АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10/490/637/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Румянцев П.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого : судді Румянцева П.О.

суддів Ферафонтова В.Ю., Зайцева В.В.,

з участю прокурора Постолова М.Ю.

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальної справи за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Зазначеною постановою суд обрав запобіжний захід у вигляді взяття під варту стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше не судимого, обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Як вбачається з матеріалів, що були надані слідчим суду з поданням, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 09 червня 2012 року приблизно близько 03.00 години ночі сумісно з ОСОБА_5 прибув к гаражу, що знаходиться в гаражному кооперативі Азовський, де ОСОБА_5 шляхом ушкодження замка воріт приміщення гаражу, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ногинська, 4-а, проник в указане приміщення, звідки після ушкодження замка запалювання, заволодів автомобілем марки ВАЗ -21063, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6 після чого на вказаному автомобілі скрився з місця злочину.

11 червня 2012 року постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, обираючи запобіжний захід у виді взяття під варту мотивував тим, що ОСОБА_4 знаходячись на волі, може продовжити злочину діяльність, ухилитися від слідства і суду та перешкодити встановленню істини по справі.

В апеляції захисник ОСОБА_2 вважає, що постанова суду підлягає скасуванню в звязку з тим, що суд не врахував наступне, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має на утриманні молоду дружину та малолітню дитину, офіційно працевлаштований, має гарні характеристики а також що йому лише 20 років і в умовах СІЗО його психіка може бути зламана.

Просить постанову місцевого суду щодо ОСОБА_4 змінити обрати йому інший запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які підтримали свої апеляційні вимоги та просять постанову суду скасувати і звільнити ОСОБА_4 з-під варти, думку прокурора, який вважав необхідним апеляцію залишити без задоволення, а постанову суду без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляція захисника підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним чи обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК, і його поведінки.

Як вбачається з подання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, слідчий на обґрунтування того, що ОСОБА_4 необхідно взяти під варту, навів те, що він знаходячись на волі, може продовжити злочину діяльність, ухилитися від слідства і суду. Виходячи з цього, слідчий вважав, що є достатні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обовязків та його належної поведінки, та він може перешкодити встановленню істини у справі.

Крім того в самому поданні слідчого є лише посилання на те, що зазначений запобіжний захід слід застосувати до обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, тоді як доводів про наявність обставин, які відповідно до статей 148,150,155 КПК України можуть свідчити про те, що ОСОБА_4, перебуваючи на волі, буде порушувати покладені на нього процесуальні обовязки та перешкоджати встановленню істини у справі, у поданні не наведені.

Так, при обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_4 суд у постанові послався на ті ж доводи, які викладено в поданні слідчого, тобто зазначивши, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, знаходячись на волі, може продовжити злочину діяльність, ухилитися від слідства і суду. Виходячи з цього, слідчий вважав, що є достатні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обовязків та його належної поведінки, та він може перешкодити встановленню істини у справі, підстав для обрання запобіжного заходу не повязаного з позбавленням волі не вбачається.

Також суд не врахував, що ОСОБА_4 є студентом Національного гірничого університету, молодою людиною якому лише 20 років, що має постійне місце проживання, має на утриманні молоду дружину та малолітню дитину, офіційно працевлаштований, має гарні характеристики, не стоїть на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Однак відповідно до вимог ст.155 КПК зазначена обставина не є безумовною підставою для взяття під варту підозрюваного або обвинуваченого. Тому посилання суду на те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, буде ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі, є необґрунтованими. До того ж, як в поданні слідчого, так і в рішенні суду про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_4 не наведено даних про те, що він має намір ухилитися від слідства, перешкоджати встановленню істини або продовжувати злочинну діяльність.

За таких обставин у суду не було достатніх підстав вважати ймовірними можливість ОСОБА_4 ухилятися від слідства й суду, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність. Тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити, скасувати постанову місцевого суду про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_4 й обрати йому інший, що є менш суворим у вигляді підписки про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.165-2,382 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити, постанову Ленінського районного суду м. дніпропетровська, від 11 червня 2012 року про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно ОСОБА_4, скасувати.

Обрати відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, звільнивши його з-під варти негайно.

Судді апеляційного суду: