В И Р О К
іменем України
"02" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0006957 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мелені, Коростенського району, Житомирської області, з неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, не зареєстрований, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Бердичівського міського суду Житомирської області від 18.12.2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104, 76 КК України з випробувальним строком на 2 роки; вироком Бердичівського міського суду Житомирської області від 12.06.2008 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком на 1 рік; постановою Бердичівського міського суду Житомирської області від 25.09.2009 року випробувальний строк скасовано та визначено міру покарання 1 рік 10 місяців позбавлення волі; вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06.02.2012 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.05.2014 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, маючи не погашену згідно ст. 89 КК України судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 24 червня 2014 року приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_4 спільно із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля моста Патона в Дніпровському районі м. Києва зі сторони проспекту Возз`єднання, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим корисливим наміром, спрямованим на спільне таємне викрадення чужого майна, вступили між собою у злочинну змову, обравши при цьому предметом свого злочинного посягання кабель, який належав підприємству Київавтошляхміст. Реалізуючи свої спільні злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшли до вищевказаного моста, користуючись сприятливими обставинами для доведення свого злочину до кінця, а саме: відсутністю сторонніх осіб, які б спостерігали за їх злочинними діями, таємно викрали змотаний кабель.

Після цього, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи з метою подальшого спільного розпорядження вищевказаним викраденим майном та обернення його у свою власність, зникли з місця вчинення злочину, спричинивши, таким чином, підприємству Київавтошляхміст матеріальну шкоду на загальну суму 2100,00 гривень. Однак, в подальшому ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, були затримані неподалік місця вчинення даного злочину працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що у вказаний час та місці, разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, вчинив крадіжку кабелю. Кабель був вже приготовлений для викрадення іншими особами, вони з ОСОБА_5 його змотали та відтягли в сторону моста і почали з ним відходити, але через деякий час були затримані працівниками міліції. Обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається в скоєному, завіряє суд, що більше не буде скоювати злочинів.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його визнавальними показами, щирим каяттям у скоєному, дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду місця події від 24.06.2014 року, згідно якого відрізаний кабель довжиною приблизно 35м лежав під мостом Патона в м. Києві, відрізаний та змотаний;

- протоколом огляду речей і документів від 26.06.2014 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено рюкзак сірого кольору, пилку по металу, секатор, пласкогубці, секатор по металу, ножиці по металу та ножиці;

- постановою про визнання речових доказів від 26.06.2014 року, згідно якої вилучені 24.06.2014 року рюкзак сірого кольору, пилку по металу, секатор, пласкогубці, секатор по металу, ножиці по металу та ножиці визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

- протоколом огляду вилучених речей від 26.06.2014 року, згідно якого кабель довжиною 40м було вилучено під час огляду місця події 26.06.2014 року;

- постановою про визнання речових доказів від 26.06.2014 року, згідно якої кабель довжиною 40м визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.07.2014 року за адресою: м. Київ, проспект Возз`єднання на мосту Патона, згідно якого ОСОБА_4 показав як він разом із ОСОБА_5 скоїв крадіжку кабелю, відніс відрізаний кабель приблизно за 30м від місця викрадення та хотіли спочатку спалити захисну резину кабелю, але були затримані працівниками міліції. Перед крадіжкою вони з ОСОБА_5 випили пиво;

- постановою про визнання носія інформації доказом від 16.07.2014 року, згідно якого диск DVD-R з записом слідчого експерименту за адресою: м. Київ, проспект Возз`єднання на мосту Патона визнано доказом у кримінальному провадженні. Даний диск відтворено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 визнав обставини зафіксовані на диску.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом. Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, є завершеним, оскільки вони після вчинення крадіжки кабелю встигли відійти від місця скоєння злочину та могли розпорядитись викраденим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив новий умисний злочин через короткий час після звільнення з місць позбавлення волі, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному, визнання своєї вини.

Обтяжуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, з врахуванням його особи, беручи до уваги той факт, що обвинувачений вчинив повторно новий умисний злочин, маючи не зняту і не погашену, у встановленому законом порядку, судимість, через короткий строк після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про те, що обвинувачений не зробив для себе належних висновків та не став на шлях виправлення, вважає за вірне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З врахуванням даних обставин та особи винного, суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлений, оскільки шкода завдана підприємству Київавтошляхміст відшкодована - викрадене майно повернуто.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 25 червня 2014 року, дати його затримання в порядку статті 208 КПК України.

Речові докази:

- рюкзак сірого кольору, пилка по металу, секатор, пласкогубці, секатор, пласкогубці, секатор по металу, ножиці по металу, ножиці, передані на зберігання до камери схову Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, - знищити;

- кабель, 40 п. метрів, переданий на зберігання під зберігальну розписку представнику потерпілого підприємства Київавтошляхміст ОСОБА_6 , - залишити у власності Київавтошляхміст.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: