В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-92/10

Провадження № 1-92/10

09.02.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судці Вельмик А.Е., при секретарі Бакалович І.Є., з участю прокурора Копишинської О.В., захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бердичева, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 2 групи, проживаючого: АДРЕСА_1, відповідно до ст.89 КК України не судимого: за ч. 1 ст. 296 КК України,-

Встановив: 8 серпня 2009 року приблизно о 20 годині ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходився в приміщенні торгового кіоску "Морозиво", який розташований на Привокзальній площі залізничного вокзалу станції Бердичів Південно-Західної залізниці ( ПЗЗ), що розташований в М.Бердичеві Житомирської області, маючи намір на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи те, що він знаходиться в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, почав виражатися нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_4 та чіплятися до неї. В подальшому, коли ОСОБА_4, намагаючись припинити хуліганські дії ОСОБА_5, попросила його покинути приміщення даного торгівельного кіоску, то ОСОБА_3, не зупинившись на вчиненому, вийшовши на літню площадку даного кіоску, продовжив свої злочинні хуліганські дії відносно неї та грубо порушуючи громадський порядок, діючи свідомо, умисно, з особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_4 та в присутності сторонніх осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс їй декілька ударів рукою по обличчю та правому плечі.

В результаті нанесення ОСОБА_3 ударів потерпілій ОСОБА_4, він спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в лівій виличній ділянці, на правому плечовому суглобі, садна на обличчі, які згідно висновку експерта № 271 від 25.09.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Підсудний вину у вчиненні злочину визнав повністю. В судовому засіданні показав, що 8 серпня 2009 року разом із матір"ю приїхав у м.Бердичів. З нею підійшов до кіоску "Морозиво". Мама зайшла в кіоск, він за нею також. Почув розмову продавця із жінкою з приводу поведінки синів. Втрутився в розмову, після чого вийшов на вулицю. Потерпіла вийшла слідом, почала його виганяти, ображала. Він вдарив її декілька раз по голові. В той день перед конфліктом пив пиво. У вчиненому розкаюється.

Вина підсудного у вчиненні злочину також стверджується показаннями потерпілої, свідків та дослідженими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що знає матір підсудного, яка працює продавцем. 8 серпня 2009 року вона торгувала в кіоску. Близько 17 години до кіоску зайшов ОСОБА_3 та його мати. Також зайшла ОСОБА_6 Між ними відбулася розмова з приводу невдячних синів. В розмову втрутився ОСОБА_3, почав сварку із ОСОБА_6, вийшов на літню площадку звідки також доносилися його крики. Вона, знаючи характер ОСОБА_3, вийшла на площадку та звернулася до нього, щоб він залишив кіоск та пішов. Вважає, що своїми словами його не образила, а він обурившись на її слова, перейшов через огорожу та почав наносити удари рукою по голові, а потім в грудну клітку. Внаслідок дій підсудного вона пережила стрес, але претензій до ОСОБА_5 не має.

Свідок ОСОБА_7 суду ствердив, що в той день коли відбувся між потерпілою і підсудним конфлікт, він був на вокзалі, чекав електропотяг. Біля кіоску "Морозиво" почув скандал та зупинився. Бачив як підсудний бив руками потерпілу та кричав, а потім підбігли працівники міліції.

З показань свідка ОСОБА_6, протокол допиту якої оголошено в судовому засіданні, вбачається, що вона 8 серпня 2009 року зайшла в кіоск "Морозиво" на залізничному вокзалі. В кіоску була продавець ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Вона розмовляла з ОСОБА_4 за дітей. В цей час до кіоску зайшов ОСОБА_3, потім виходив з приміщення, а коли знову зайшов, то втрутився в їх розмову. ОСОБА_4 йому зробила зауваження, сказала, щоб він заспокоївся. ОСОБА_4 також звернулася до ОСОБА_3, щоб він залишив територію кіоску, розмова між ними була на вулиці. З вулиці доносилися крики, ОСОБА_3 кричав, обзивав ОСОБА_4, висловлювався нецензурною лайкою. Тоді вона вийшла сама з кіоску на літню площадку. Побачила, що ОСОБА_4 трималася руками за голову і плакала, просила ОСОБА_3 заспокоїтися, а він махав руками, і намагався вдарити потерпілу. Після цього прийшли працівники міліції (а.с.28).

Заподіяння підсудним потерпілій тілесних ушкоджень, їх тяжкість стверджується висновком судово-медичної експертизи № 271 від 25.09.2009 року відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді крововиливів в лівій виличній ділянці, на правому плечовому суглобі, садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмету. Давність отримання тілесних ушкоджень може відповідати обставинам та часу вказаним у постанові (а.с.27).

Протоколом огляду місця події від 08.08.2009 року зафіксовано місце скоєння ОСОБА_3 злочину, а саме оглянуте торгове приміщення, що розташоване на території привокзальної площі залізничного вокзалу ст.Бердичів ( а.с.8-11)..

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину ОСОБА_3 в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, доведеною, і кваліфікує його дії за ст. 296 ч. 1 КК України.

Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який визнав вину, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за хуліганство, судимості погашені, суд враховує стан здоров"я підсудного, який є інвалідом 2-ї групи.

Обставинами, що відповідно до ст.66 ч.І п.1 КК України пом'якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 ч.І п.13 КК України обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту. На думку суду, саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 за ч. 1 ст.296 КК України до двох місяців арешту. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Початок строку відбування покарання у виді арешту ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий: