Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/688/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

Потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілими та підозрюваним у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000057 від 03.03.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата, Саратського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, має неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого в Миколаївській районній лікарні ветеринарної медицини на посаді водія, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
03 березня 2015 року о 00 годині 55 хвилин ОСОБА_4 керував технічно не справним транспортним засобом, автомобілем марки «ЗАЗ 1102», бежевого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 , 1993 року випуску, котрий зареєстрований на ОСОБА_9 . Згідно висновку судової авто технічної експертизи з дослідження технічного стану системи керування і ходової частини автомобіля ЗАЗ 1102, р/н. НОМЕР_1 , № 1327 від 31 березня 2015 року на момент ДТП гальмівна система автомобіля ЗАЗ 1102, р/н. НОМЕР_1 , перебувала в технічно несправному стані. Несправність системи полягала в непрацездатності гальмового механізму правого заднього колеса внаслідок цілеспрямованого його відключення ( демонтажу частини гальмової трубки та її заглушення). Зазначена несправність виникла задовго до ДТП, стала результатом цілеспрямованого інструментального впливу, приводила до повної непрацездатності правого заднього колісного гальмового механізму та приводила до відведення автомобіля при його гальмуванні ліворуч. Рухаючись по автодорозі в смт Миколаївка, Одеської області, вул. Центральній, ОСОБА_4 , при виникненні небезпеки, не впорався з рульовим керуванням та не прийняв мір до зниження швидкості впритул до повної зупинки транспортного засобу, здійснив зіткнення з опорою лінії електромережі № 5. В результаті ДТП пасажирам ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , котрі сиділи на передньому правому сидінні заподіяв тілесні ушкодження:

ОСОБА_6 , згідно висновку судово медичного експерта № 94 Є від 24.06.2015 року спричинив останньому тілесні ушкодження в виді закритого перелому кісток тазу ( перелом верхньої і нижньої гілки правої лонної кістки, перелом нижньої гілки лонної кістки і лівої сідаліщної кістки ), рани правої вискової області.

ОСОБА_7 , згідно висновку судово медичного експерта № 93 Є від 24.06.2015 року спричинив останньому тілесні ушкодження в виді закритого перелому кісток тазу ( перелом верхньої і нижньої кісті правої лонної кістки зі зміщенням ), садини обличчя.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України вірно, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

13.07.2015 року під час досудового розслідування, між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваними ОСОБА_4 було досягнуто угоду про примирення.

Згідно умови вказаної в угоді підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні зазначеного злочину та відшкодував завдані матеріальні збитки в повному обсязі.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинне понести підозрюваний у разі затвердження такої угоди, а саме: штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. Пояснив, що дійсно при зазначених обставинах здійснив злочин. На даний час відшкодував заподіяну шкоду потерпілим. У вчиненному щиро розкаюється. При цьому, дав згоду на застосування до нього узгодженої, згаданої угоди, виду та міри покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що на даний час із обвинуваченим примирилися, заподіяну злочином шкоду їм повністю відшкодовано, просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 286 ч. 1 КК України.

Судом, встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будьяких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє зміст прав визначених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами угоди міри покарання.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Судові витрати по кримінальному провадженні в сумі 768 гривень 00 копійок за проведення технічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст.. 100 КПК України повернути за належністю.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення потерпілих та підозрюваного від 13 липня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000057 від 03.03.2015року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненнізлочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим за ст. 286 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді 3400 (три тисячі чотириста) гривень штрафу в дохід держави.

До вступу вироку в законну силу, ОСОБА_4 міру запобіжного заходу не обирати.

Речовий доказ: автомобіль марки «ЗАЗ-1102» бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 передати ОСОБА_4 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 768 гривень 00 копійок витрат за проведення технічної експертизи.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1