У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Глоса Л.Ф. і
Коротких О.А.,

за участі прокурора

Саленка І.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в місті Києві 24
квітня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1
на судові рішення щодо нього, -

встановила:

вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 9 грудня
2005 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого, -

засуджено
за ст. 122 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням на підставі вимог ст. 76 КК
України обов'язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця
проживання, періодично з'являтися у ці органи для реєстрації.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано судом винним і засуджено за те, що він 12 жовтня 2004 року
близько 23-ої години 45 хвилин на подвір'ї будинку АДРЕСА_1 на ґрунті особистих
неприязних стосунків спричинив ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засудженого порушується питання про скасування
постановлених у справі судових рішень із закриттям провадження за недоведеністю
його винності. Свою вимогу він обґрунтовує тим, що судом не здобуто
переконливих доказів його винності, зібрані докази суперечливі, а тому їх не
можна було класти в основу вироку. Також зазначає, що апеляційним судом не було
спростовано усіх доводів його скарги та не усунуто суперечностей між доказами,
на які він посилався.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, прокурора Саленка І.В.,
який вважав, що має бути скасована ухвала апеляційного суду з направленням
справи на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали кримінальної справи
та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України в ухвалі апеляційного суду мають
бути зазначені суть апеляції та докладні мотиви прийнятого рішення, зокрема, при
залишенні апеляції без задоволення - підстави, через які її визнано
необґрунтованою.

Цих вимог закону апеляційний суд не дотримався. В ухвалі апеляційного суду
є лише посилання на наявність апеляцій засудженого та його захисника з вимогами скасування вироку
суду з закриттям провадження у справі, але їх суті не розкрито. Апеляційний суд
навів ті докази, якими суд першої інстанції обґрунтовував висновок про
доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, без їх аналізу і оцінки та без
спростування доводів апеляцій про невинуватість засудженого, неправильність
оцінки доказів судом першої інстанції. В апеляціях містяться доводи про те, що
показання свідків є суперечливими, а також про недостовірність висновків
експертиз. Відповіді на ці доводи в
ухвалі немає.

Таким чином апеляційний суд допустив таке порушення чинного
кримінально-процесуального законодавства, яке істотно вплинуло на правильність
прийняття рішення в апеляційному порядку, що є безумовною підставою для
скасування рішення апеляційного суду.

Що стосується доводів скарги засудженого про його невинуватість, то вони
мають бути перевірені під час нового розгляду справи в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2006 року,
винесену щодо ОСОБА_1, скасувати, а
справу направити до того ж апеляційного суду на новий судовий розгляд в іншому
складі суддів.

Судді:

Паневін В.О. Глос Л.Ф. Коротких О.А.

_______________________________________________________________

З оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України В.О.
Паневін