Провадження №1-кп/748/17/15
Єдиний унікальний № 748/3581/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 15 вересня 2014 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, розлученого, має неповнолітню дитину, не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження :

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7
потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11
представники потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13

в с т а н о в и в :

14 вересня 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 близько 21 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки OPEL VIVARO ПГА6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижувало реакцію водія, уважність та впливало на його оцінку дорожньої обстановки, рухався по автодорозі Чернігів - Пакуль КПП Славутич у напрямку м. Чернігова, проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху та по напрямку руху керованого ним автомобіля неподалік смт. М. Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області на 16 км. + 300 м. зазначеного автошляху вчинив зіткнення правою передньою стороною свого автомобіля із задньою частиною стоячого лівою частиною на проїжджій частині, а правою на узбіччі автопричепа легкового, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому знаходився човен «Крим» з мотором Хонда -30, стоячого автомобіля «Ауді -90», реєстраційний номер НОМЕР_3 . При цьому водій зазначеного автомобіля «Ауді -90» ОСОБА_14 та пасажири ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 обступили автомобіль та оглядали його.

У результаті дорожньо - транспортної пригоди були травмовані ОСОБА_15 , який помер на місці, ОСОБА_16 , який помер не приходячи до тями у той же день в Чернігівській міській лікарні № 2 та ОСОБА_14 , який помер не приходячи до свідомості 18 вересня 2014 року в КЛПЗ « Чернігівська обласна лікарня».

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил Дорожнього Руху України: пункт 2.3 п.п .б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування цим засобом у дорозі), пункт 12.2 ( у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), пункт 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), пункт 12.1 ( під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним), пункт 2.9 п.п а) ( водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), що стало причиною та умовою виникнення дорожньо - транспортної події та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків.

За висновком судово медичної експертизи № 832 від 13 жовтня 2014 року під час експертизи трупа ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді полі травми: внутрішньочерепна травма: забійна рана лівої скроневої ділянки, крововиливи в шкірно - м`язевий лоскут голови, переломи обох скроневих, лівої лобної, основної, потиличної кісток черепа, дифузні субарахноїдальні кровили ви, забої кори головного мозку; закрита травма грудної клітки, множинні переломи ребер зліва з розривами пристінкової плеври, крайовий перелом лівої лопатки, крововиливи в тканини середостіння, забої легень, садна та синці кінцівок тулуба. Весь наведений комплекс тілесних ушкоджень утворився від дії тупих предметів незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, має прямий причинний зв`язок з настанням смерті. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень міг утворитись у тому числі внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Смерть настала від набряку головного мозку внаслідок внутрішньочерепної травми, що підтверджується наступними патологічними проявами: забійна рана лівої скроневої ділянки, крововиливи шкірно- м`язевий лоскут голови, переломи обох скроневих, лівої лобної основної кісток через дифузні субарахноїдальні крововиливи, забої кори головного мозку, ознаки набряку головного мозку. Виходячи з ступеня розвитку трупних явищ, експерт вважає, що смерть могла настати 14 вересня 2014 року. При судово- токсикологічному дослідженні етиловий спирт в крові та сечі трупа не виявлений, в жовчі та сечі не виявлений морфін, кодеїн. ( т.1 а.с. 219-221)

За висновком судово медичної експертизи № 833 від 134 жовтня 2014 року під час експертизи трупа ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді полі травми: закрита черепно мозкова травма - садна обличчя, правої тім`яно - потиличної ділянки, крововиливи шкірно - м`язевий лоскут волосистої частини голови, лінійні переломи правої тім`яної, скроневої, основної кісток , дифузні субарахноїдальні крововиливи тім`яних та правої потиличної долей, забої головного мозку, закрита травма грудної клітки синці та садна тулуба, множинні двобічні переломи ребер з розривами пристінкової плеври, забоями та розривами тканини легень; закритий вивих правого колінного суглоба з крайовим уламком стегнової кістки,синці та садна верхніх та нижніх кінцівок. Весь наведений комплекс тілесних ушкоджень утворився від дії тупих предметів 14 вересня 2014 року та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, має прямий причинний зв`язок з настанням смерті. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень міг утворитись в тому числі, внаслідок дорожньо- транспортної пригоди. Смерть настала від набряку головного мозку внаслідок важкої полі травми, що підтверджується наявністю вищезгаданих ушкоджень, ознаками набряку головного мозку. Виходячи з ступеня розвитку трупних явищ, експерт вважає, що смерть могла настати в час вказаний в історії хвороби 14 вересня 2014 року о 23 год. 45 хв. При судово- токсикологічному дослідженні в крові не виявлено етанол, в жовчі, нирці не виявлено морфін, кодеїн. ( т.1 а.с. 228-231)

За висновком судово медичної експертизи № 839 від 14 жовтня 2014 року під час експертизи трупа ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді полі травми: внутрішньочерепна травма садно правої тім`яної ділянки, масивні крововиливи в шкірно - м`язевий лоскут голови, переломи правої тім`яної, скроневої, лобної та потиличної кісток черепа, субдуральні та масивні субарахноїдальні кровили ви, забої кори головного мозку; закрита травма грудної клітки - переломи ребер справа, під плевральні крововиливи, садна та синці кінцівок, тулуба. Весь наведений комплекс тілесних ушкоджень утворився від дії тупих предметів 14 вересня 2014 року та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, має прямий причинний зв`язок з настанням смерті. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень міг утворитись у тому числі внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Смерть настала від набряку головного мозку внаслідок внутрішньочерепної травми, що підтверджується наступними патологічними проявами: садно правої тім`яної ділянки, масивні крововиливи в шкірно - м`язевий лоскут голови, переломи правої тім`яної, скроневої, лобної та потиличної кісток черепа, субдуральні та масивні субарахноїдальні крововиливи, забої кори головного мозку, ознаки набряку головного мозку. Виходячи з ступеня розвитку трупних явищ, експерт вважає, що смерть могла настати в час вказаний в історії хвороби 18 вересня 2014 року о 19 год. 30 хв. ( т.1 а.с. 235-238)

