Роздільнянський районний суд Одеської області
______________________________________________________________________________________________
511/418/15-к
Номер провадження: 1-кп/511/122/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області кримінальне провадження № 0000037 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 в період з вересня 2012 року по 25.11.2012 року, працюючи приватним підприємцем та не маючи гірничого відводу на видобування корисних копалин загальнодержавного значення, здійснював за допомогою електричної каменерізної машини КМАЗ, незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме вапняку пиляного на земельній ділянці розміром 80х30 м, яка розташована поблизу с. Новодмитрівка Роздільнянського району Одеської області на території Новодмитрівського родовища. Своїми діями, а саме незаконним видобуванням корисних копалин ОСОБА_4 заподіяв державі матеріальну шкоду на суму 96631,18 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що він з 1994 року зареєстрований на території України, як приватний підприємець. З 2007 року має ліцензію на видобування вапняку, вантажні перевезення та роздрібну торгівлю, яка дійсна 3 роки. Він повинен був підготувати всі необхідні документи для видобування корисних копалин та отримати гірничий відвід, потім він перерахував частину суми за гірничий відвід, залишилась частина суми, яку хотів проплатити пізніше, але коли він вже зібрав всі необхідні документи, йому повідомили, що землі немає. Він власноруч написав заяву про зупинення дії ліцензії. Але з вересня 2012 року по листопад 2012 року він займався різкою вапняку пиляного на тій земельній ділянці, яку йому повинні були виділити, для цього він використовував спеціальну електричну каменерізну машину КМАЗ. Просив застосувати до нього амністію, так як він має на утриманні матір, якій виповнилось 77 років.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він розуміє правильно, не заперечує проти них та повністю з ними згоден.

Дані покази обвинуваченого повністю підтверджуються письмовими доказами по справі:

- розрахунком збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, складеного державною екологічною інспекцією в Одеській області від 05.03.2013 року; (а.с.21-24)

- актом перевірки від 04.03.2013 року Державної екологічної інспекції в Одеській області, щодо порушення ОСОБА_4 Закону України "Про охорону навколишнього природного серидовища". (а.с.26-27)

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ст.240 ч.2 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні злочину, що є обставиною що пом`якшує покарання. Також він позитивно характеризується по місцю проживання, злочин вчинив вперше.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням даних обставин по справі, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання у виді обмеження волі, на строк, встановлений санкцією ст.240 ч.2 КК України.

Крім цього ОСОБА_4 в ході судового розгляду справи подано заяву про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2014 році" №1185 від 08.04.2014 року зі змінами та звільнення його від призначеного судом покарання, яке мотивовано тим, що у обвинуваченого на утриманні є мати, якій виповнилось 77 років, інших працездатних дітей не має, він визнав вину у вчиненні злочину, в зв`язку з чим підпадає під дію п. є ч.1 ст.1 Закону №1185 від 08.04.2014 року.

Відповідно до п."є" ч.1 ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими, особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного або обох батьків, які досягли 70 річного віку, за умови, що в цих батьків не має інших працездатних дітей.

Судом встановлено, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст.. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за вчинення його передбачено покарання до трьох років позбавлення волі, вчинено ним цей злочин до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році". На день набрання чинності цим Законом у ОСОБА_4 є мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яка згідно паспорта досягла 77-річного віку. Інших працездатних дітей у ОСОБА_5 немає, що підтверджується довідкою Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №360 від 21.05.2015 року. Також згідно довідки Виноградарської сільської ради ОСОБА_5 проживає разом з ОСОБА_4 і він здійснює за нею догляд.

Перешкод для застосування амністії, передбачених статтею 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" судом не встановлено.

Тому суд вважає, що ОСОБА_4 підпадає під дію п."є" ч.1 ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році".

Відповідно до ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок зі звільненням особи від відбування покарання.

Тому суд вважає, що ОСОБА_4 належить звільнити від відбування призначеного судом покарання в силу акта амністії.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався. Речові докази не приєднувались.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 240 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі п."є" ч.1 ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році " звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання в силу акту амністії.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копія вироку вручається негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Вирок набрав законної сили _____ ________ 2015 року
Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді
у справі за _______________,
провадження _______________
Голова Роздільнянського районного суду
Одеської області ___________________ ОСОБА_1