Справа
№1-49/2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2007
року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої
судді Хрипун С.В.

при секретарі КорнелюкМ.П.

за участю
прокурора Будніка І. А.

захисника ОСОБА_14,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Києва, українця,
громадянина України, освіта неповна вища, не одруженого, не працює, проживає за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого 23.04.2003 року Києво-Святошинським районним
судом Київської області за ч.2 ст.307 КК України до трьох років позбавлення
волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2006 року близько 13 години ОСОБА_1 з метою викрадення чужого майна,
шляхом вільного доступу через незачинену калітку, проник до огороженого
парканом подвір»я дачного будинку НОМЕР_1, який знаходиться на території
садового товариства «Воїн-2» в с
Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, де скориставшись
відсутністю господаря, таємно викрав вироби з металу, а саме : чотири зварених
швелери у вигляді стопчика, довжиною по три метри кожний вартістю 212,50 грн.
кожен; чотири сталеві труби довжиною по п»ять метрів кожна діаметром 100 мм. вартістю
100 грн. за трубу; дві сталеві труби довжиною по п»ять метрів кожна діаметром
120мм. вартістю 125 грн. за одну трубу; шину металеву загальною довжиною 50 м.
шириною 9 см. вартістю 16 грн. за один метр; кутник металевий загальною
довжиною 10 м. розміром 100x100 мм. вартістю 40 грн. за один метр; два швелери
ворітних в комплекті з петлями довжиною по 3 метри вартістю 200 грн за один
швелер. З викраденим з місця злочину зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_2
матеріальну шкоду на загальну суму 3100 грн. Викраденим в подальшому
розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину у
пред»явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що злочину в якому його
обвинувачують він не вчиняв. 02.06.2006 року близько 12 години він приїхав з м.
Умань де гостював у своєї тітки ОСОБА_3. Вийшовши з автобуса, зустрів свого
знайомого ОСОБА_4. Після цього вони з ОСОБА_4 підійшли до якоїсь автобази.
ОСОБА_4 пішов на територію автобази, сказав, що у нього справи, а він залишився
його чекати перед входом на територію. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся.
Вони разом пройшли до центра с
Гореничі. Потім ОСОБА_4 залишився в центрі, а він пішов додому. В
подальшому з місця свого проживання 02.06.2006 року нікуди не відлучався, що
можуть підтвердити його мати ОСОБА_7, батько ОСОБА_5, та друг їх сім»ї ОСОБА_6.
Цивільний позов потерпілого не визнає. Просить суд виправдати його..

Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, його
винність у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими
в процесі судового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_8, показав, що він разом зі своєю
сім»єю проживає в м. Києві. В с.Стоянка Києво-Святошинського району Київської
області на території садового господарства знаходиться дачний будинок, який
йому належить. Подвір»я навколо цього будинку огорожено. Близько восьми років тому, коли отримав землю для
будівництва, він придбав металовироби, які були складені на подвір»ї, в різних
місцях. На початку червня 2006 року він приїжджав до вказаного дачного будинку,
потім поїхав до Києва. В липні 2006 року він знову приїхав на дачу і виявив, що
придбані ним

металовироби зникли, а саме: під деревом в дворі лежали
чотири зварених швелерів у вигляді стопчика; за будинком - чотири сталеві труби
довжиною по п»ять метрів кожна діаметром 100 мм. та металева драбина; під
будинком - шина металева загальною довжиною 50 м. шириною 9 см. та кутник
металевий загальною довжиною 10 м. розміром 100x100 мм.; поруч з будинком - два
швелери ворітних в комплекті з петлями довжиною по 3 метри. Всього зникло майна
на загальну суму 3100 грн. Коли виявив відсутність зазначеного майна звернувся
до сусіда по дачі ОСОБА_12 по питанню чи не бачив він хто забрав його майно.
ОСОБА_9 повідомив, що приїхали на автомобілі три молодих хлопці, сказали, що
господар дозволив забрати металобрух, завантажили його на машини і поїхали.
ОСОБА_9 записав державний номер машини. Потім близько через два тижні коли він
писав заяву в міліцію провідомив і номер машини, який дав йому ОСОБА_9. Просить
задовольнити його цивільний позов на суму 3100 грн.

Свідок ОСОБА_10
показав суду, що він з квітня 2006 року працює водієм автомобіля ЗІЛ-130
НОМЕР_2 в ПСП «Жито» та тимчасово проживає по вулиці АДРЕСА_2. З підсудним
познайомився 02.06.2006 року коли перевозив металобрухт з с Стоянка до
м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області. 02.06.2006 року
близько 12 години дня він знаходився в с
Гореничі на території бази ПСП «Жито». До нього підійшов наглядно знайомий
йому ОСОБА_4, поздоровався, а потім пішов до директора ПСП «Жито» ОСОБА_11
поросити, щоб останній дав йому автомобіль для перевезення. Після цього до
нього підійшов ОСОБА_11 і дав усну вказівку поїхати на автомобілі ЗІЛ-130
НОМЕР_2 з ОСОБА_4 перевезти металолом. Через 15 хвилин на вказаному автомобілі
він під»їхав до двору де мешкає ОСОБА_4. Біля двору стояли ОСОБА_4 та хлопець
якого він раніше не знав, а потім, познайомившись дізнався, що це ОСОБА_1. Вони
сіли в салон автомобіля та поїхали в с
Стоянка садове товариство «Воїн-2». Дорогу куди їхати показував ОСОБА_1 і
сказав де зупинитися. Автомобіль він зупинив перед двором будинку. Коли вийшли
з автомобіля побачили чоловіка, який ходив неподалік. Вони підійшли до нього.
ОСОБА_1 запитав у цього чоловіка де знаходиться господар будинку до якого вони
під»їхали. Чоловік сказав, що не знає де знаходиться господар. Потім ОСОБА_1
сказав, що господар знає, що вони повинні забрати у нього металеві вироби,
дозволив їм це зробити. Чоловік нічого не відповів та пішов до сусіднього
двору. Потім вони всі зайшли до двору дачного будинку. ОСОБА_1 показав, які
металовироби забирати, став на кузов автомобіля, а вони з ОСОБА_4 брали ці
металовироби та подавали їх на кузов ОСОБА_1. Назвати точно всі металовироби не може, але пам»ятає, що
там були швелера, шина і ще якись металобрухт. Коли завантажились, поїхали на
металобазу в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області. На
території бази ОСОБА_1
та ОСОБА_4 здали привезений метал приймальнику. Хлопці дали йому 150 грн. за
перевезення, які він витратив на заправку автомобіля. Хто дав гроші ОСОБА_1 чи
ОСОБА_4 не пам»ятає. Про те, що метал вивозився без відома господара він не
знав. Підсудного знає, як ОСОБА_1. Після 02.06.2006 року ОСОБА_1 бачив у
слідчого, але як такої очної ставки слідчий між ними не проводив. Були присутні
слідчий, ОСОБА_1 і він. Слідчий про щось говорив з ОСОБА_1, а про що саме він
не пам»ятає. Фотокарток для впізнання слідчий йому не показував. Підписи на
протоколі очної ставки та протоколі пред»явлення фотознімків зроблені ним. їх
присутність на вказаних документах пояснити не може.

Свідок ОСОБА_9 показав, що він проживає в м.Києві, але
має дачний будинок НОМЕР_3 садового товариства «Воїн-2» в с.Стоянка
Києво-Святошинського району Київської області. 02.06.2006 року він цілий день
знаходився на території свого дачного будинку в с.Стоянка. В цей день близько
13 години він почув, що до двору сусіднього будинку, який знаходиться навпроти
його двору під»їхав автомобіль ЗІЛ-130. Він вийшов з двору і побачив, що з
машини вийшли три хлопці, які зайшли до двору. Він поцікався, що вони тут
роблять. Один з них, зовнішність якого він не запам»ятав, запитав чи не було ще
господаря цього двору, а то він дозволив їм забрати металеві стовпи для
огорожі. Він сказав, що господаря він сьогодні не бачив і пішов до свого двору.
Він подумав, що можливо дійсно у них була домовленість з господарем. Бачив як
хлопці вантажили на автомобіль металеві вироби: кутки, стовби, труби, але у їх
роботу не встрявав. Коли через хвилин 10-15 машина

почала від»їжджати у нього виник якийсь сумнів і він
записав державний номер машини на клаптику паперу. Через декілька днів з»явився
господар ОСОБА_2, зайшовши до двору виявив відсутність металовиробів. ОСОБА_2
спитав чи не бачив він хто забрав металовироби. Він розповів ОСОБА_2 все і
віддав клаптик паперу з номером машини, на якій був вивезений метал. У
підсудному не може впізнати чи був він тоді присутній при вивезенні металу чи
ні, оскільки пройшло багато часу.