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, цивільні позови потерпілих визнав частково. Суду показав, що працював заступником командира взводу роти №2 батальйону патрульної служби відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області, з 01 вересня 2014 року він був у відпустці. 14 вересня 2014 року він їздив по селах, щоб купити картоплі, вирішив заночувати в с. Пакуль Чернігівського району, оскільки не збирався сідати за кермо близько 20.00 - 20.30 год. випив 150 200 гр. горілки. Однак, зателефонували колеги з роботи та повідомили, що його відкликають з відпустки, тому вирішив їхати додому до м. Чернігова, оскільки почував себе адекватно. З с. Пакуль він виїхав близько 21- 00 год., проїхавши смт. М. Коцюбинське почав набирати швидкість до 75 - 80 км/год., при цьому рухався ближче до правого краю узбіччя, було темно, видимість була метрів п`ятдесят. У подальшому у процесі розгляду справи говорив, що швидкість була приблизно 70 75 км/год. Назустріч рухалось два автомобілі, тому рухався на ближньому світлі, коли перемкнув світло з ближнього на дальнє, спереду метрів за чотири блиснуло серебристе світло мотора човна. Зазначив, що на ближньому світлі перешкоди він не бачив, бо увагу зосередив на зустрічну смугу. Він різко натиснув на гальма, напрямок руху при цьому не змінював, швидкість спала, але уникнути зіткнення не вдалось стався удар у край човна з лафетом, лафет розламався. Автомобіль обвинуваченого обладнаний системою ОБС, спрацювали подушки безпеки, керований ним автомобіль разом з лафетом, який зачепився за праве колесо його автомобіля, винесло на узбіччя зустрічної смуги руху. Він вийшов та стояв біля свого автомобіля, на протилежному боці стояв автомобіль потерпілих, біля нього був чоловік, який повідомив, що є труп та потерпілі. Зазначив, що на момент зіткнення лафет лівою частиною приблизно на метр виступав на проїжджу частину, а правою знаходився на узбіччі. Допускає, що автомобіль потерпілих лівою частиною також стояв на проїжджій частині, лодка повністю закривала видимість автомобіля, тому аварійної сигналізації на автомобілі обвинувачений не бачив. Стверджував, що аварійні вогні та габарити на лафеті в момент зіткнення не горіли, світловідбивачів у подальшому на місці пригоди не було знайдено. Зіткнення сталось на проїжджій частині на відстані приблизно один кілометр сімсот метрів від смт. М.Коцюбинське близько 21.20 21.30 години. Силуетів на проїжджій частині перед зіткненням він не бачив. Обвинувачений вважає, що він не мав технічної можливості відвернути зіткнення, змінити напрямок руху. Одразу після ДТП почали зупинялись автомобілі, підбігли люди, обвинуваченого просили, щоб дихнув на виявлення стану сп`яніння, щоб віддав водійські документи. Обвинувачений намагався відійти в бік, йому нанесли удар в обличчя, розсікли брову, хотіли влаштувати самосуд. По приїзді працівники ДАІ посадили його в свій автомобіль, захищаючи від натовпу, при цьому зламали жезл. Зазначив, що з приводу спричинення йому легких тілесних ушкоджень на місці ДТП ведеться досудове слідство. Цивільні позови потерпілих визнав частково, зазначив, що сума заявлена надто велика, таких грошей він не зможе заробити, у задоволенні цивільних позовів поклався на розсуд суду. Зазначив, що на його прохання частково шкоду кожному з потерпілих відшкодували його батьки. Цивільно правова відповідальність його, як власника наземного транспортного засобу застрахована в ПрАТ « Європейський страховий союз».

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що є братом одного з загиблих у ДТП ОСОБА_15 . На місце аварії він приїхав близько 23 год. 30 хв., його брат мертвий лежав у кюветі, двох інших потерпілих забрала швидка. Автомобіль Ауді 90 стояв на узбіччі в напрямку м. Чернігова, горіли аварійні вогні, біля нього знаходився човен, носом обернутий в бік смт. М.Коцюбинського. Автомобіль Опель стояв на узбіччі на протилежній стороні, габарити та сигнали було вимкнуто, лафет від лодки знаходився під автомобілем Опель. Зазначив,що смертю брата йому спричинена моральна шкода, цивільний позов зменшив на суму добровільно відшкодовану обвинуваченим. Крім того, він поніс матеріальні витрати, пов`язані з похованням. Покарання просив призначити найсуворіше, вважав, що обвинувачений не розкаявся, а вину визнав під тиском доказів.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що зазнала непоправної втрати 35-тирічного сина, який за її словами був «серцем» сім`ї. Син проживав в Америці, приїхав провідати хворого лежачого батька і тут зустрів смерть. Цивільний позов підтримала та зменшила на суму добровільно відшкодовану обвинуваченим. Вважала, що немає ніяких пом`якшуючих обставин, просила призначити максимальне покарання.

Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що в цій аварії загинув її чоловік ОСОБА_16 . Зазначила, що о 21 год. 20 хв. чоловік ще розмовляв з сином. Заявлений цивільний позов підтримала у поновному обсязі, зазначила , що втратила кохану людину, син залишився без батька, престарілі батьки без сина. Обвинуваченого не вибачила, вважала, що попросити вибачення у потерпілих, не значить розкаятись у вчиненому. Вважала, що пом`якшуючих обставин не має, обвинувачений не розкаявся, розлучився, залишив дружину з малою дитиною, його мати, хоча і хвора, працює завідуючою дитсадком. У процесі розгляду справи цивільний позов зменшила на суму добровільно відшкодовану обвинуваченим. Покарання просила призначити обвинуваченому максимально можливе за вчинений ним злочин. Вважала, що він своїм поступком убив три сім`ї.

Потерпіла ОСОБА_11 зазначила, що в цій страшній аварії її сім`я втратила прекрасного чоловіка, люблячого батька, товариша. Зазначила, що причеп хоча і був саморобний, але був зареєстрований в ДАІ, був обладнаний системою аварійної сигналізації, габаритними вогнями. Цивільний позов підтримала та зменшила на суму добровільно відшкодовану обвинуваченим. Покарання обвинуваченому просила призначити максимально можливе.

Потерпілий ОСОБА_18 , батько померлого ОСОБА_15 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується записами у свідоцтві про смерть ( т.1 а.с. 112).

Крім часткового визнання обвинувачем вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, показів потерпілих, вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що 14 вересня 2014 року він з померлими потерпілими перебував на риболовлі. Їхали одним автомобілем Ауді -90 під керуванням ОСОБА_14 з лафетом, на якому був зачохлений брезентом човен, кріпився лебідкою на опорах, двигун на човні кріпиться стаціонарно. Коли повертались додому у м. Чернігів за смт. М.Коцюбинським зупинились на узбіччі метрів за 20 від знака «кінець населеного пункту», спустило ліве колесо на лафеті. При зупинці ліве колесо лафета стояло на межі асфальтового покриття, бо узбіччя дуже вузьке, а праве колесо на узбіччі. Всі вийшли з автомобіля, включили аварійні вогні. На причепі були аварійні вогні оранжевого кольору, габаритні вогні червоні прямокутні з двох боків. Автомобіль і лафет стояли на одній лінії. Починались сумерки, але видимість була нормальна, повної темноти не було, дорожнє покриття було сухим. Від моменту зупинки до зіткнення пройшло хвилин три. Стався потужний удар, свідок при цьому стояв позаду лафета біля лодочного мотора, рухався у бік узбіччя, потерпілий ОСОБА_14 діставав колесо з багажника автомобіля з боку проїжджої частини, ОСОБА_15 був біля нього з іншого боку, ОСОБА_19 розмовляв по телефону на узбіччі перед автомобілем. Автомобіля під керуванням ОСОБА_5 свідок у той момент не бачив, лише більше освітився мотор на човні, свідок відчув удар. Чи рухались при цьому автомобілі на зустрічній смузі руху він не звернув уваги. Від удару човен відлетів вперед, перекинувся вверх дном, автомобіль Ауді 90 посунуло метрів на п`ятнадцять вперед, лафет зчепився з автомобілем Опель, їх віднесло в кювет зустрічної смуги руху. Зазначив, що технічних порушень при транспортуванні човна не було. Приблизно через півгодини після аварії свідок зміг підійти до обвинуваченого, той стояв перед своїм автомобілем у футболці та джинсах, був босий. На пропозицію свідка піти подивитись що накоїв, обвинувачений відповідав, що то не він, що він взагалі стояв, потім сказав їхав у зустрічному напрямку у бік смт. М. Коцюбинське, при цьому обвинувачений відвертався та не хотів розмовляти зі свідком. Свідок відчув від обвинуваченого запах алкоголю. Біля них зупинявся автомобіль з прибалтами, деякий час вони були на місці аварії. Під час слідчого експерименту він давав покази, які зафіксовані у протоколі слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_20 показав суду, що приймав участь у якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного, робились заміри видимості лафета при ближньому та при дальньому світлі фар. Не заперечував, що від світла фар автомобілів, що рухались у зустрічному напрямку створювалось додаткове освітлення, але воно не заважало експерименту. Протокол слідчого експерименту зачитував слідчий, він підписав його у прокуратурі Чернігівської області, зауважень до нього свідок не мав.

Свідок ОСОБА_21 також приймав участь у проведенні слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 . Шляхом слідчого експерименту встановлювали видимість транспортного засобу. Зазначив, що дійсно частково в момент проведення слідчого експерименту по трасі рухались автомобілі, але на його думку, видимості вони не заважали, а, навпаки, осліплювали та заважали раніше побачити човен. В останньому випадку коли досліджувалась видимість при вимкнених та увімкнених габаритних вогнях сторонні автомобілі не рухались. Протокол слідчого експерименту читав та підписував у кабінеті слідчого, зауважень не мав.

Відтвореними у судовому засіданні показами свідка ОСОБА_22 , отриманих відповідно до вимог ст. 225 КПК України за участю підозрюваного та його захисника ( т.1 а.с.178) встановлено, що 14 вересня 2014 року свідок рухався на своєму автомобілі в бік м. Славутича, спереду на відстані близько одного кілометра побачив аварійні вогні з двох сторін дороги. Коли зупинився, побачив, що один автомобіль стоїть з однієї сторони дороги, а другий з іншої, обидва розбиті. Був повний місяць, сухий асфальт, видимість була хороша. Слідів гальмування на місці пригоди не було, був слід юзу. Попереду автомобіля Ауді-90 лежало два потерпілих, ще один чоловік просив допомогти знайти третього потерпілого, його знайшли на узбіччі у траві без ознак життя. Дихнути в трубку обвинувачений відмовився, було декілька спроб обвинуваченого втекти з місця аварії, його затримували місцеві жителі. На думку свідка з моменту ДТП до його приїзду пройшло не більше 15 хвилин.

В ході огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 14 вересня 2014 року зі схемою та ілюстративною таблицею до неї у темну пору доби оглянута ділянка дороги Чернігів- Пакуль- КПП Славутич 16 км +300 метрів, встановлено, що автодорога вкрита середньозернистим асфальтобетонним покриттям, в напрямку м. Чернігова мається одна смуга для руху, в напрямку м. Славутича дві смуги для руху. Узбіччя з обох боків ґрунтове, вкрите трав`яним покровом. Виявлено розташування транспортних засобів на місці події: автомобіль Ауді 90, реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходиться на краю проїзної частини в напрямку м. Чернігова. Моторний човен знаходиться в перекинутому стані на узбіччі в напрямку м. Чернігова. Автомобіль Опель знаходиться на протилежному узбіччі до напрямку м. Чернігова. Саморобний причіп знаходиться в пошкодженому стані на протилежному узбіччі біля автомобіля Опель. Наявний слід юзу від автомобіля Опель, слід тертя на асфальтобетонному покритті. Сліди юзу поверхневі, розташовані в напрямку м. Чернігова. Сліди гальмування відсутні. Транспортні засоби з навколишніми предметами не контактували. На узбіччі знаходиться труп чоловіка ОСОБА_15 на відстані 6, 60 метрів у напрямку м. Чернігова. З місця події вилучено автомобіль Ауді 90, автомобіль Опель, напівпричіп, які поміщено на штраф майданчик Чернігівського РВ та документи на ім`я водія ОСОБА_14 . На схемі до протоколу огляду місця ДТП від 14 вересня 2014 року схематично зображено місце розташування транспортним засобів після ДТП, зокрема під № 9 на межі асфальтового та трав`яного узбіччя зображено місце найбільшої концентрації осипу скла та уламків від автомобіля. Зі схеми вбачається, що асфальтове узбіччя становить 0, 75 метра, трав`яне узбіччя 2 метри, ширина смуги в бік м. Чернігова 3,75 метра.( т.1 а.с. 123-148).

