Справа № 11-594 / 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції: Марченко
ст. 187 ч.1 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30
серпня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого - судді - Антипець В.М.

суддів: - Григор'євоїВ.Ф., ДемченкаО.В.

з участю прокурора - Лисуна СІ.

захисника - ОСОБА_1

засудженого - ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_2на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 04 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Ніжина, Чернігівської області, громадянин України,
з середньою-спеціальною освітою, одружений, працюючий бригадиром в ПП ОСОБА_3, в силу ст. 89 КК
України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, мешканець АДРЕСА_2

засуджений за
ст. 187 ч.1 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення
волі.

Провадження
по позовній заяві ОСОБА_4 до ОСОБА_2 у справі про стягнення 141 грн в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн -

моральної
шкоди закрито у зв'язку з відмовою в судовому засіданні позивачки від позову,
оскільки засуджений добровільно відшкодував шкоду.

Долю речових
доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_2. визнаний винним та засуджений за те, що 04 лютого
2007 року біля 20 години 45 хвилини, він, знаходячись на вул. Гончарній м.
Ніжина, маючи умисел на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном,
маючи при собі дерев'яний молоток та доводячи свої злочинні наміри до кінця,
біля будинку НОМЕР_1 здійснив напад на ОСОБА_4 застосувавши до неї насильство,
що виразилося в нанесенні ударів дерев'яним молотком по голові, спричинивши цим
потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, зі
струсом головного мозку, забійної рани тім'яної голови, що є небезпечними для
життя та здоров'я, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли
за собою короткочасний розлад здоров'я.

Після чого, засуджений ОСОБА_2. заволодів з кишені дублянки потерпілої
грошима в сумі 120 грн. та мобільним телефоном «Сіменс С-75» вартістю 448 грн.
з сім-карткою мобільного оператору «Київ - стар» вартістю 15 грн., на рахунку
якої був залишок грошей в сумі 6 грн., завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_4
матеріальних збитків на загальну суму 589 грн., після чого ОСОБА_2. зник з
місця вчинення злочину.

В апеляції засуджений ОСОБА_2., не оспорюючи обставин справи, доведеності
його вини, правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити,
пом'якшити покарання та застосувати відносно нього ст. 75 КК України,
звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням
іспитового строку, посилаючись на те, що сам добровільно з'явився з явкою з
повинною, щиро кається у вчиненому та всебічно сприяв розкриттю злочину. Також
просить звернути увагу на його молодий вік, те, що має на утриманні малолітню
дитину, фактично є єдиним годувальником у родині та його позитивні
характеристики.

Заслухавши
доповідача по справі, пояснення засудженого ОСОБА_2, який підтримав апеляцію і
просив її задовольнити з вказаних в ній підстав, захисника ОСОБА_1, яка просила
задовольнити апеляцію засудженого, вирок суду змінити, пом'якшити йому
покарання, застосувавши ст.75 КК України, врахувавши його поведінку після
вчинення злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок залишити без
змін, оскільки він обґрунтований, перевіривши матеріали справи та обговоривши
викладені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція
засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 187 ч.1 КК України, за який його засуджено, відповідає
фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних доказів у
справі, належно оцінених і є обгрунтованим.

Цей висновок грунтується на показаннях потерпілої ОСОБА_4, свідків
ОСОБА_5., ОСОБА_6.,ОСОБА_7., ОСОБА_8, висновком судово-медичної експертизи,
протоколом огляду та вилучення мобільного телефону та показаннями самого
засудженого, які узгоджуються між собою.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході досудового слідства так і в
судовому засіданні засуджений визнав себе винним повністю у вчиненні вказаного
злочину, підтвердивши обставини справи.

Колегія суддів вважає, що судом дії засудженого ОСОБА_2 правильно
кваліфіковані за ст. 187 ч.1 КК України, оскільки він вчинив розбій, тобто,
його умисні дії виразилися у нападі на потерпілу ОСОБА_4. з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я
особи, яка зазнала нападу.

Покарання засудженому ОСОБА_2. судом призначене у відповідності з вимогами
ст. 65 КК України , з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про
особу засудженого: його позитивних характеристик за місцем проживання і роботи,
його віку, сімейного стану , обставин, що пом'якшують покарання: з'явлення із
зізнанням, щире каяття, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, за
відсутності обставин, що обтяжують покарання, тобто суд врахував ті данні, на
які засуджений посилається в апеляції.

Крім того, суд, враховуючи, що є декілька обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням
особи засудженого, застосував ст.69 КК України, призначив основне покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 187 ч.1 КК України.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни вироку суду в
частині пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_2. та застосування ст. 75 КК
України колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 04 червня 2007 року щодо ОСОБА_2-
без зміни.