Крім того в
судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_6, яка показала, що 02.06.2006
року вона приїхала за адресою : АДРЕСА_1 до своєї подруги ОСОБА_7 в гості та
допомогти їй готуватися до дня народження. З сім»єю ОСОБА_1 их вона товаришує
більше 20 років, вони часто зустрічаються, приїжджають один до одного на 2-3
дні. З ОСОБА_1 знайома з народження. 02.06.2006 року ОСОБА_1 прийшов за місцем
свого проживання близько 13 години, сказав , що приїхав з м. Умані. В цей час в
будинку та на подвір»ї знаходились крім неї ОСОБА_5, ОСОБА_7 та мати ОСОБА_7.
Після того коли приїхав додому ОСОБА_1 з названих осіб ніхто з дому не
відлучався. Готувалися до дня народження ОСОБА_7 ОСОБА_1 02.06.2006 року весь
час з часу приїзду з м. Умань близько 13 години і до ранку 03.-6.2006 року
знаходився або в будинку або на подвір»ї по вулиці АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_5
показав суду, що 02.06 2006 року він знаходився за місцем свого проживання по
вулиці АДРЕСА_1. За даною адресою він проживає зі своєю сім»єю дружиною
ОСОБА_7, сином ОСОБА_1 та мамою ОСОБА_7 02.06.2006 року вранці, точної години
він не пам»ятає, до них приїхала ОСОБА_6 з якою він та його дружина перебувають
у дружніх стосунках і знайомі близько 25-26 років. Вона приїхала допомогти
дружині готувати святковий стіл, оскільки наступного дня 03.06.2006 року у
останньої був день народження. Після того, як приїхала ОСОБА_6 через деякий
час, близько 13 години, додому приїхав його син ОСОБА_1, який був у своє тітки
ОСОБА_3 в м. Умані. 02.06.2006 року ОСОБА_1 з місця свого проживання з часу
свого приїзду не відлучався більше як хвилин на 20, коли ходив курити, або
виходив в інший будинок.

Свідок ОСОБА_3
пояснила суду, що вона перебуває з ОСОБА_1 у родинних стосунках, вона його
тітка, проживає в м. Умань. 31.05.2006 року ОСОБА_1 приїхав до неї в гості за
місцем її проживання в м. Умань Черкаської області та прийшов до неї на роботу
біля 16 години, щоб взяти ключі від її квартири. Гостював три дні. 02.06.2006
року вони разом вийшли з квартири, вона поїхала на роботу, а ОСОБА_1 сказав, що
поїде додому.

Свідок ОСОБА_12,
показав суду, що перебуває з ОСОБА_1 у дружніх стосунках. 02.06.2006 року з
ОСОБА_1 не зустрічався і не телефонував йому. В цей день він до 16 години був
на городі в с. Лука Києво-Святошинськог
району Київської області. Потім знаходився дома в с Гореничі по вулиці Садова, 6-а кв.6, а ввечері ходив до
кафе.

Свідок ОСОБА_4 в
судовому засіданні змінив покази , які давав на досудовому слідстві. ОСОБА_4
пояснив суду, що в той період, коли давав свідчення слідчому, а саме 08.08.2006
року він знаходився під дією наркотиків. Подій травня, червня, липня 2006 року
він не пам»ятає. Пам»ятає, що їздили кудились з ОСОБА_1 за металоломом, але
куди не пам»ятає. Свідчення писав слідчий, а він підписав, тому що хотів швидше
вийти з міліції і вжити наркотик. На автобазу звертався, оскільки йому
потрібний був автомобіль, щоб перевести металобрухт від свого будинку. Це було
у 2006 року, але дати не пам»ятає. Під час попереднього слідства слідчий не
застосовував до нього недозволених методів слідства.

Відповідно до ст. З 06 КПК України судом в судовому
засіданні було оголошено протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 08.08.2006 року
(а.с.7-8). На досудовому слідстві свідок ОСОБА_4 показав, що проживає в с Гореничі разом з
сім»єю. 02.06.2006 року йому на мобільний телефон зателефонував його знайомий
ОСОБА_12, який спитав чи не хоче він
попрацювати вантажником, оскільки
ОСОБА_1 потрібно завантажити

металобрухт. Де саме ОСОБА_12 не
сказав. Він спитав чи метал не крадений той відповів, що Сергій сказав йому, що
металобрухт належить його знайомому. 02.06.2006 року о 12 годині він зустрівся
з ОСОБА_1 в с Гореничі та вдвох підійшли до громадянина ОСОБА_11 і він попросив
в останнього дати автомобіль ЗІЛ-130 під керуванням водія ОСОБА_15 допомогти
перевезти металобрухт з с.Стоянка в м.Вишневе на металобазу. ОСОБА_11 дозволив
та виділив їм автомобіль і водія по імені ОСОБА_15. 02.06.2006 року близько 13
години вони приїхали на автомобілі ЗІЛ-130 в с Стоянка на територію СТ «Воїн-2» до дачного будинку.
Вийшовши з машини, ОСОБА_1. відкрив калітку і вони зайшли у двір. В подвір»ї
він побачив на землі металеві вироби, а саме : профіля, труби, кутники та інше.
ОСОБА_1 рукою показував, що саме будемо брати, і вони з ОСОБА_1 почали
вантажити металоконструкції, а ОСОБА_15 стояв на кузові автомобіля, приймав цей
метал. Близько через 10-15 хвилин до них у двір зайшов сусід похилого віку та
запитав, що вони роблять. ОСОБА_1. підійшов до сусіда і сказав, що господар
даного дачного будинку його знайомий і він попереджений про завантаження лому.
Сказав, що вони виконують вказівку господара. Чоловік пішов до свого будинку і
більше їх не турбував. Завантажили вони автомобіль близько 13-30 години та
після цього приїхали в м.Вишневе на металобазу. На металобазі вони здали
металобрухт на загальну суму близько 300 грн. 160 грн. віддали водію автомобіля
ОСОБА_15 за пальне. Решту грошей поділили порівну по 70 грн. Після цього вони
пороз»їжджалися по домах. Йому ОСОБА_1 говорив, що метал не крадений, а
належить його товаришу.