Оглядом транспортного засобу Ауді 90 днз НОМЕР_3 , відображеного у протоколі від 14 вересня 2014 року ( т.1 а.с. 149-150) встановлено, що в автомобілі розбите лобове скло, деформовано капот, передні праві дверця, переднє праве та ліве крило, багажник, заднє праве та ліве крило, розбите заднє оглядове скло, деформована ліва задня дверця, деформований передній та задній бампери, розбита ліва та права передня фара та показник повороту, розбиті задні фари та показники поворотів.

Оглядом саморобного причепа днз НОМЕР_4 , відображеного у протоколі від 14 вересня 2014 року ( т.1 а.с. 153-154) встановлена деформація лівої та центральної частини причепа.

Оглядом транспортного засобу Опель Віваро ПГА 6 днз НОМЕР_5 , відображеного у протоколі від 14 вересня 2014 року ( т.1 а.с. 151-152) встановлено, що деформовано капот, переднє праве крило, передні праві дверці, ліве переднє крило, лівий бік, розбитий передній бампер, деформовано праве заднє крило, розбита передня права фара, правий показник повороту.

За висновком автотехнічної експертизи технічного стану транспортних засобів № 464 від 21 жовтня 2014 року на момент експертного огляду технічного стану транспортного засобу рульове керування автомобіля марки OPEL VIVARO ПГА6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в частково відмовному стані через несправності у вигляді: просторового переміщення підвіски переднього правого колеса разом з колесом; деформації правої рульової тяги; зміною розташування ременя приводу насосу гідропідсилювача рульового управління; руйнації елементів кріплення корпусу насосу гідропідсилювача рульового управління. Дані технічні несправності системи рульового керування виникли під час ДТП, при зіткненні автомобіля з перешкодою відповідної міцності. На момент експертного огляду технічного стану транспортного засобу робоча гальмівна система автомобіля марки OPEL VIVARO ПГА6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась в частково відмовному стані через несправність у вигляді: руйнації з`єднання трубопроводів, що з`єднує головний гальмівний циліндр з робочим гальмівним циліндром переднього правого колеса; розгерметизації робочої гальмівної системи; витоку робочої гальмівної рідини через негерметичне з`єднання. Дані технічні несправності виникли під час ДТП, при зіткненні автомобіля з перешкодою відповідної міцності. На момент експертного огляду технічного стану транспортного засобу система фар головного освітлення автомобіля марки OPEL VIVARO ПГА6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась у частково відмовному стані через технічні несправності у вигляді: руйнації корпуса, світлорозсіювача та елементів кріплення корпусу правої блок фари. Дані технічні несправності виникли під час ДТП, при зіткненні автомобіля з перешкодою відповідної міцності. Оскільки система головного освітлення автомобіля Опель на момент проведення дослідження знаходилась у частково відмовному стані, то вона не відповідала вимогам п. 31.4.3 «а»,»б» Правил дорожнього руху. ( т.2 а.с. 6- 15)

За висновком авто технічної експертизи технічного стану транспортних засобів № 465 від 21 жовтня 2014 року на момент експертного огляду технічного стану причепа саморобного реєстраційний номер НОМЕР_2 система габаритного освітлення та аварійної сигналізації знаходилась у відмовному стані через технічні несправності у вигляді: руйнації корпуса, світлорозсіювача та елементів кріплення корпусу лівого заднього блок ліхтаря; відсутності електричних ламп заднього лівого блок ліхтаря; розривів та відсутності частини електричних дротів електричної мережі причепа. Дані технічні несправності мають аварійний характер, виникли під час ДТП, при контакті причепу з перешкодою відповідної міцності. Чи працювало габаритне освітлення задньої частини та аварійна сигналізація причепу саморобного експерт не має можливості відповісти за відсутності методик за якими можливо б було встановити роботу електричних ламп з незруйнованими колбами та за відсутності електричних ламп заднього лівого блок ліхтаря. ( т.2 а.с. 21- 25)

Виявлені пошкодження на зазначених транспортних засобах відповідають характеру зіткнення - правою передньою стороною автомобіля Опель із задньою лівою частиною автопричепа легкового, на якому знаходився човен «Крим» з мотором Хонда -30, стоячого автомобіля «Ауді -90».

За висновком транспортно - трасологічної експертизи № 463 від 23 жовтня 2014 року під час первинного контакту повздовжня вісь автомобіля Опель знаходилась під кутом близько 2 градуси плюс - мінус 2 гр. до повздовжньої осі причепа з моторним човном. За умови, якщо подряпини на асфальті, які зображені в схемі та позначені виноскою 1 залишені транспортними засобами учасниками події даної дорожньо - транспортної пригоди під час контактування деформованими частинами з опорною поверхнею, то місце первинного контакту автомобіля Опель з причепом та моторним човном під час події даної дорожньо- транспортної пригоди поздовжньо відбулось на деякій відстані перед початком слідоутворення динамічного сліду тертя на асфальті, що позначені на схемі виноскою 1, а поперечно місце первинного контакту автомобіля Опель з причепом та моторним човном розташоване на відстані не менше чим 0,9 м від суцільної лінії, що позначає правий край проїзної частини дороги Чернігів- Пакуль- КПП Славутич за напрямком руху до м. Чернігова( т.2 а.с. 31- 41).

