У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_17,
суддів ОСОБА_18, ОСОБА_19,
за участю: прокурораОСОБА_20,
при секретарі ОСОБА_21,

розглянула в судовому засіданні 18 червня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження № 0000224 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 червня 2014 року та вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 червня 2014 року

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Михайлівського Новомиколаївського району Запорізької

області, мешканця АДРЕСА_2,

судимого вироком Новомиколаївського районного суду

Запорізької області від 14 жовтня 2009 року за ч. 2 ст. 186

КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк

5 років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України

від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2009 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_8 - 40 000 грн., ОСОБА_9 - 25 000 грн.

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2014 року зазначений вирок скасовано у частині кваліфікації дій ОСОБА_7 та призначеного йому покарання. Визнано винуватим та засуджено ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2009 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років. У решті вирок залишено без зміни.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 29 липня 2011 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на балконі квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_10, під час сварки на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_11, маючи умисел на вбивство, завдав останньому кухонним ножем, який тримав у правій руці, удар в область лівої частини черевної порожнини, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням судин і тканин лівої нірки, що ускладнилось гострою масивною крововтратою, внаслідок чого настала смерть потерпілого.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення кримінального процесуального закону. Стверджує, що ОСОБА_7 не мав умислу на вбивство, а захищався від нападу потерпілого і перевищив межі необхідної оборони, тому його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КК України. Указує на тяганину судового розгляду, невчасне ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У запереченнях на касаційну скаргу потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 просять залишити вирок без зміни.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. При розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених судом.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Твердження у касаційній скарзі захисника про те, що ОСОБА_7 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, перебуваючи при цьому у стані необхідної оборони, перевірялися судами і не знайшли підтвердження. Так, судом ретельно досліджено показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, які у судовому засіданні показали, що між засудженим та потерпілим відбулася сварка, при цьому ОСОБА_11 ОСОБА_7 не бив, про допомогу ОСОБА_7 їх не просив, ніж, яким у кімнаті різали хліб і який став знаряддям злочину, вони на балкон не виносили, спростовуючи тим версію сторони захисту про те, що ОСОБА_7, захищаючись, раптово нащупав ножа, який нібито знаходився на балконі. Ці їх показання, дані висновків судово-медичних експертиз та інші докази в своєї сукупності підтверджують висновок суду про те, що ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство ОСОБА_11, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді позбавлення життя потерпілого, і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би тягнули безумовне скасування судових рішень, не встановлено.

Даних, які би свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не виявлено.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, та є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.

Підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19