Виноградівський районний суд
Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 703/762/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2013 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в складі :

головуючого Г. І. Рішко

при секретарі Стасюк Ю.П.

за участі прокурора
Жилкіна В.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Виноградів
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, угорця, уродженця с.Бобове,
Виноградівського району,
Закарпатської області, мешканця
АДРЕСА_1, із середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого, раніше не
судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.3
ст.187 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина
України, угорця, уродженця с.Петрово та
мешканця АДРЕСА_2, із середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого, судимого
26.10.2009 р. Виноградівським районним
судом за ст.185 ч.2 КК України до 3 років
позбавлення волі, на підставі ст.75 КК
України звільненого від відбуття
покарання з іспитовим строком на 1 рік 6
місяців, 18.01.2012 р. Берегівським районним
судом за ст.307 ч.2 КК України із
застосуванням ст.69 КК України - до трьох
років позбавлення волі з конфіскацією
майна,

у вчинені злочину, передбаченого ч.3
ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5
20.07.2011 р., біля 23-25 год, в с.Астей, по
вул.Дружби Народів-1 А, Берегівського
району, умисно, з метою незаконного
заволодіння чужим майном, одягнувши на
голови чорні матерчаті маски, а також
озброївшись предметом, ззовні схожим
на пістолет, та газовим балончиком із
сльозогінним газом, увірвалися до
приміщення автомобільної заправочної
станції «Лукойл» №0704, де ОСОБА_5,
тримаючи в руках предмет, ззовні схожий
на пістолет, став словесно погрожувати
операторам АЗС ОСОБА_6 та ОСОБА_7
фізичною розправою, а також вимагати
від них видати їм виручені за продаж
бензину грошові кошти. Цим часом ОСОБА_4
застосував до вищевказаних операторів
АЗС сльозогінний газ, а також словесно
погрожуючи їм застосуванням фізичного
насильства, став вимагати видати йому
гроші з каси та ключі від сейфу, в якому
зберігалися гроші. Оператор ОСОБА_7,
реально побоюючись за своє життя,
відчинив касу, з якої ОСОБА_4 забрав
гроші в сумі 841,00 грн., після чого він,
доводячи свій злочинний намір до кінця,
кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 два
удари в область голови, від чого
останній впав на підлогу, та ще раз
застосувавши сльозогінний газ з
балончика до ОСОБА_7 і ОСОБА_6, разом з
ОСОБА_5 з місця події зникли у
невідомому напрямку, завдавши АЗС
«Лукойл» №0704 матеріальних збитків на
загальну суму 841,00 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4
дав показання, якими підтвердив усі
фактичні обставини пред'явленого йому
обвинувачення. Розповів, що в липні
місяці 2011 р. у нього було скрутне
матеріальне становище так, як він
заборгував біля 20.000 грн., які треба було
повернути. На той час ніякої підходящої
робити він не зміг знайти тому став
задумуватися над тим, як заробити гроші
злочинним шляхом, а саме пограбувати
якусь АЗС. На думку прийшла АЗС
«Лукойл», що розташована між
населеними пунктами м.Берегово -
с.Астей, Берегівського району, оскільки
ця АЗС знаходиться на полі, між
населеними пунктами, де мало людей, а
також там зручна місцевість, щоб втекти
після скоєння злочину, крім цього він
знав, що добова виручка може бути
досить значна. Скоїти злочин саме в
Берегівському районі він вирішив так,
як добре знав цю місцевість, де
