого ОСОБА_2 обґрунтовано
кваліфіковані як кримінальне
правопорушення, визначене ч. 2 ст. 186
Кримінального кодексу України, як
відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), вчинене повторно, поєднане
насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого.

При призначенні обвинуваченому
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, особу обвинуваченого,
обставини, які пом'якшують та обтяжують
його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив
кримінальне правопорушення, визначене
ч. 2 ст. 186
Кримінального кодексу України, яке
згідно положень ст. 12 Кримінального
кодексу України належить до тяжких
злочинів.

Обвинувачений за місцем проживання
характеризується посередньо (а.с. 38), на
військовому обліку в Єнакієвському МВК
не значиться (а.с. 39), перебуває на
диспансерному обліку у лікаря
нарколога з 19.08.2013 року з діагнозом:
синдром залежності від алкоголю, у
лікаря психіатра під наглядом не
знаходився та не знаходиться (а.с. 40),
раніше неодноразово судимий: 10.12.1997
року Єнакіївським міським судом
Донецької області за ст.ст. 142 ч. 1, 142
ч. 2, 42 Кримінального кодексу
України до 5 років позбавлення волі з
конфіскацією майна, 31.07.2002 року
Єнакіївським міським судом Донецької
області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1
Кримінального кодексу України до 4
років 6 місяців позбавлення волі, 31.05.2006
року Єнакіївським міським судом
Донецької області за ст.ст. 186 ч. 2, 71 ч. 2
Кримінального кодексу України до 5
років позбавлення волі, 12.07.2013 року
Єнакіївським міським судом Донецької
області за ст.ст. 186 ч. 2, 75 Кримінального
кодексу України до 4 років позбавлення
волі з іспитовим строком на 2 роки,
судимість у встановленому законом
порядку не знята та не погашена (а.с.
29-37).

Обвинувачений вину визнав повністю,
щиросердно розкаявся у вчиненому,
сприяв встановленню істини в ході
судового розгляду, що суд відносить до
обставин, які пом'якшують покарання.

До обтяжуючих покарання обставин суд
відносить вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння та рецидив
злочину.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає за можливе призначити за
скоєння даного кримінального
правопорушення ОСОБА_2 покарання в
межах санкції ч. 2 ст. 186 Кримінального
кодексу України у вигляді позбавлення
волі.

Саме даний вид покарання, на думку суду,
буде необхідним і достатнім для
виправлення обвинуваченого та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

У зв'язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_2
був засуджений вироком Єнакіївського
міського суду Донецької області від
12.07.2013 року за ст.ст. 186 ч. 2, 75
Кримінального кодексу України до 4
років позбавлення волі з іспитовим
строком на 2 роки, під час розгляду
даної справи перебував під вартою з 16
жовтня 2012 року по 12 липня 2013 року,
вчинив новий злочин після
постановлення вироку, але до повного
відбуття покарання, суд при
призначенні покарання застосовує ст. 71
Кримінального кодексу України і до
покарання, призначеного за даним
вироком, частково приєднує невідбуту
частину покарання за вироком
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 12.07.2013 року.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до вимог ст. 100
Кримінального процесуального кодексу
України.

Судові витрати у справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 366-371, 373-376, 395, 532, 533 Кримінального
процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального
кодексу України, та призначити
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 Кримінального кодексу
України до покарання, призначеного за
даним вироком, частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 12.07.2013 року і остаточну міру
покарання ОСОБА_2 визначити у вигляді 4
(чотирьох) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі.

В строк відбування покарання ОСОБА_2
зарахувати термін перебування під
вартою з 16 жовтня 2012 року по 12 липня 2013
року.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_2 у
вигляді домашнього арешту, до набрання
вироком законної сили залишити без
змін.

Речовий доказ, а саме: мобільний
телефон «Fly DS 105 D», переданий по
розписці ОСОБА_1, вважати переданим за
належністю.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Єнакіївський міський суд
Донецької області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 Кримінального
процесуального кодексу України, копію
вироку після його проголошення негайно
вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Суддя Єнакіївського міського суду

Донецької області
Л.В.
Мелещенко