УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО
СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року м.Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Гошовського Г.М., суддів - Дорчинець СТ., Кондора Р.Ю., з участю прокурора - Фрицюк В.В., засудженого - ОСОБА_1,

розглянув у
відкритому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області від 9 листопада 2006 року, яким
засуджений

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, з
середньою освітою, неодружений, непрацюючий,
несудимий,

за ст. 332 ч.2 КК України на три роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 постановлено залишити попередній - взяття під варту.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в доход держави 238 грн. 16 коп. судових витрат.

Речові докази : мобільний телефон марки "Сіменс
АХ 75"
серійний № S30880 -S2850 - S9131- 1 постановлено конфіскувати, а пляжні тапки та гіпсовий зліпок сліду взуття - знищити.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що в липні 2006 року за попередньою змовою, з невстановленою слідством особою на ім"я ОСОБА_2та з ОСОБА_3 сприяв незаконному переправленню через державний кордон
України 6 громадян Іраку.

В липні-серпні 2006 року ОСОБА_1, продовжуючи свою
злочинну діяльність, за попередньою змовою з невстановленою
слідством особою на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5

Справа: №11-96/07 Номер
рядка статистичного звіту :
14

Категорія:

Головуючий упершій
інстанції: машкаринець І.М.

Доповідач: Дорчинець С.Г.

та
ОСОБА_6 повторно сприяв незаконному
переправленню через державний
кордон України 12 громадянам
Молдавії, які 4.08.2006 року
приблизно в 17 год. в районі 306 прикордонного
знаку прикордонної застави "Ужгород" незаконно перетнули державний
кордон України в Словацьку Республіку.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1
вказує, що не оспорює ні доведеності своєї вини у вчиненому, ні кваліфікації своїх дій, але вважає, що вирок щодо нього
є занадто суворим. Суд не врахував, що він молодий, що є сиротою, що є
єдиним годувальником сім'ї свого рідного брата, який зник і наданий час
невідомо чи він ще живий. Крім того просить врахувати,
що злочин вчинив з-за тяжкого матеріального становища, оскільки місця роботи немає,
влаштуватися ніде. Просить пом'якшити призначене покарання, не позбавляти його
волі.

Заслухавши
доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він
оскаржений, виклавшії основні доводи апеляції, заслухавши міркування прокурора
про залишення вироку без зміни, апелянта ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, перевіривши справу в межах апеляції,
апеляційний суд не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку.

Як вбачається з
вироку, суд першої інстанції призначив засудженому ОСОБА_1покарання у відповідності з вимогами ст. 65 КК
України з врахуванням ступіні тяжкості вчиненого злочину, його особи, а
також обставин, що обтяжують та пом'якшують його покарання, зокрема тих
обставин, на які він посилається в апеляції. А тому підстав для пом'якшення
призначеного ОСОБА_1 покарання, апеляційний суд не знаходить.

Тому, керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області
від 9 листопада
2006 року
стосовно нього - без
зміни.