неодноразово перетинав державний
кордон. До справи також рішив залучити
і свого товариша ОСОБА_5, який проживає
в його селі, з котрим вони ходили до
школи і йому довіряв. Приблизно, 15.07.2011
р. він зустрівся з ОСОБА_5 і під час
розмови він отримав згоду ОСОБА_5 та
вирішили знайти для нападу маски, а
також якусь зброю, щоб налякати
операторів. Задля цього він звернувся
до свого знайомого ОСОБА_8, який
працював в приватній охороні і в нього
були маски та пістолет травматичної
дії. При цьому він сказав ОСОБА_8, що
йому потрібні ці речі для того, щоб
когось налякати. Оскільки ОСОБА_8 його
добре знав, а тому зразу дав йому дві
заводські маски з прорізами для очей та
рота, а також свій пістолет з магазином,
але без набоїв. Дані маски та пістолет
він приніс до себе додому, а також вдома
знайшов газовий балончик сірого
кольору, який зберігався в нього вдома
біля 2 років, котрий він купив в
м.Ужгород, в мисливському магазині для
самооборони. Після цього він вирішив
знайти когось, хто привезе їх на місце
і, оскільки місцевих залучати до цієї
справи він не хотів, то йому на думку
спав ОСОБА_10, мешканець с.Чома,
Берегівського району, котрого він знав
особисто, а також мав його мобільний
телефон. Він подзвонив ОСОБА_10 та
сказав, що на днях буде мати справи в
Берегівському районі, в районі с.Астей,
пов'язані з кордоном і чи зможе той його
забрати з села та привезти в с.Астей,
або дати якого водія з автомобілем
котрий зробить це. ОСОБА_10 погодився
допомогти та сказав, що передзвонить.
Приблизно 18.07.2011р. ОСОБА_10 повідомив, що
він пришле за ним машину, він знову
зв'язався з ОСОБА_5 і під час зустрічі
розповів, що має намір пограбувати АЗС
«Лукойл» в Берегівському районі. Також
вони домовилися, що цього ж вечора
поїдуть в с.Астей, Берегівського району
та при нагоді пограбують АЗС. Цього ж
дня, біля 23.00 години вони зустрілися
вдома у ОСОБА_5 і саме звідти їх забрав
автомобіль марки «ВАЗ-2108», з
українськими номерними знаками, за
кермом автомобіля знаходився
невідомий високий хлопець, який
говорив на угорській мові, а також з ним
був невідомий молодий хлопець. Таксі
привезло їх на відрізок автошляху між
населеними пунктами м.Берегово -
с.Мочола, Берегівського району, де
протікає р.Верке, а також через неї
пролягає недобудований (новий) міст.
Саме з цього місця, через поле,
виднілася АЗС «Лукойл», яку він
запланував пограбувати. Вийшовши з
автомобіля вони разом з ОСОБА_5 пішли
через поле в напрямку АЗС, а хлопці на
автомобілі поїхали в невідомому
напрямку. Дійшовши до АЗС, вони залягли
в кущах напроти АЗС та стали
спостерігати за обстановкою. Перед цим
домовилися, що перед нападом одягуть
маски на голови і разом забігають в
приміщення АЗС, де ОСОБА_5 погрожує
пістолетом, який він йому дав ще дома, а
він цим часом спочатку газом забризкує
очі операторам, а потім забирає з каси
гроші і вже після цього вони разом
тікають звідти. Крім цього вони зразу
домовилися, що тікати будуть полем, в
тому напрямку звідки прийшли, а
добиратись додому будуть пішки так, як
знали, що після нападу міліція
виставить пости, які будуть перевіряти
транспорт. Проте, того дня вони
просиділи в засідці біля трьох годин,
але нападу на АЗС не скоїли так, як там
довгий період часу знаходився бензовоз
і вони не дочекалися поки він поїде,
вирішили цього разу повернутися
додому. Поверталися вони пішки,
дійшовши до залізного переїзду, що
розташований поблизу с.В.Бакта, а
звідти він подзвонив ОСОБА_10 і він
послав за нами той самий автомобіль з