У ході слідчого експерименту від 30 жовтня 2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , у якому приймали участь захисник ОСОБА_7 , спеціаліст ОСОБА_23 , поняті ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , підозрюваний вказав місце знаходження причепа з човном , як відображено на схемі ( т.1 а.с. 186), при цьому ліве колесо причепа знаходилось на відстані 0,96 м. від нульової позначки від краю проїжджої частини, тобто частково на проїжджій частині автошляху, човен повернутий форштевнем в напрямку м Чернігова. Підозрюваний ОСОБА_5 показав, що природнє освітлення ( за винятком яскравого місця) та дорожнє покриття, які були на момент проведення слідчого експерименту, відповідають тим погоднім умовам, які були 14 вересня 2014 року та вказав, що він рухався зі швидкістю близько 60 км/год. в напрямку м. Чернігова на відстані близько 30 см. від правого краю проїжджої частини. З метою встановлення видимості елементів дорожнього покриття понятим запропоновано сісти на передні пасажирські сидіння автомобіля Опель Віваро встановлено, що при включеному ближньому світлі фар відстань до крайньої точки видимості склала 144,2 метра, при включеному дальньому світлі фар відстань склала 218, 9 метра. Встановлено, що з салона автомобіля видимість причепа з моторним човном встановлювалась за участю понятих ( з включеними габаритами та аварійними вогнями) під час руху автомобіля Опель Віваро при вимкнених аварійних вогнях на причепі з човном видимість при увімкненому ближньому світлі фар автомобіля Опель Віваро склала 85 метра, при увімкненому дальньому світлі фар автомобіля Опель Віваро видимість склала 137,6 метра. При умові, що габаритні та аварійні вогні на причепі з човном були увімкненими видимість незалежно від положення світла фар Опель Віваро склала близько 320 метрів. ( т.1 а.с. 182-186)

Зауваження захисника ОСОБА_7 стосовно того, що проведенню слідчого експерименту заважало світло фар зустрічних та попутних автомобілів, рух яких під час проведення слідчого експерименту був перекритий не повністю, суд не приймає до уваги, оскільки свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які були понятими при цьому, зазначили, що світло фар зустрічних автомобілів не заважало проведенню слідчого експерименту, а свідок ОСОБА_21 зазначив, що навпаки воно частково засліплювало та не давало раніше побачити перешкоду.

За висновком № 541 від 10 листопада 2014 року експертизи обставин та механізму ДТП в умовах місця події викладених у постанові, а саме за даними слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , у вказаній дорожній ситуації гранично допустима швидкість руху автомобіля Опель за умов видимості елементів дороги на відстані 144,2 м. в ближньому світлі дорівнює 145, 82 151, 4 км/год. а за умов видимості елементів дороги на відстані 218,9 м. в дальньому світлі дорівнює 182,94- 190,1 км/год. При цьому порівнюючи гранично допустиму швидкість руху автомобіля Опель при зазначеній вище видимості елементів дороги з максимально допустимою швидкістю руху на даній ділянці дороги у відповідності до п. 12.6 «г» Правил дорожнього руху України, 90 км/год водій автомобіля Опель ОСОБА_5 повинен рухатись зі швидкістю руху яка не більше максимально встановленої на ділянках дороги у відповідності до п. 12.6 Правил дорожнього руху України. В умовах місця події, викладених у постанові, у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля Опель ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.6» г» Правил дорожнього руху України, з урахуванням терміну узбіччя, що наведений в п.1.10 Правил дорожнього руху України., вимог дорожньої розмітки 1.1., що наведений в додатку 2 Правил дорожнього руху України. В умовах місця події, викладених в постанові, водій автомобіля Опель ОСОБА_5 з моменту настання видимості причепа з моторним човном, рухаючись з максимально допустимою швидкістю руху на даній ділянці дороги і відповідності до пункту 12.6 «Г» Правил дорожнього руху України, 90 км/год. мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду на причеп з моторним човном, тобто уникнути даної події шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Даний висновок тим більше справедливий за умов руху автомобіля Опель в умовах місця події даної дорожньо- транспортної пригоди зі швидкістю 60 км/год. за показами водія автомобіля Опель ОСОБА_5 , при більшій видимості причепа з моторним човном з робочого місця водія автомобіля Опель .

В умовах місця події вказаної в постанові в постанові про призначення експертизи, у дорожній ситуації, що склалась за показами водія автомобіля Опель, дії водія автомобіля Опель ОСОБА_5 не відповідали вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. І знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди. ( т.2 а.с. 58- 62).

Судовий експерт ОСОБА_23 у судовому засіданні дав пояснення по висновках, проведених ним автотехнічних експертиз. Зазначив, що автомобіль Опель Віваро обладнаний системою ОБС, яка за технічними характеристиками перешкоджає блокуванню коліс при гальмуванні і автомобіль практично не залишає сліду при гальмуванні. Однозначно відповісти на питання гальмував обвинувачений чи ні не можливо, у процесі гальмування диски та колодки нагріваються, але швидко остигають, тому не можливо сказати було гальмування чи ні. Технічний огляд автомобілів експерт проводив при проведенні експертиз, при цьому протокол огляду не складається, а складається діагностична картка, проте і її складення не є обов`язковим. Питання про встановлення швидкості руху автомобіля слідчим не ставилось, експертом була встановлена можливість уникнути зіткнення, навіть, при максимально допустимій швидкості руху на даній ділянці дороги, тобто 90 км/год. Експерт вважає, що для встановлення дійсної швидкості автомобіля Опель в момент аварії необхідно дуже багато вихідних даних, яких по справі зібрати не можливо. Однак, навіть, при наявності усіх цих даних, відповідь була б з великою похибкою. Вважає, що незалежно від того, було включено блок ліхтар на лафеті, чи ні, водій мав технічну можливість уникнути зіткнення.

Відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 98 ч.1 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог ч.3 ст. 214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР. Разом з тим ч.5 ст. 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, а відповідно до вимог частини сьомої цієї статті при огляді слідчий має право вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, вилучення та огляди транспортних засобів проведені відновідно до вимог КПК України, вищевказані висновки експертиз основані на доказах, які визнані судом допустимими, сумнівів у їх достовірності у суду не має. За таких обставин, посилання сторони захисту, що протоколи огляду транспортних засобів є неналежним доказом та на підставі цього неналежного доказу проведено висновки експертиз, які з цієї причини є також неналежними не заслуговують на увагу.
Таким чином, за висновком експертизи, проведеної з урахуванням показів обвинуваченого ОСОБА_5 при проведенні слідчого експерименту, що він рухався зі швидкістю 60 км/год, а тим більше, навіть, якби він рухався зі швидкістю 90 км/год., за наданими з його слів вихідними даними, обвинувачений мав технічну можливість уникнути зіткнення, шляхом виконання вимог п. 12. 3 Правил дорожнього руху, а саме негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У судовому засіданні обвинувачений зазначає, що він рухався зі швидкістю 80 км/год, 70-75 км/год., а перешкоду виявив метрів за чотири до зіткнення, що не відповідає встановленим судом обставинам справи та дає суду підстави дійти висновку, що обвинувачений дає неправдиві покази стосовно швидкості руху, після проведення експертиз по справі намагається ввести суд в оману задля зменшення відповідальності. У процесі розгляду справи не виявилось можливим встановити дійсну швидкість руху обвинуваченого, як пояснив експерт у судовому засіданні, по перше необхідна значна кількість вихідних даних, можливість збору яких уже втрачена, а по друге, якби і були необхідні дані, то висновок щодо швидкості руху, був би зі значною похибкою.

Посилання сторони захисту на те, що на лафеті не горіли габаритні вогні, та що свідок ОСОБА_17 міг собою закрити лівий блок ліхтар є припущенням сторони захисту, оскільки спростовуються показами самого свідка ОСОБА_17 у судовому засіданні та не дають підстави водію ігнорувати вимоги пункти 12.2 Правил дорожнього руху регламентує як повинен себе поводити водій в умовах обмеженої видимості, щоб у випадку перешкоди своєчасно зреагувати. Оскільки погода була сприятливою, покриття сухе, опадів не було, будь-які інші перешкоди на дорозі відсутні, що підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_17 та Матайтіса у тій частині, що рух був не інтенсивним, протоколом огляду місця події (т.1 а.с. 123-148) та довідкою з Чернігівського обласного центру з гідрометеорології(т. 1 а.с. 122). Отже, у обвинуваченого була реальна можливість зреагувати на зміну обстановки та завчасно зменшити швидкість руху, якби не зменшення його реакції внаслідок вживання алкоголю, що є порушенням п. 2.9 а ПДР України, за його показами він, навіть, не намагався змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, хоча вбачаючи на ширину проїжджої частини в одному напрямку 3, 75 метра мав таку можливість. Зазначене стало причиною неможливості зупинити автомобіль до зіткнення з перешкодою, що спричинило тяжкі наслідки смерть трьох потерпілих, порушення п12.3 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв"язку з настанням наслідків.
Слідчий експеримент від 02 жовтня 2014 року за участю свідка ОСОБА_17 та відповідно і висновок № 509 від 24 жовтня 2014 року експертизи обставин та механізму ДТП суд не приймає до уваги, оскільки обвинувачення ОСОБА_24 не ґрунтується на їх даних.

У обвинувальному акті час вчинення злочину ОСОБА_5 зазначено близько 21-00 год. Обвинувачений у судовому засіданні зазначає, що ДТП сталось приблизно о 21 год. 20 хв. 21 год. 30 хв., з показів потерпілої ОСОБА_10 у судовому засіданні встановлено, що о 21 год. 20 хв. її загиблий чоловік ще розмовляв із сином. Тому суд вважає за необхідне уточнити час вчинення злочину ОСОБА_5 близько 21 год. 30 хв.
Згідно довідки Чернігівського обласного центру з гідрометеорології від 30 вересня 2014 року за даними метеостанції Чернігів 14 вересня 2014 року у період з 18 до 24 години спостерігалась ясна суха погода. У період з 21 год. 13 вересня до 21 год. 14 вересня 2014 року опади не помічались. ( т. 1 а.с. 122).

Надана захисником обвинуваченого довідка Головної астрономічної обсерваторії ( т.2 а.с. 111) не спростовує зазначених висновків, надає лише інформацію про астрономічні явища та потребує уточнення метеорологічних умов, рельєфу місцевості, забудованості території тощо, тобто не може бути належним доказом по справі.

За висновком судово медичної експертизи № 894 від 17 жовтня 2014 року у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді ссаден обличчя, черевної стінки, правого колінного суглобу, синців обличчя, правого колінного суглобу. По давності утворення вищезазначені тілесні ушкодження можуть відповідати даті 14 вересня 2014 року як це вказано в постанові про призначення експертизи і як усі в сукупності, так і кожне окремо, на момент проведення експертизи, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. На думку експерта тілесні ушкодження могли утворитись за різних обставин, у тому числі і внаслідок дорожньо- транспортної пригоди ( т.1 а.с. 241-243).

Оцінивши докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель трьох людей, а саме потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , дії обвинуваченого органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує наступне.

Відповідно до п.20 Постанови ПВСУ « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» № 14 від 23 грудня 2005 року при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суд має враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб ( пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

У пункті 22 згаданої постанови зазначено, що у разі вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, суд повинен обговорити питання про визнання цієї обставини відповідно до п.13 ч.1 ст. 67 КК України такою, яка обтяжує покарання винного.

Диспозиція ч. 3 ст. 286 КК України є бланкетною, тобто відсилає до іншого нормативного акту - Правил дорожнього руху, порушення яких стало причиною ДТП. В числі цих порушень є керування обвинуваченим автомобілем у стані алкогольного сп`яніння - п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, тому ця обставина не може бути повторно врахована судом як обтяжуюча покарання обвинуваченого.
Обвинувачений хоча і зазначає про визнання вини у судовому засіданні, однак суд прийшов до переконання, що вину він визнає частково, щирого каяття в його діях суд не вбачає, оскільки його поведінка не ґрунтується на виявленні жалю до потерпілих з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, а зводиться до сухого формального вибачення. Більш того, його позиція щодо дорожньо-транспортної пригоди залишилась незмінною під час розгляду справи: стосовно швидкості руху він змінює покази: в ході слідчого експерименту зазначає 60 км/год, у судовому засіданні 80 км/год., а при уточненні судом зазначив 70-75 км/год. Крім того, обвинувачений підтримав у судовому засіданні всі клопотання свого захисника щодо повторного проведення слідчого експерименту, щодо призначення різного роду експертиз по справі, що свідчить про його сумніви у винуватості. Під тиском беззаперечних фактів - наявність алкоголю в крові та сечі, він визнав, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Зазначені дії обвинуваченого на думку суду спрямовані лише на намагання зменшити відповідальність за скоєне.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" судам треба мати на увазі, що наведений у ч.1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч.1 цієї статті( наприклад, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання має бути вмотивоване у вироку.
Суд не погоджується з позицію захисту щодо визнання пом`якшуючою обставиною часткове відшкодування шкоди потерпілим. На думку суду відшкодування шкоди частинами у незначному розмірі під час досудового слідства, перед направленням справи до суду, перед закінченням судового слідства по справі ніяк не свідчить про розкаяння обвинуваченого та намагання відшкодувати шкоду, а на глибоке переконання суду має на меті лише зменшення покарання за скоєне.

Отож, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, наслідки, що настали, характер та мотиви допущених обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до наслідків, поведінку після злочину. Злочин ОСОБА_5 вчинив за відсутності обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання. За місцем роботи обвинувачений характеризується посередню( т.2 а.с. 89), за місцем проживання характеризується формально позитивно ( т.1 а.с. 59), за місцем ув`язнення порушень не допускав ( т.1 а.с. 60), має відзнаки по службі ( т.1 а.с. 62-64), має батьків пенсійного віку ( т.1 а.с. 116), має малолітнього сина ОСОБА_25 ( т.1 а.с. 65), хворіє на хронічні захворювання ( т.1 а.с. 66- 74, 87,113- 115).

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілих та їх представників, які усі без винятку наполягали на суворому покаранні обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і покарання йому необхідно призначити у максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті за даний злочин з призначенням додаткового покарання, зазначеного як обов`язкове в санкції статті за інкримінований обвинуваченому злочин у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

При вирішенні питання про позбавлення обвинуваченого спеціального звання майор міліції суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Виходячи з положень зазначеної статті суд враховує, що це додаткове покарання не передбачене в жодній із санкцій Особливої частини КК України, призначається тільки на підставі норми Загальної частини КК України, призначення цього покарання є правом, а не обов`язком суду, який призначає його за своїм розсудом з урахуванням конкретних обставин справи та особи винного, що це покарання відноситься до спеціальних видів і може бути призначене тільки тій особі, яка на момент постановлення вироку мала таке звання, призначити це покарання суд може при засудженні за тяжкий чи особливо тяжкий злочин, це покарання носить безстроковий характер. Суд також враховує, що стаття 54 КК України не ставить можливість призначення передбаченого в ній покарання в пряму залежність від характеру вчиненого особою злочину, тобто незалежно від того чи був вчинений злочин пов`язаний з використанням службового становища чи ні.

Наказом № 924 0/с від 03 жовтня 2014 року майора міліції ОСОБА_5 звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 «є»( за порушення дисципліни)( т1 а.с. 118)

Встановлено, що згідно наказу № 285 від 05 серпня 2014 року ОСОБА_5 з 01 вересня по 24 жовтня 2014 року перебував у черговій відпустці за 2014 рік. З висновку службового розслідування по факту ДТП від 19 вересня 2014 року ( т. 2 а.с. 64-69) вбачається, що при проведенні службової перевірки встановлено, що при написанні рапорту про надання чергової відпустки за 2014 рік ОСОБА_5 особисто у рапорті зазначено, що він з правилами поведінки у побуті, збереженні службового посвідчення, дотримання транспортної дисципліни ознайомлений.

Не зважаючи на це, ОСОБА_5 проігнорував Правила безпеки дорожнього руху України, сів за кермо у п`яним, в крові та сечі відібраній 15 вересня 2014 року, виявлено значний вміст алкоголю( а.с. 155), при цьому ОСОБА_5 повинен був усвідомлювати та передбачати можливі наслідки, в результаті з його вини сталась жахлива дорожньо- транспортна пригода, у якій загинуло три людини. На думку суду такими своїми діями ОСОБА_5 знехтував та сплюндрував високе звання майора міліції, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання з позбавленням цього спеціального звання.

У кримінальному провадженні заявлено цивільні позови:

- потерпілим ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 450 000 грн., зменшеної у процесі розгляду справи на 3 000 грн у зв`язку з частковим відшкодуванням обвинуваченим шкоди (1500 грн. т.1 а.с. 92, 95 та 1500 грн. т. 2 а.с. 109);

- потерпілою ОСОБА_11 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди у сумі 450 000 грн., зменшеної у процесі розгляду справи на 2000 грн. у зв`язку з частковим відшкодуванням обвинуваченим ( 1500 грн. т.1 а.с. 90, 94 та 500 грн. т.2 а.с. 109);

- потерпілим ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди у сумі 350 000 грн. та 613 грн. 92 коп. матеріальної шкоди, витрати на поховання потерпілого;

- потерпілим ОСОБА_18 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди у сумі 450 000 грн.

