№ 5-1804ск15
П О С Т А Н О В А

30 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и в:

у касаційній скарзі засуджений просить вказані судові рішення скасувати, а матеріали кримінальної справи направити на новий судовий розгляд.

В силу ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року, зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, відповідно до якої в скарзі, крім іншого, зазначаються вказівки на те, у чому полягає незаконність судових рішень, доводи на обґрунтування такої позиції, а також конкретне прохання з урахуванням того, яке рішення може ухвалити суд касаційної інстанції.

Скаржник має вказати на конкретні істотні порушення закону, що є підставами для скасування чи зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судом першої та апеляційної інстанцій при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, підставами для скасування вказаних судових рішень касаційним судом є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК України 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 КПК України 1960 року).

Однак, як убачається з касаційної скарги засудженого, вона не відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Так, засуджений, вказуючи на істотні порушення кримінально-процесуального закону, як на підставу для скасування оскаржуваних судових рішень, належного обґрунтування вказаної позиції не наводить, а по суті посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та однобічність і неповноту судового слідства, що відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, у касаційній скарзі не наведено належних доводів щодо незаконності чи необґрунтованості рішення апеляційного суду, про скасування якого засуджений також ставить питання.

Згідно зі ст. 388 КПК України 1960 року, справа не витребовується, якщо скарга, відповідно до вимог статей 350, 398 КПК України 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року та п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо нього для перевірки в касаційному порядку.

Відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо вона надійде в межах строку, визначеного статтею 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи (скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущений цей місячний строк при повторному зверненні до суду).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1