Справа № 351/172/15-к
Провадження № 1-кп/342/26/2015
14 травня 2015 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора прокуратури Снятинського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представника кримінальної міліції в справах дітей Снятинського РВ УМВС ОСОБА_9 ,
неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Заболотів, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 10.10.2014 р. вироком Снятинського районного суду, який частково змінений ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 р., за ч.3 ст. 185, ст.ст. 69,102 КК України до шести місяців позбавлення волі з звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 104 КК України із випробувальним строком один рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, поєднане з проникненням у житло.
Кримінальне правопорушення вчинив при таких обставинах:
18.01.2015 року біля 06 год., повертаючись з дискотеки з нічного клубу «Нептун» в с.м.т. Заболотів Снятинського району, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, зайшов на територію господарства по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу зайшов в коридор будинку, застосувавши фізичну силу, через вхідні двері проник всередину житлової кімнати. В кімнаті підійшов до ОСОБА_5 , який сидів на кріслі, перетягнув його на диван і наніс удар ногою в обличчя зліва. Після чого накинувся на ОСОБА_5 , почав вимагати в нього гроші та мобільний телефон. З правої бокової кишені його дублянки витягнув мобільний телефон марки «NOKIA-2690» вартістю 200 гривень із картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., на рахунку якої грошей не було. Заволодівши телефоном, вимагав в потерпілого зарядний пристрій. Продовжуючи свою злочинну діяльність, виламав ніжку від крісла, і нею наніс ОСОБА_5 удар в голову. Застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, неповнолітній ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді рани у лобній ділянці, садна в ділянці спинки носа та синця в ділянці правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 08 від 27.01.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, та своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 215 грн. Після чого залишив житло ОСОБА_5 .
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, попросив вибачення у потерпілого. Суду показав, що вночі з 17 на 18 січня 2015р. був на дискотеці в нічному клубі «Нептун» в с.м.т. Заболотів, куди його запросив товариш ОСОБА_10 на День народження. Спиртні напої чи наркотичні засоби не вживав. Після того, як в центрі селища посварився з друзями, повертався додому, був знервований, вирішив зайти до ОСОБА_5 . Перші двері до хати були відкриті, другі йому відкрив ОСОБА_5 . Коли зайшов до хати, почав бити ОСОБА_5 , вимагаючи телефон, зарядний пристрій та гроші. Ствердив, що виламав з стільця ніжку, якою вдарив потерпілого, заволодів його мобільним телефоном, після чого пішов додому. Одночасно обвинувачений пояснив, що після навчання в Печеніжинській школі-інтернаті він проживав у АДРЕСА_3 разом з бабусею по материнській лінії ОСОБА_11 , якій 78 років. Також деякий час він проживав у свого брата ОСОБА_12 в АДРЕСА_4 . На час вчинення кримінального правопорушення проживав у сусіда ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 . Його мати перебуває в тюрмі, а батько проживає в м. Хмельницькому. З батьком він не спілкується, ніякої державної допомоги не отримує. Раніше був засуджений до покарання з випробуванням. Належний ОСОБА_5 телефон працівники міліції вилучили під час проведення огляду місця події. Обвинувачений просив суд суворо його не карати, при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України.
Вина неповнолітнього ОСОБА_6 в скоєному кримінальному правопорушенні доведена показами потерпілого, свідків, матеріалами кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що в неділю ранком 18.01.2015 року, біля 6 години, коли він перебував дома, за адресою - АДРЕСА_2 , до нього у вікно постукав ОСОБА_6 . Прокинувшись від стуку, засвітив свічку, тому що в хаті відсутнє електропостачання. Перші двері до хати не були замкнуті, а двері з коридору до кімнати були закриті на «клямку». Відкривши їх із застосуванням сили, в кімнату ввійшов ОСОБА_6 , накинувся на нього, перетягнув з крісла на диван, вдарив ногою, кричав, вимагаючи телефон, зарядний пристрій та гроші. Телефон, що знаходився в нижній кишені його дублянки, ОСОБА_6 забрав, до грошей, які знаходились у внутрішньому кармані дублянки, останній не добрався, а зарядного пристрою дома не було. Заволодівши телефоном, ОСОБА_6 виламав ніжку від крісла, нею наніс йому удар зліва в голову. Після чого вийшов з помешкання, залишивши дерев`яну ніжку від крісла біля дверей. Сутичка тривала до 5 хв. В результаті нанесеного удару текла кров з рани на голові. Дочекавшись ранку, пішов у лікарню. Там на голові наклали три шви. Про вчинені ОСОБА_6 дії відносно нього повідомив у міліцію. Потерпілий просить суворо не карати обвинуваченого, не має до нього претензій, просить зважити на його молодий вік та умови проживання. Одночасно пояснив, що телефон йому повернули.
З показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 з осені 2014 р. до січня 2015 року проживав у нього по АДРЕСА_1 , оскільки мати обвинуваченого перебуває в місцях позбавлення волі, де його батько, - невідомо, а в бабусі нема нормальних умов для проживання, зокрема, відсутнє світло. Коли саме повернувся ОСОБА_6 18.01.2015 р. додому, йому невідомо, так як на ніч він двері не замикав. Ствердив, що під час огляду його помешкання, за його згодою, в присутності понятих, в шухляді серванта був виявлений та вилучений працівниками міліції мобільний телефон, також була вилучена картка до телефона.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він був понятим при проведенні огляду місця події в будинку ОСОБА_13 в с.м.т. Заболотів, під час якого обвинувачений видав працівникам міліції мобільний телефон, при цьому ОСОБА_6 пояснив, що телефон відібрав у ОСОБА_15 .
Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується:
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 від 18.01.2015 року про проникнення ОСОБА_6 до будинку, спричинення йому тілесних ушкоджень та відкрите заволодіння мобільним телефоном «Нокія 2690» ІМЕІ НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 ;
- даними Протоколу огляду місця події від 18.01.2015 р. господарства ОСОБА_13 в АДРЕСА_1 , де в кімнаті ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «NOKIA -2690» ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора Київстар з абонентським номером НОМЕР_3 , а також видав сім-картку мобільного оператора Київстар з абонентським номером НОМЕР_2 ;
- даними Протоколу огляду місця події від 19.01.2015 р. з фототаблицею, згідно з якими оглянуто місце події - господарство ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 та заволодів його мобільним телефоном, під час огляду вилучено частини дерев`яної палиці, на які вказав ОСОБА_5 , якими спричинено тілесне ушкодження;
- висновком експерта № 08 від 27 січня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани у лобній ділянці, садна в ділянці спинки носа та синця в ділянці правого ока, які утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути як кулаки рук, так і дерев`яна палиця; з них рана лобної ділянки відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня, що викликали короткочасний розлад здоров`я, інші тілесні ушкодження відносяться до легких.
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, поєднане з проникненням у житло. При цьому суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України, а відповідно до примітки 1 ст. 185 КК України - у статтях 185,186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 292 цього Кодексу.
Призначаючи покарання неповнолітньому ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65,102,103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також враховує умови життя та виховання неповнолітнього, його рівень розвитку, вплив дорослих.
Згідно ч.3 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії тяжких. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_6 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в неповнолітньому віці, добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку.
Суд не визнає обставиною, обтяжуючою покарання обвинуваченому, що зазначена в обвинувальному акті рецидив злочинів, оскільки рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у ст. 186 КК України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, а тому згідно з ч. 4 статті 67 КК не може ще раз враховуватись при призначенні покарання як обставина, що його обтяжує.
Вивченням даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, офіційно не працює, без реєстрації проживає в с.м.т. Заболотів, на диспансерному обліку у дитячого психіатра не перебуває, за медичною допомогою в наркологічний кабінет не звертався. Суд враховує умови життя та виховання обвинуваченого, який з лютого 2005 р. до травня 2014 р. навчався в Печеніжинській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті. З характеристики, виданої школою-інтернатом встановлено, що ОСОБА_6 народився в багатодітній сім`ї, його мати ОСОБА_16 згідно вироку Івано-Франківського міського суду від 11.03.2011 р. по справі № 0907/1-234/2011 позбавлена волі на 9 років 6 місяців, а місце проживання його батька ОСОБА_17 невідоме. Після залишення Печеніжинської школи-інтернату обвинувачений проживав в с.м.т. Заболотів без влаштування до учбового закладу для подальшого навчання і здобуття професії. Згідно Розпорядження Коломийської РДА № 370 від 06.11.2014 р. ОСОБА_6 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Суд не приймає до уваги характеристику на ОСОБА_6 , видану виконкомом Заболотівської селищної ради 22.01.2015 р., оскільки з неї вбачається, що негативні характеризуючі дані надані за період його проживання в селищі до 2005 р., а на час видачі характеристики ОСОБА_6 не зареєстрований і не проживає в селищі Заболотів, що не відповідає фактичному місцю проживання ОСОБА_6 , встановленому в ході судового розгляду.
Суд враховує те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і що згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Враховуючи позицію потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого, наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання, та дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, суд визнає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання. Тому суд прийшов до переконання про можливість застосування ч.1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі.
Одночасно суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку. При призначенні покарання ОСОБА_6 до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Снятинського районного суду від 10.10.2014 р., що частково змінений ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 р., яким ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст. 185,ст.ст. 69,102 КК України до шести місяців позбавлення волі з звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 104 КК України із випробувальним строком один рік, і остаточну міру покарання призначити за сукупністю вироків відповідно вимог ст. 71 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі на два роки вісім місяців.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Снятинського районного суду від 10.10.2014 р., частково зміненим ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 р., і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки десять місяців.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 29 січня 2015 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.
- мобільний телефон марки «NOKIA -2690» ІМЕІ НОМЕР_1 , сім-картку мобільного оператора Київстар з абонентським номером НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , залишити йому, як власнику.
- частини дерев`яної палиці, вилучені під час проведення огляду місця події 19.01.2015 р., що зберігаються в Снятинському РВ УМВС знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1