- потерпілою ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди у сумі 350 000 грн., зменшеної у процесі розгляду справи на 2000 грн. у зв`язку з частковим відшкодуванням обвинуваченим. (1500 грн. т.1 а.с. 91, 93 та 500 гр. т.2 а.с. 109),

З полісу № АІ/0053922 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ПрАТ Європейський страховий союз. ( т. 2 а.с. 165). Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу. Строк дії полісу з 02 квітня 2014 року по 01 квітня 2015 року.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 цього закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Статтею 27 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо транспортної пригоди, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку( дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям( усиновленим). Відповідно статті 27.4 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть.
По даному кримінальному провадженню не було заявлено позивачами будь-яких клопотань про залучення до участі у справі страховика ПрАТ Європейський страховий союз у якості цивільного відповідача, як передбачено ст. 62 КПК України, який і повинен в силу закону у даному випадку нести цивільну відповідальність перед потерпілими. Без вирішення цього питання суд позбавлений можливості вирішити цивільні позови потерпілих і у частині, що не охоплюється відповідальністю страховика. За таких обставин суд позбавлений можливості вирішити заявлені цивільні позови по суті.
На підставі викладеного позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 слід залишити без розгляду з наданням їм можливості звернутись до суду з позовом у порядку цивільного судочинства, як це передбачено ч. 7 ст. 128 КПК України.
Що стосується цивільного позову ОСОБА_18 суд виходить з наступного.
Відповідно до частини п`ятої статті 127 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд закриває провадження по справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Пунктом 1 частини 1 статті 1219 ЦК України визначено, що до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права, які визначено статтею 270 ЦК України.

Таким чином цивільний позов ОСОБА_18 підлягає закриттю у зв`язку з його смертю.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу у сумі 786 грн. 24 коп.( т.2 а.с. 5), за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу у сумі 589 грн. 68 коп.( т.2 а.с. 20), за проведення транспортно - трасологічної експертизи у сумі 1031 грн. 94 коп ( т.2 а.с. 30), експертизи обставин та механізму ДТП у сумі 786 грн. 24 коп. ( т.2 а.с. 46), експертизи обставин та механізму ДТП у сумі 786 грн. 24 коп. ( т.2 а.с. 57), а всього 3 980 грн. 34 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі:

посвідчення водія № НОМЕР_6 від 30 червня 2006 року на ім`я ОСОБА_14 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_7 », 1985 року випуску НОМЕР_8 від 09 серпня 2001 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 27 лютого 2010 року; поліс АС / 8279052 обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та талон до нього; поліс АІ / 0535353 обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; квитанцію до прибуткового касового ордера № 171 від 06 грудня 2013 року; дві візитні картки страхового товариства « Гарантія», передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , слід залишити у її розпорядженні ( т.2 а.с. 80-83);

свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 ; посвідчення водія серії НОМЕР_11 на ОСОБА_5 та талон до нього слід повернути ОСОБА_5

довідку про результати обстеження ОСОБА_5 слід зберігати у матеріалах справи ( т.2 а.с. 83-86);

автомобіль « Ауді- 90» реєстраційний № НОМЕР_12 , причіп саморобний ( причіп легковий В), реєстраційний номер НОМЕР_2 , човен, передані на майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів Чернігівського РВУ МВС слід повернути потерпілій ОСОБА_11 ( т.2 а.с. 67-68);

диск з аудіо записом судового засідання ( допит свідка ОСОБА_22 ) слід зберігати у матеріалах справи ( т.1 а.с. 179-180)

По справі накладено арешт на автомобіль «OPEL VIVARO ПГА6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ( т.2 а.с. 79)

Відповідно до положень частини четвертої ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. При цьому суд враховує, що ухвалою Новозаводського суду від 17 жовтня 2014 року арешт на зазначений автомобіль накладено крім іншого і з метою забезпечення відшкодування шкоди злочином, відповідно до заявлених цивільних позовів потерпілих. Враховуючи, що цивільні позови потерпілих фактично не вирішені суд вважає за необхідне залишити чинним арешт, накладений на автомобіль «OPEL VIVARO ПГА6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до вирішення цивільних позовів потерпілих.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили для забезпечення виконання процесуального рішення по справі. У строк покарання ОСОБА_5 слід зарахувати строк затримання з 15 по 16 вересня 2014 року(т.2 а.с. 72 -75). Строк покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 22 вересня 2014 року( т.2 а.с. 77-78).

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним та призначити йому покарання за ч.3 ст. 286 КК України у виді десяти років позбавлення волі з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на три роки.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 спеціального звання майор міліції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу продовжити тримання під вартою. У строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати час його затримання з 15 вересня 2014 року по 16 вересня 2014 року. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання 22 вересня 2014 року.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілим можливість звернутись до суду з позовом у порядку цивільного судочинства, як це передбачено ч. 7 ст. 128 КПК України.
Цивільний позов ОСОБА_18 закрити у зв`язку з його смертю.
Стягнути ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у сумі 3 980 грн. 34 коп.

Речові докази по справі :

посвідчення водія № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_14 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_7 », НОМЕР_8 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 ; поліс АС / 8279052 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності та талон до нього; поліс АІ / 0535353 обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності; квитанцію до прибуткового касового ордера № 171 від 06 грудня 2013 року; дві візитні картки страхового товариства « Гарантія» залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_11 ( т.2 а.с. 80-83);

свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 ; посвідчення водія серії НОМЕР_11 на ОСОБА_5 та талон до нього ( т.2 а.с. 83-86) повернути обвинуваченому ОСОБА_5

довідку про результати обстеження ОСОБА_5 зберігати у матеріалах справи ( т.2 а.с. 83-86);

автомобіль « Ауді- 90» реєстраційний № НОМЕР_12 , причіп саморобний ( причіп легковий В), реєстраційний номер НОМЕР_2 , човен, передані на майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів Чернігівського РВУ МВС повернути потерпілій ОСОБА_11 ( т.2 а.с. 67-68);

диск з аудіо записом судового засідання ( допит свідка ОСОБА_22 ) слід зберігати у матеріалах справи ( т.1 а.с. 179-180).

Арешт, накладений на автомобіль «OPEL VIVARO ПГА6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити чинним до вирішення цивільних позовів потерпілих у порядку цивільного судочинства.

Вирок після набрання законної сили направити до виконання в частині позбавлення спеціального звання органу, який присвоїв ОСОБА_5 спеціальне звання майор міліції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1