Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11/0690/893/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Андрушкевича С.З.

суддів - Єрещенка А.М., Захарчука С.В.

з участю прокурора Селюченко І.І.

потерпілого: ОСОБА_1

адвоката: ОСОБА_2О

засудженого: ОСОБА_3

законного представника: ОСОБА_4

адвоката : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 вересня 2011 року щодо

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, студента ІНФОРМАЦІЯ_3,

якою ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. „а ст. 1 Закону України „Про амністію у 2011 році від 08 липня 2011 року та закрито провадження у справі.

Запобіжний захід підписку про невиїзд скасовано.

Цивільний позов залишено без розгляду.

Як визнав суд, ОСОБА_3 17 жовтня 2010 року близько 03-00 години ночі, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в приміщенні кафе-бару „Торнадо, яке розташоване по вул. Леваневського, 22 у м. Новоград-Волинському Житомирської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, відкрито, нехтуючи та ігноруючи елементарними правилами поведінки та моралі, із хуліганських спонукань, що супроводжувались особливою зухвалістю, застосовуючи фізичне насильство, після того, як ОСОБА_6 зробив йому зауваження, щоб той вів себе обачніше, оскільки останній наступив йому на ногу, підійшов до ОСОБА_6 та схопив його руками за тулуб, таким чином намагаючись звалити його з ніг. У свою чергу ОСОБА_1 захищаючись, відштовхнув ОСОБА_3 від себе. Після чого ОСОБА_3, перебуваючи на тому ж місці у вказаному кафе, із хуліганських спонукань, безпричинно, умисно завдав кілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_7 та залишив місце вчинення злочину, вийшовши з приміщення кафе-бару „Торнадо на вулицю.

Коли ОСОБА_6 через кілька хвилин також вийшов з приміщення кафе-бару на вулицю та став зясовувати у ОСОБА_8, навіщо той завдавав йому ударів, то ОСОБА_3, не припиняючи свої хуліганські дії, перебуваючи біля приміщення кафе-бару „Торнадо, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, відкрито нехтуючи та ігноруючи елементарними правилами поведінки та моралі, із хуліганських спонукань, які супроводжувались особливою зухвалістю, застосовуючи фізичне насильство, безпричинно, умисно завдав ще кілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_6

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 ОСОБА_1 були заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за ознакою стійкої втрати працездатності менш як на одну третину.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України як хуліганство та заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляції потерпілий ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, і направити справу на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі. Посилався на те, що суд першої інстанції виклав лише те, в чому ОСОБА_3 обвинувачується органом досудового слідства, що з постанови суду не зрозуміло, чи вірно кваліфіковані його дії. Судом не встановлено, на думку апелянта, за які діяння до обвинуваченого має бути застосовано покарання, чи були вони ним вчинені. Також, суд залишив поза увагою клопотання потерпілого про призначення йому захисника та законного представника та не розяснив ОСОБА_3 наслідків застосування амністії.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого ОСОБА_1 та його адвоката, які підтримали свою апеляцію, ОСОБА_3 та його законного представника і адвоката, які вважали постанову суду законною і обгрунтованою, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні під час попереднього розгляду обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. „а ст. 1 Закону України „Про амністію в 2011 році та закриття кримінальної справи, про що надав відповідну заяву.

Враховуючи те, що ОСОБА_3, який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, обвинувачувався у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким та особливо тяжким, суд правильно дійшов висновку про необхідність його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження по кримінальній справі.

Питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, а також факту вчинення ним інкримінованих йому діянь відноситься до розгляду справи по суті, а не до питань, які зясовуються на попередньому розгляді справи.

В протоколі попереднього розгляду від 22 вересня 2011 року вказано, що суд відмовив у задоволенні клопотання потерпілого про призначення йому законного представника з тих підстав, що потерпілий є повнолітнім (а.с. 239). Інших клопотань від нього не надходило, на розгляд справи він погодився без участі його адвоката.

Щодо доводів апелянта про не розяснення судом обвинуваченому наслідків застосування амністії, то як вбачається з протоколу попереднього розгляду, такі наслідки були розяснені ОСОБА_3 (а.с. 239 зв.).

За наведених обставин колегія суддів прийшла до висновку, що будь-яких порушень кримінально-процесуального закону при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було, тому постанову суду щодо ОСОБА_3, яка є законною та обгрунтованою, слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Житомирської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 вересня 2011 року про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України на підставі п. „а ст. 1 Закону України „Про амністію у 2011 році ОСОБА_3 без зміни.

Судді: