УХВАЛА

27 вересня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді -
Лисенка В.О.

при секретарі -
Капацин Ю.В.

за участю прокурора -
Маршуби Р.Ю.,

представника КВІ в АНД районі - Ялового
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
подання начальника Дніпропетровського
МВ КВІ в Амур-Нижньодніпровському
районі УДПтСУ у Дніпропетровській
області Велічаюка Д.В. про застосування
покарання на підставі ст. 71 КК України
при наявності кількох вироків відносно
засудженого ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2013 до суду надійшло подання
начальника Дніпропетровського МВ КВІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
УДПтСУ у Дніпропетровській області
Велічаюка Д.В. про застосування
покарання на підставі ст. 71 КК України
при наявності кількох вироків відносно
засудженого ОСОБА_3, який перебуває на
обліку КВІ в Амур-Нижньодніпровському
районі.

В обґрунтування подання зазначено, що
вироком Амур-Нижньодніпровського
районного суду міста Дніпропетровська
від 13.12.2012 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст.
296, ст.ст. 75, 76 КК України до двох років
позбавлення волі з іспитовим строком
два роки. Після цього ОСОБА_3 був
засуджений 20.06.2013 вироком
Індустріального районного суду міста
Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 75, 76
КК України до двох років позбавлення
волі з іспитовим строком один рік, при
тому, що невідбута частина покарання,
призначеного за попереднім вироком, не
була приєднана до покарання за
останнім вироком.

В судовому засіданні прокурор Маршуба
Р.Ю. та представник КВІ в АНД районі
Яловий В.В. підтримали дане подання, а
засуджений ОСОБА_3 не заперечував проти
його задоволення.

Вислухавши думки учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали подання
та особові справи ОСОБА_3 за обома
вироками, суд вважає необхідним
відмовити в задоволенні подання
начальника КВІ, виходячи з наступного.

Так, вироком Амур-Нижньодніпровського
районного суду міста Дніпропетровська
від 13.12.2012 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 296
КК України до позбавлення волі на
строк два роки і звільнений від
відбування призначеного покарання на
підставі ст.ст. 75, 76 КК України з
іспитовим строком два роки.

В період іспитового строку, а саме:
02.05.2013, ОСОБА_3 вчинив новий злочин,
передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, за
який він 20.06.2013 засуджений вироком
Індустріального районного суду міста
Дніпропетровська до позбавлення волі
на строк два роки із застосуванням
ст.ст. 75, 76 КК України і встановленням
йому іспитового строку один рік.

При ухваленні 20.06.2013 вироку
Індустріальним районним судом міста
Дніпропетровська не прийнято до уваги,
що ОСОБА_3 02.05.2013 вчинив злочин в період
іспитового строку за вироком
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 13.12.2013,
у зв'язку з чим суд, на підставі ст. 71 КК
України, повинен був до покарання,
призначеного за новим вироком,
повністю або частково приєднати
невідбуту частину покарання за
попереднім вироком.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України
під час виконання вироків суд має право
вирішувати питання про застосування
покарання за наявності кількох
вироків.

Проте, п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, на
відміну від ст. 413 КПК України (в
редакції 1960 року), детально не визначає
порядок застосування покарання при
наявності кількох вироків на підставі
ст. 71 КК України.

За таких обставин суд вважає, що
необхідність визначення порядку
застосування покарання за наявності
декількох вироків відповідно до п. 11 ч. 1
ст. 537 КПК України в даному випадку може
бути обумовлена, якщо щодо засудженого
є не приведений у виконання вирок, про
який не було відомо суду, що ухвалив
останній за часом вирок, і тому суд не
призначив покарання за сукупністю
вироків.

Проте, як слідує з особової справи
засудженого ОСОБА_3 вирок
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 13.12.2012
відносно нього за ч. 2 ст. 296 КК України
своєчасно був приведений у виконання і
на момент ухвалення 20.06.2013 вироку
Індустріальним районним судом міста
Дніпропетровська засуджений ОСОБА_3
перебував на обліку КВІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
УДПтСУ у Дніпропетровській області.

Крім того, суд звертає увагу на
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, яке він дав в п. 12 Постанови № 11
від 21.12.1990 «Про практику застосування
судами України процесуального
законодавства при вирішенні питань,
пов'язаних із виконанням вироків», з
тлумачення якого слідує, що не
підлягають розгляду в порядку,
передбаченому ст. 539 КПК України,
питання, які порушують суть вироку і
погіршують становище засудженого;
звужують або розширюють обсяг
обвинувачення; стосуються прогалин і
недоліків вироків у частині
кваліфікації злочинів, призначення
покарання, вирішення цивільного
позову.

Таким чином, суд вважає, що вирок
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 13.12.2012
відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296, ст.ст. 75, 76
КК України і вирок Індустріального
районного суду міста Дніпропетровська
від 20.06.2013 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309,
ст.ст. 75, 76 КК України підлягають
самостійному виконанню.

Керуючись ст.ст. 110, 369, 371-372, 376, 537, 539 КПК
України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника
Дніпропетровського МВ КВІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
УДПтСУ у Дніпропетровській області
Велічаюка Д.В. про застосування
покарання на підставі ст. 71 КК України
при наявності кількох вироків відносно
засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція
через Амур-Нижньодніпровський
районний суд міста Дніпропетровська до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом семи днів з моменту її
оголошення.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Суддя:
В.О. Лисенко