Свідок ОСОБА_13
пояснив суду, що він працює слідчим СВ Києво-Святошинського району Київської
області. Він порушував та розслідував справу відносно ОСОБА_1. Слідство велося
у відповідності до вимог КПК України. Під час досудового слідства в якості
свідка допитував ОСОБА_4. Під час допиту він вів себе адекватно. Він не
помітив, щоб ОСОБА_4 був під дією наркотиків або кудись поспішав. За час роботи
в правоохоронних органах він часто зустрічається з людьми, які перебувають під
дією наркотичних засобів і може відрізнити цих людей від інших. ОСОБА_4 давав
послідовні усвідомлені покази. Не може пояснити причини зміни показів свідком
ОСОБА_4. Недозволених методів слідства ні до ОСОБА_4 ні до ОСОБА_1 не
застосовував.

Винність
підсудного у вчиненні злочину підтверджується іншими зібраними по справі
доказами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_2 від 01.08.2006 р., який просить
прийняти міри до невідомих осіб, які 02.06.2006 року проникли на подвір»я його
дачної ділянки НОМЕР_1 в СТ «Воїн-2» в с.Стоянка, звідки викрали металеві
вироби на загальну суму 3100 грн. (а.с.3); протоколом огляду місця події від
01.08.2006 року - подвір»я будинку НОМЕР_1 в с.Стоянка Києво-Святошинського
району Київської області (а.с.4); протоколом відтворення обстановки та обставин
події за участю свідка ОСОБА_10 від 04.09.2006 р.(а.с.26-29); протоколом
відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_2 від
11.09.2006 р. (а.с.30-32); довідкою про вартість викраденого майна (а.с.49).

Суд визнає, що
потерпілий, свідки ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_13 давали суду правдиві покази, які
підтверджуютьсяч іншими дослідженими в процесі судового слідства доказами.

Покази свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, проте, що в період вчинення злочину підсудній знаходився за
місцем його проживання, суд оцінює як спосіб допомоги підсудному з яким вони
перебувають у родинних та дружніх стосунках уникнути покарання, оскільки їх
покази спростовуються показами свідка ОСОБА_10.

Покази свідка
ОСОБА_4 суд оцінює, як частково правдиві. Суд вважає, що під час досудового
слідства свідок давав правдиві покази, які підтверджуються іншими доказами,
дослідженими в процесі судового слідства. Покази свідка ОСОБА_4 про те, що під
час допиту 08.08.2006 року він знаходився під дією наркотиків спростовуються
показами свідка ОСОБА_13.

Доводи підсудного щодо невчинення ним злочину
спростовуються показами потерпілого, свідка ОСОБА_10, свідченнями свідка
ОСОБА_4 на досудовому слідстві, тому суд оцінює його покази, як спосіб захисту,
що направлений на уникнення покарання.

Таким
чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд визнає, що вина
підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються
за ч.3 ст. 185 КК України,
як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка),
поєднана з проникненням у
сховище.

Судом виключається з обвинувачення, як кваліфікуюча ознака злочину «що
завдала значної шкоди потерпілому», оскільки станом на 02.06.2006 року
неоподаткований мінімум доходів громадян для кваліфікації злочину становив 175
грн. Відповідно то ч. 2 примітки 1 до ст. 185 КК України значна шкода
визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому
спричинені збитки на суму від 100 до 250 неоподаткованих мінімумів громадян,
тобто станом на 02.06.2006 року - це від 17500 грн. до 43750 грн.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує , що вчинений злочин
відноситься до тяжких, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується
посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває,
раніше судимий, обставин, які пом»якшують або обтяжують покарання не
встановлено,та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції
статті.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі в
порядку ст.28 КПК України, зважаючи на спричинення матеріальної шкоди внаслідок
неправомірних дій підсудного.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК
України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири
роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3100 гривень у відшкодування
матеріальної шкоди.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу залишити тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13
Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м.
Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської
області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15
(п»ятнадцяти) діб з часу його проголошення, а засудженим в той же строк з часу
отримання ним копії вироку.