№ 207/915/15-к
№ 1-кп/207/197/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000033 за обвинуваченням:

Б І Л О У ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аули, Криничанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, пенсіонера, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 КК України 2001 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 21 січня 2015 року, приблизно о 13.30 годині, з метою збирання металобрухту та реалізації його за грошову винагороду, прибув на дільницю 164 км перегону ст.. Баглій Сухачівка Придніпровської залізниці, розташованої у Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, де побачив у земельному ґрунті металеві фрагменти муфти типу РМ-8, яка слугує для встановлення малогабаритної апаратури рейкових кіл і підключення її до рейок, які він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Після цього ОСОБА_5 в той же день, 21 січня 2015 року, приблизно о 14.40 годині, знаходячись на парній колії дільниці 164 км перегону ст. Баглій-Сухачівка Придніпровської залізниці, розташованої в Баглійському районі м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, реалізуючи раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме муфти типу РМ-8, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили, шляхом розхитування, тримаючись руками за фрагмент деталі, які стирчали із землі, висмикнув із землі муфту типу РМ-8, залишкова вартість якої, на момент вчинення кримінального правопорушення з урахуванням зносу, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 141/38 від 24 лютого 2015 року, становить 504 грн. 70 коп. та з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник. Викраденим розпорядився на свій розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав матеріального збитку ДП «Придніпровська залізниця», в особі ВСП «Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку» на суму 504 грн. 70 коп.

Повторно, ОСОБА_5 27 січня 2015 року, приблизно о 15.00 годині, з метою збирання металобрухту та реалізації його за грошову винагороду, прибув на дільницю НКП ст. Баглій Придніпровської залізниці, розташованої у Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, де побачив у земельному ґрунті металеві фрагменти муфти типу УКМ-12, яка слугує для встановлення малогабаритної апаратури рейкових кіл і підключення її до рейок, які визначив, як предмет свого злочинного посягання.

Того ж дня, 27 січня 2015 року, приблизно о 15.30 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптовий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме муфти типу УКМ-12, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили, шляхом розхитування, тримаючись руками за фрагмент деталі, які стирчали із землі, висмикнув із землі муфту типу УКМ-12, залишкова вартість якої на момент вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням зносу, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 142/38 від 24.02.2015 року, становить 504 грн. 70 коп. Однак, ОСОБА_5 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не маючи реальної можливості розпорядитися та скористатися викраденим майном, не довів кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був виявлений працівниками міліції. Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав матеріальний збиток ДП «Придніпровська залізниця», в особі ВСП «Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку», на суму 504 грн. 70 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, перше з яких 21 січня 2015 року слід кваліфікувати за частиною 1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а друге 27 січня 2015 року, -- за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному злочині надані до суду його особисті пояснення у якості обвинуваченого та матеріали кримінальної справи.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнавав повністю і пояснив, що він на даний час ніде не працює, знаходиться на пенсії, але на життя заробляє ще й тим, що збирає металобрухт.

Таким чином, 21 січня 2015 року, приблизно о 10.00 годині, він вийшов зі свого дому та направився в сторону ст. Баглій у пошуках металобрухту. Нічого не знайшовши, того ж дня, приблизно о 13.30 годині, сів на електропотяг та доїхав до платформи 164 км. На платформі він побачив траншею біля залізничної колії. Біля траншеї він побачив металевий предмет «грибоподібної» форми чорного кольору, який стирчав з землі. Він переконався, що за ним ніхто не спостерігає, він підійшов до предмета та почав його розхитувати руками. Після чого, цей предмет в нього вийшло вирвати з-під землі. Потім він сховав цю деталь у лісосмузі під гіллям, тому що не хотів її везти з собою в електропотязі. Він згоден, що це була муфта типу РМ-8. Він згоден і з тим, що залишкова вартість цієї муфти на день вчинення ним кримінального правопорушення з урахуванням зносу становить 504 грн. 70 коп., як про це вказано в висновку судово-товарознавчої експертизи № 141/38 від 24 лютого 2015 року. Дещо пізніше з місця вчинення кримінального правопорушення викрадену муфту він забрав.

Крім того, 27 січня 2015 року, приблизно о 15.00 годині, він приїхав на ст. Баглій і пішки пішов по залізничній колії в бік платформи 164 км з надією назбирати металобрухт. Металобрухту він не знайшов, та проходячи вздовж колії, побачив металевий предмет, який знаходився у землі. У нього з`явився умисел на крадіжку цієї деталі. Таким чином, він подивився по бокам і побачивши, що поруч нікого немає і його ніхто не побачить, він підійшов до деталі та спробував його висмикнути з землі. Це в нього вийшло. Після цього він попрямував і пішов вздовж залізничної колії в напрямку ст. Дніпродзержинськ. Пройшовши приблизно 150 метрів, він побачив, що йому на зустріч іде чоловік. З метою бути непоміченим, він сховався у кущах, щоб дочекатися темноти. Але, через деякий час, він побачив чоловіка, який йшов вздовж колії та дивився по різні боки. Скоротивши дистанцію, чоловік помітив його, пред`явив своє службове посвідчення та представився співробітником міліції і почав запитувати, що в руці. Він розгубився та розповів співробітнику міліції, що у нього в руці знаходиться деталь, яку він власноруч викрав декілька хвилин тому. Через деякий час прибули ще співробітники міліції та у присутності понятих він добровільно видав деталь у присутності понятих співробітникам міліції. Він згоден, що це була муфта типу УКМ-12. Він згоден і з тим, що залишкова вартість цієї муфти на день вчинення ним кримінального правопорушення з урахуванням зносу становить 504 грн. 70 коп., як про це вказано в висновку судово-товарознавчої експертизи № 142/38 від 24 лютого 2015 року.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за ст.ст. 185 ч. 1, 15 ч. 2 - 185 ч. 2 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в їх добровільності та істинності позиції обвинуваченого, вважає за недоцільне дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому вважає можливим обмежитися допитом підсудного, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується, його щире каяття у вчиненні злочину, по справі не наступило тяжких наслідків, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , в ході судового розгляду справи не встановлено.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання ОСОБА_5 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному, його вік та стан здоров`я.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, а також думки прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі. Разом з тим суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_5 статтю 75 та п. 2, 3 частини 1 статті 76 КК України.

Керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Б І Л О У ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі:

· за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 КК України - 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі;

· за частиною 1 статті 185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.
·
Згідно частини 1 статті 70 КК України покарання Б І Л О У ОСОБА_6 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року Б І Л О У ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з пунктами 2 та 3 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого Б І Л О У ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу у відношенні Б І Л О У ОСОБА_4 не обиралась і до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі з`єднувальну муфту типу РМ-8, яку було викрадено 21 січня 2015 року на перегоні станції Баглій - Сухачівка, та з`єднувальну муфту типу УКМ-12, яку було викрадено 27 січня 2015 року на ділянці НКП станції Баглій Придніпровської залізниці, які 24 лютого 2015 року були передані старшому електромеханіку ШЧ-6 Придніпровської залізниці Д.В. ПРИЙМАК, -- повернути ВСП "Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку" ДП "Придніпровська залізниця".

Стягнути з Б І Л О У ОСОБА_4 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто одну) гривну 04 копійки ( а.с. 43) в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи № 141/38 від 24 лютого 2015 року НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області за кримінальним провадженням № 0000033 від 21 січня 2015 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я

Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська ОСОБА_7 .