Справа № 461/9708/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/456/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 (надалі слідчий) від 12 липня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

В мотивах постанови зазначено, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог Р.1 п.1.5, Р.2 п.2.3 б) і д) Р.10 п.п.10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху зі сторони водія автомобіля марки «FIAT TEMPRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , які виразились в тому, що він, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед перестроюванням та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час перестроювання не дав дорогу транспортним засобам, що рухалися у попутному напрямку по тій же смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися, що призвело до зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем марки «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 і подальшим зіткненням з автомобілями марки ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 та марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_12 .

ОСОБА_7 звернувся до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого від 12 липня 2014 року, в порядку п.3 ч.1 ст. 303 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2014 року скаргу повернуто ОСОБА_7 , як таку, що подана особою, яка не має право подавати скаргу.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що в постанові слідчого зазначається, що така направляється начальнику ДАІ м. Львова для вирішення питання про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, проте цього доведено не було. Зіткнення з автомобілями «ВАЗ 2108» та «DAEWOO LANOS» відбулося внаслідок удару, завданого автомобілем «Opel Astra» в його автомобіль. При цьому ні слідчим, ні слідчим суддею не було призначено транспортно-трасологічну експертизу, яка б встановила фактичні обставини справи, та того хто спричинив аварійну ситуацію.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

При розгляді скарги слідчий суддя допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, а викладені в ухвалі слідчого судді висновки не відповідають фактичним обставинам, що відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Як на правову підставу відмови у відкритті провадження, слідчий суддя покликався на ч.2 ст. 304 КПК України, й мотивувальній частині ухвали зазначив, що скарга подана особою, яка немає права подавати скаргу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 304 КПК України слідчий суддя повертає скаргу, якщо скаргу подала особа, яка немає права подавати скаргу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Між тим з матеріалів скарги вбачається, що слідчий в постанові про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, зробив висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення та прийняв рішення про скерування матеріалів кримінального провадження начальникові ДАІ з обслуговування м. Львова ГУМВС України у Львівській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, слідчий, винісши вказану постанову, наперед зробив висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення. Тобто вирішив питання, що стосується прав та обов`язків ОСОБА_7 .

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною шостою цієї статті передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права (ст. 8 КПК); доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21 КПК); забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 КПК).

Частиною 3 ст. 21 КПК України передбачено, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

З огляду на викладене, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 12 липня 2014 року, стосується прав та обов`язків ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до переконання, що в даному випадку, слідчий суддя повинен був керуватися ч.6 ст. 9 КПК України, тобто застосувати загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Повернувши скаргу ОСОБА_7 , слідчий суддя не врахував положення ч.1 ст. 7, ч.6 ст. 9 КПК України, чим допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апеляційні вимоги ОСОБА_7 про розгляд апеляційним судом його скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, задоволенню не підлягають, оскільки розгляд таких скарг віднесений законом до виключної компетенції слідчого судді місцевого суду, а в даному випадку слідчим суддею скарга розглянута не була і жодне з передбачених ст. 307 КПК України рішень за результатами розгляду скарги ухвалене не було.

З огляду на викладене ухвалу слідчого судді від 10 вересня 2014 року слід скасувати, а скаргу ОСОБА_7 направити слідчому судді місцевого суду для прийняття рішення в порядку глави 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2014 року про повернення скарги скасувати.

Скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 від 12 липня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000455 направити слідчому судді Галицького районного суду м. Львова для прийняття рішення в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4