водієм, який їх привозив і той відвіз їх
додому. Наступного дня, 19.07.2011 р. увечері
вони також не скоїли напад так, як знову
заїхав бензовоз і довго звідти не
виїздив, тому вони вирішили перенести
напад на інший раз. Вже 20.07.2011 р., біля 22.00
години, він подзвонив своєму товаришу
ОСОБА_8 та попросив завести їх в
м.Берегово, який на мікроавтобусі «Фіат
Дукато» привіз їх на окраїну
м.Берегово, неподалік де знаходиться
вищевказана АЗС і там залишив, а сам
поїхав додому. Вони пішки пішли в
сторону с.Астей, де сіли в засідку в
кущах, напроти в'їзду на АЗС та стали
чекати підходящого моменту. Того
вечора було похмура погода і тому він
взяв з собою поліетиленовий пакет, в
який закинув балонову камуфляжну
куртку, чорну спортивну кепку «Найк»,
чорні сандалі «Найк», сині шорти, сумку
сховав в кущах, де вони засіли. В
засідці просиділи біля 2 годин, після
цього побачили, що на АЗС нікого не має,
а також те, що оператор затягнувши
стрічку направився в середину
приміщення, вони вирішили діяти.
Надівши на голови маски, ОСОБА_5 першим
побіг за оператором, а він слідом за
ним. ОСОБА_5 на угорській мові щось
крикнув в слід оператору і той хотів
закрити перед ним двері, але йому це не
вдалося. Вже в середині приміщення АЗС
ОСОБА_5 повалив одного оператора на
підлогу, а він забігши в середину,
підбіг до касира та крикнув, щоб він теж
вийшов із-за пульта і ліг на підлогу, що
той і зробив. Після цього він обом
працівникам АЗС забризкав очі
сльозогінним газом, підбіг до пульта та
намагався відкрити касу, але в нього
нічого не виходило. Тоді ОСОБА_5 крикнув
операторам, що де ключі від сейфа, який
знаходився під пультом, однак вони обоє
казали, що ключів у них не має і що
начебто їх забрав начальник, а в них
лише залишилися гроші в касі. Він
наказав касиру, щоб той підійшов до
нього і відчинив касу. Після цього він
вдарив його рукою і касир впав на
тумбочку, біля пульту. Він забрав всі
гроші, що знаходилися в касі, які склав
собі в кишеню (це були купюри номіналом
20 грн., 10 грн., 5 грн.), після чого ще раз
забризкав очі касиру та оператору і
першим побіг на вулицю, а слідом за ним
побіг ОСОБА_5 Всього в приміщенні АЗС
хлопці пробули 1-2 хвилин, так, як там
була невелика виручка, а спричиняти
тілесних ушкодження операторам вони не
мали наміру. З території АЗС вони
побігли, через дорогу, до кущів де він
залишив свій пакет з речами, але в
спішці не зміг його знайти і тому він
залишився там. Далі, через поле, побігли
в напрямку с.Геча - с.В.Бакта і
зупинилися біля р.Верке, де викинули в
річку обидві маски, газовий балончик, а
також він викинув свою чорну балонову
куртку. Звідти пішки дійшли спочатку до
залізного переїду, що розташований
поблизу с.В.Бакта, а потім по рейсах,
дійшли до с.Бене, звідки він знову
подзвонили своєму односельчанину -
ОСОБА_11, і той на автомобілі «Форд»
підвіз їх додому. У нього в дома вони
разом з ОСОБА_5 порівну розділили між
собою гроші. Наступного дня він знову
подзвонив ОСОБА_10 та попросив підвести
його в Берегівський район, в с.Бене, де
він пішов на кладовище та забрав взуття
ОСОБА_5, після чого викинув її в смітник
на АЗС «ВОГ» в смт.Вилок,
Виноградівського району. Своє взуття, в
яке він був взутий того вечора, а також
верхній одяг, він теж викинув у смітник
у себе вдома. Пістолет, який був у
ОСОБА_5 і після скоєння нападу він його
не повернув так, як з його слів втратив
його по дорозі коли вони тікали з АЗС.
Викрадені з АЗС гроші потратив на
власні потреби.

ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні злочину,
що йому інкримінований, запевнив суд,
що щиро кається з приводу вчиненого.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5
дав показання, якими підтвердив усі
фактичні обставини пред'явленого йому
обвинувачення. Підсудний пояснив, що в
липні місяці 2011 р., під час зустрічі
ОСОБА_4 запитав, чи має бажання він
заробити досить значну суму грошей.
Так, як у нього на той час було скрутне
матеріальне становище то він погодився
на пропозицію товариша, після чого
ОСОБА_4 показав йому пістолет та
розповів, що він має намір пограбувати
АЗС «Лукойл», що розташована на
території Мукачівського району і саме
в цьому він має йому допомогти. Його
участь полягала в тому, що він разом з
ОСОБА_1 вривалися в приміщення АЗС, де
він мав погрожувати операторам
пістолетом, а ОСОБА_4 цим часом шукав
ключі та забирав з сейфу гроші. Також
ОСОБА_4 розповів, що пістолет є
травматичної дії (стріляє резиновими
набоями), але при нападі він не мав ним
когось поранити, а лише нанести удар
рукою оператору по голові. Крім цього
ОСОБА_4 сказав йому, що працівники АЗС
під час нападу ніякого опору робити не
будуть і великої проблеми забрати у них
гроші не буде. Також разом з пістолетом
та балончиком ОСОБА_4 показав дві
маски, з прорізами на очах та роті і з
його слів, саме в цих масках вони мали
зайти в приміщення АЗС, а на руках у них
мали бути рукавиці і таким чином їх
ніхто не впізнає. Також товариш казав,
що він організує чим доїхати на місце і
чим повернутися назад. У домовлений
час, біля 23.00 години, вдома у ОСОБА_1 їх
забрав легковий марки «ВАЗ-2108»,
світло-коричневого кольору, за кермом
якого знаходився молодий хлопець, а
також з ним був ще один хлопець. Хлопці
привезли їх на якесь поле, поблизу
річки, через яку пролягав
недобудований міст. Там вони вийшли з
автомобіля і ОСОБА_1 дав йому пістолет
та маску. Дійшовши до АЗС вони залягли в
кущах, напроти АЗС та стали
спостерігати, і були готові в любий
момент скоїти напад на АЗС, однак
першого дня вони просиділи в засідці
біля 3-4 год., але нападу на АЗС не скоїли
так, як там знаходився бензовоз і вони
не дочекалися поки той поїде та
повернулися додому. Не вдалось їм
здійснити задумане і вечором 19.07.2011р.,
оскільки заїхав бензовоз і довго
звідти не виїжджав, тому вирішили
перенести напад на 20.07.2011 р. В той день,
біля 22.00 годин він прийшов додому до
ОСОБА_1, звідки їх забрав ОСОБА_8, який на
своєму мікроавтобусі, привіз їх в
м.Берегово. Далі вони пішки пішли до АЗС
та знову сіли в засідку, в кущах,
напроти в'їзду на АЗС та стали чекати
приблизно до 24.00 години, коли побачили,
що на АЗС нікого не має, а оператор,
затягнувши стрічку направився в
середину приміщення, вони вирішили
діяти. Надівши на голови маски, він
першим побіг в слід за оператором, а
ОСОБА_4 слідом за ним. Він на угорській
мові крикнув у слід оператору, а коли
наздогнав його в середині приміщення
АЗС, то крикнув, що це грабунок і нехай
вони дають всі гроші, а самі лягають на
підлогу, обличчям донизу. Один оператор
послухав і ліг на підлогу, а до іншого
підскочив ОСОБА_4та положив його на
підлогу. Далі ОСОБА_4 крикнув, щоб йому
дали ключі від сейфу, однак обоє
операторів казали, що ключів у них не
має і що начебто їх забрав начальник, а
в них залишилися гроші, що є в касі.
ОСОБА_4 наказав касиру, щоб він підійшов
до нього і відчинив касу, що той і
зробив, а ОСОБА_4 вдарив його рукою по
обличчю. Після цього забрав гроші з
каси, а далі забризкав очі касиру та
оператору і вони вибігли на вулицю. З
території АЗС вони побігли, через
дорогу, до кущів де ОСОБА_4 залишив свій
пакет з речами, але в спішці не зміг
його знайти і тому пакет залишився там.
Далі, через поле, вони побігли в
напрямку с.В.Бакта і зупинилися біля
річки, де ОСОБА_1 повідомив, що грошей
взяли не багато. Також в річку вони
викинули свої маски, рукавиці, газовий
балончик, а також він викинув свою
курточку. Звідти пішки дійшли до до
с.Бене, звідки ОСОБА_4 подзвонив ОСОБА_11,
і той на автомобілі «Форд» підвіз їх
додому. Крім цього в с.Бене, біля
кладовища, він зняв свої кросівки, які
ОСОБА_4 сховав на кладовищі, а одягнув
тапки, котрі були при ньому. Крім цього
по дорозі з с.В.Бакта в с.Бене, він десь
загубив пістолет, а тому коли вони
приїхали додому, він повернув ОСОБА_1
гроші, які вони розподілили між собою, а
наступного дня ще віддав 500 грн. своїх
так, як треба було розрахуватися за
втрачений пістолет з ОСОБА_8.

ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні злочину,
що йому інкриміновано. Запевнив суд, що
щиро кається з приводу вчиненого.

Визначаючи в порядку, передбаченому
ст.299 КПК України, обсяг доказів, що
підлягають дослідженню, суд, за згодою
усіх учасників судового розгляду, за
відсутності матеріальних претензій
потерпілих до підсудних, визнав
недоцільним дослідження решти доказів,
а обмежився допитом підсудних ОСОБА_4
та ОСОБА_5, які у своїх показаннях
підтвердили усі фактичні обставини
пред'явленого їм обвинувачення і
запевнили суд, що розуміють їх зміст
правильно, розуміють те, що в
подальшому не зможуть оспорювати
визнані фактичні обставини, сумнівів у
добровільності та істинності їх
позиції суд не має.

При викладених обставинах, оцінивши
показання підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
суд прийшов до переконання, що діяння, у
вчиненні якого обвинувачуються
підсудні, мало місце, у діянні
підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є склад
злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК
України, а їх дії слід кваліфікувати як
напад з метою заволодіння чужим майном,
поєднаний із насильством, небезпечним
для життя та здоров'я особи, яка зазнала
нападу, з погрозою застосування такого
насильства (розбій), вчинений за
попередньою змовою групою осіб,
поєднаний із проникненням у інше
приміщення, а вина їх у вчиненні
злочину є доведеною.

При призначенні покарання підсудному
ОСОБА_4 суд визнає, що обставинами, що
пом'якшують покарання : щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину та
відшкодування шкоди, завданої його
діями.

Обставин, які б обтяжували покарання
підсудного ОСОБА_4 - не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить
із принципів законності,
справедливості, обґрунтованості,
індивідуалізації покарання та
відповідно до ст. 65 КК України бере до
уваги: ступінь тяжкості вчиненого
злочину, що згідно із ст. 12 КК України є
особливо тяжким злочином, враховує
наслідки та обставини вчиненого
злочину (форма вини, мотив і мета,
спосіб), усі обставини, що пом'якшують
покарання, в тому числі відшкодування
завданої матеріальної шкоди як таку, що
істотно знижує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного - його
вік, сімейний та матеріальний стан,
стан здоров'я, позитивну
характеристику за місцем проживання
(а.с.4 Т.3), на обліку у лікарів психіатра,
нарколога не перебуває (а.с.7 Т.3), раніше
не судимий (а.с.2 Т.3).

Відповідно до положень ст.69 КК України
за наявності кількох обставин, що
пом»якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, з урахуванням особи винного
суд, умотивувавши своє рішення, може
призначити основне покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої в санкції
статті Особливої частини КК України.

Відтак, на підставі наведеного, беручи
до уваги наявність декількох обставин,
що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного ОСОБА_4 : молодий
за віком, раніше не притягувався до
кримінальної відповідальності,
усвідомив протиправність своїх дій,
щиро покаявшись, є одруженим,
врахувавши думку прокурора, потерпілих
по справі, суд прийшов до висновку, що є
законні підстави до застосування ст.69
КК України та вирішує призначити
ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.187 КК України
нижче від найнижчої межі, встановленої
санкцією цієї частини статті КК
України - у виді трьох років
позбавлення волі з конфіскацією майна.
Така міра покарання на переконання
суду є необхідною та буде достатньою
для виправлення ОСОБА_4 та його
перевиховання.

У строк покарання ОСОБА_4 належить
зарахувати строк тримання його під
вартою - з моменту затримання його
23.10.2011 року 00-20 год - до звільнення з
під-варти 04.09.2012 року.

При призначенні покарання підсудному
ОСОБА_5 суд визнає, що обставинами , які
пом'якшують покарання, є щире каяття,
з'явлення з повинною та відшкодування
шкоди, завданої його діями, активне
сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання суд виходить
із принципів законності,
справедливості, обґрунтованості та
індивідуалізації покарання та
відповідно до ст. 65 КК України бере до
уваги: ступінь тяжкості вчиненого
злочину, що згідно із ст. 12 КК України є
особливо тяжким злочином, враховує
наслідки та обставини вчиненого
злочину (форма вини, мотив і мета,
спосіб), обставини, що пом'якшують
покарання, особу винного - його вік,
сімейний та матеріальний стан, стан
здоров'я, посередню характеристику за
місцем проживання (а.с.68 Т.3), на обліку у
лікарів психіатра, нарколога не
перебуває (а.с.7 Т.3), був неодноразово
судимий за вчинення злочинів, один із
яких - злочин проти власності (26.10.2009 р.
за ст.185 ч.2 КК України до 3 років
позбавлення волі на підставі ст.75 КК
України звільнений від відбування
призначеного покарання із іспитовим
строком один рік і шість місяців (а.с.61-62
т.3), після закінчення іспитового строку
знову вчинив злочин; вироком
Берегівського районного суду від 18.01.2012
р. засуджений за ст.307 ч.2 КК України із
застосуванням ст.69 КК України до трьох
років позбавлення волі з конфіскацією
майна.

