печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4895/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.06.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні неповнолітню дитину 2011 р.н, раніше судимого:12.07.2005 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 20.03.2006 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.15, ч.1 ст.185, 71 КК України до 1 року 1 місяцю позбавлення волі; 20.08.2007 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, який звільнений з місць позбавлення волі 19.02.2010 року по відбуттю покарання; 26.01.2012 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.358, ст.15, ч.2 ст.190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.08.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі; 19.10.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 29.01.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
1)
року, приблизно о 02 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 , проходячи по вул. Лабораторна у м. Києві, звернули увагу на торгівельний павільйон «Продукти» ТОВ «Лесик», що розташований за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1. Впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, останні вирішили повторно таємно викрасти з приміщення павільйону чуже майно шляхом проникнення до приміщення. Так, підійшовши спільно до вказаного торгівельного павільйону, ОСОБА_6 дістав із сумки, що була при ньому, ліхтарик, яким почав освітлювати вхідні двері павільйону, та викрутку, яку передав ОСОБА_7 , якою останній шляхом віджиму дверей відчинив їх. Увійшовши в приміщення павільйону, таким чином проникнувши в інше приміщення, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 , з метою повторного таємного викрадення чужого майна, почали оглядати приміщення павільйону, у ході чого, ОСОБА_6 під прилавком знайшов грошові кошти в сумі 3010 гривень, що належать продавцеві даного павільйону - ОСОБА_8 , та поклав їх собі до правої кишені дублянки, в яку він був одягнений. Перебуваючи в приміщенні зазначеного вище торгівельного павільйону та продовжуючи пошук інших грошових коштів та цінного майна, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як були затримані працівниками приватної охорони на місці вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі та показав, що дійсно він з ОСОБА_7 проникли в приміщення торгівельного павільйону та викрали грошові кошти,у скоєному щиро кається, просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та показав, дійсно він з ОСОБА_6 проникли до торгівельного павільйону «Продукти»та викрали грошові кошти,у скоєному щиро кається, просив суворо не карати.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів потерпілої, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виразились у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка) поєднані з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, не доведені до кінця з причин, що не залежали від волі обвинувачених, суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, те що він відноситься до тяжкого злочину, є умисним, незакінченим та корисливим, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, стан здоров`я, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, дані, які характеризують особу обвинуваченого, те, що злочин вчинено при незнятій та непогашеній судимості, обвинувачений раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, те що він відноситься до тяжкого злочину, є умисним, незакінченим та корисливим, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, те, що злочин вчинено при незнятій та непогашеній судимості, однак належних висновків для себе не зробив, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, застосувавши ч.4 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Окрім цього суд не знаходить підстав для застосування ст.69 КК України стосовно обох обвинувачених з урахуванням осіб винних, які раніше неодноразово судимі.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що обвинуваченим необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення останніх, а також запобігання вчиненню ними інших злочинів.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання призначеного за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Речові докази:

· грошові кошти в сумі 3010 грн., які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити останній;

· викрутка з чорно-червоною рукояткою, долото з чорною рукояткою, пласткогубци з помаранчево-зеленою рукояткою, три елементи живлення «Duracell AAA» , ліхтарик чорно-червоного кольору, набір насадок для викрутки, розкладний ніж з рукояткою червоного кольору з кільцем, ліхтарик чорного кольору з написом «Sherwin-Williams», ліхтарик чорного кольору без написів, які передані на зберігання Печерському РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити;

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь держави процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи в розмірі 393 грн. 12 коп. (висновок № 7 від 22.01.2015 року).

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його фактичного затримання, а саме з 31.12.2014 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу його фактичного затримання, а саме з 31.12.2014 року.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_9