Відтак, суд приходить до висновку, що
виправлення підсудного ОСОБА_5 можливе
лише за умови ізоляції його від
суспільства. З огляду на особу винного,
тяжкість злочину, обставин та
наслідків діяння, підстав для обрання
менш суворого покарання суд не
знаходить.

Обставини, які виключають кримінальну
відповідальність чи є підставою для
звільнення від кримінальної
відповідальності або покарання,
відсутні.

В судовому засіданні встановлено, що
підсудний ОСОБА_5 вироком
Берегівського районного суду від
18.01.2012 року засуджений за ст.307 ч.2 КК
України із застосуванням ст.69 КК
України до 3-х років позбавлення волі з
конфіскацією всього його майна.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 скоїв
злочин, передбачений ст.187 ч.3 КК України
до постановлення вироку Берегівським
районним судом від 18.01.2012 року, суд
вважає за необхідне при призначенні
покарання застосувати вимоги ст.70 ч.4 КК
України та призначити покарання за
сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань.

Строк відбуття покарання засудженому
ОСОБА_5 обчислювати починаючи з 23.10.2011
року. При обчисленні строку відбуття
покарання слід врахувати, що 20.09.2011 року
ОСОБА_5 було затримано за підозрою у
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307
КК України та звільнено 23.09.2011 року. В
подальшому 23.10.2011 року ОСОБА_5 було
затримано за підозрою у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК
України, а постановою Берегівського
районного суду від 25.10.2011 року обрано
щодо нього запобіжний захід у вигляді
тримання під вартою. Постановою
Берегівського районного суду від 22.12.2011
року продовжено строк тримання під
вартою до чотирьох місяців.

Відтак, слід зарахувати у строк
відбуття покарання засудженому ОСОБА_5
строк тримання його під вартою - із 20 по
23 вересня 2011 року; та строк
попереднього ув'язнення із 23 жовтня 2011
року до дати проголошення цього вироку.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази по справі
вирішити у відповідності до вимог ст.81
КПК України.

Судові витрати підлягають
відшкодуванню засудженими ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК
України, та призначити йому покарання
із застосуванням ст.69 КК України у
вигляді трьох років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

Запобіжний захід, застосований щодо
засудженого ОСОБА_4 у виді підписки про
невиїзд , залишити попередній до
набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання
засудженому ОСОБА_4 обчислювати з
моменту його затримання після набрання
вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування
покарання засудженому ОСОБА_4 час його
перебування під вартою із 23.10.2011 року до
04.09.2012 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 7(семи) років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України
призначити ОСОБА_5 покарання за
сукупністю злочинів шляхом часткового
складання покарання за вироком
Берегівського районного суду 18.01.2012
року - один рік , і покарання за новим
вироком , та призначити йому остаточне
покарання у виді -8 (вісім) років
позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання
засудженому ОСОБА_5 обчислювати з дня
його затримання - з 23.10.2011 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання
засудженому ОСОБА_5 строк попереднього
ув'язнення - із 20 по 23 вересня 2011 року.

Міру запобіжного заходу, застосованого
до засудженого ОСОБА_5 - залишити без
змін - тримання під вартою.

Речові докази по справі: шість
відрізків білої дактоплівки (а.с.239-240
т.2), пластмасова коробка з-під
пістолету іноземного виробництва
марки «Зоракі» та інструкція до нього
(а.с.182 т.2), які знаходяться на
зберіганні в кімнаті для зберігання
речових доказів Берегівського РВ УМВС -
знищити.

Стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь
держави судові витрати (а.с.157, 172, 184, 207,
218, 229 Т.1, а.с.4, 15, 26, 37, 49, 62 Т.2), що в
загальному становлять 3760,92 грн. (три
тисячі сімсот шістдесят гривень 92 коп.)
- із кожного у рівній частці - по 1880,46
грн. (одну тисячу вісімсот вісімдесят
гривень 46 коп).

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через Виноградівський
районний суд на протязі 15- діб з моменту
його проголошення, а засудженим ОСОБА_5
- у той же строк і в тому ж порядку з
моменту вручення йому копії даного
вироку.

ГоловуючийГ. І. Рішко