Справа № 11 - 903/ 2007
рік Головуючий у 1 - й
інстанції - Левченко А.В.
- ч.2 ст. 286 КК Доповідач - Капічон О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2007
року колегія суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного

суду Київської
області в складі

головуючого
судді: Ігнатюка О.В.

суддів : Капічон О.М. , Орла А.І.

за
участю прокурора : Єлфімова І.П.

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляцією
потерпілої ОСОБА_2на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської
області від 10 квітня 2007 року , яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження , уродженець села Безлюдівка Харківського
району , Харківської області, українець ,
громадянин України , освіта середня
, не одружений , не працюючий , проживає - АДРЕСА_1, раніше судимий 06.09.2005 року Київським районним
судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з
застосуванням ст. 75 КК України - іспитовим строком
на 1 рік. Згідно постанови того ж суду від 09.06.2006 року іспитовий строк був
відмінений та засудженого оголошено в розшук; 29.09.2006 року засудженого було
затримано та згідно постанови суду направлено для відбування покарання , -

засуджений
за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років
позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами . На
підставі ст. . ст. .71, 72 КК України за сукупністю вироків частково
приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім
вироком і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення
волі. Вирішене питання про речові докази .

За
вироком суду ОСОБА_1визнаний винним та засуджений за те , що 29.05.2006 року близько 04 годин ЗО
хвилин, керуючи автомобілем марки "КАМАЗ" державний
номер НОМЕР_3з причепом державний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі " Північно -
Східний обхід м. Києва " в напрямку
м. Києва, на 9 км вищезгаданої автодороги, допустив зіткнення з автомобілем марки
"КАМАЗ" державний номер НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_3., який зробив вимушену зупинку та проводив
ремонт свого автомобіля . В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди
пасажир автомобіля "КАМАЗ" державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 отримав
тілесні ушкодження у вигляді : забійної рани,
саден обличчя , перелому шийного
відділу хребта на рівні У11 хребця,
руйнування оболонок та речовини спинного мозку в шийному відділі , крововиливи в прикореневих та міждольових
відділах легень, крововиливи у
зв'язувальному апараті печінки, від яких
помер на місці ДТП.

Згідно
висновку судово - медичного експерта № 15/ 142 від 29.09.2006 року смерть
ОСОБА_4 настала від закритої спинномозкової травми у вигляді перелому шийного
відділу хребта із руйнуванням оболонок та речовини спинного мозку і знаходиться
в прямому причинному зв'язку з виявленими тілесними ушкодженнями .

Дана
дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок невиконання водієм ОСОБА_1.
вимог п.п. 1.3, 2.3 / б/ ; 2.9 / б/;
12.3 Правил дорожнього руху, які
знаходяться в прямому причинному зв'язку з виявленими тілесними ушкодженнями .

На вирок
суду потерпілою подана апеляція , в якій
вона , не оспорюючи доведеності вини
засудженого у вчиненні вказаного злочину та вірності кваліфікації його дій, просить пом'якшити засудженому
покарання, оскільки воно є надто суворим
посилаючись на те , що вона у вказаній ДТП втратила
чоловіка , а при засудженні сина до
позбавлення волі залишилася одна, будучи
інвалідом другої групи . На її думку ,
суд не врахував також , що вона
не має до ОСОБА_1 жодних претензій, син
мав постійне місце проживання , працював
водієм, після загибелі чоловіка
був її годувальником.

В
запереченні на апеляцію помічник Бориспільського міжрайонного прокурора просить
апеляцію потерпілої залишити без задоволення ,
а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10
квітня 2007 року без зміни , оскільки
засуджений вчинив тяжкий злочин ,
неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності , за місцем проживання характеризується
посередньо, змінив в судовому засіданні
покази, свою вину не визнав, у вчиненому ним злочині не розкаявся .
ОСОБА_1вчинив злочин в період іспитового строку , і окрім того , санкція ч.2
ст. 286 КК України не передбачає іншого виду покарання , ніж позбавлення волі.

Заслухавши
доповідача , думку прокурора про
залишення апеляції без задоволення, а
вироку суду без змін ; думку засудженого ,
який просив апеляцію задовольнити та призначити йому покарання , не пов'язане з позбавленням волі, обговоривши доводи апеляції, колегія судців вважає, що апеляція потерпілої не підлягає до
задоволення з наступних підстав .

Висновок
суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку суду
злочину відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Наведеним
у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку, вірно кваліфікував дії засудженого за
ч.2 ст. 286 КК України.

При
призначенні покарання суд врахував тяжкість вчиненого злочину , особу засудженого , обставини ,
що впливають на покарання і вірно призначив йому покарання, пов'язане з позбавленням волі. Підстав для
пом'якшення покарання засудженому судова колегія не знаходить.

На
підставі наведеного і керуючись ст. ст. 365 - 366 КПК України , колегія суддів судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Київської області,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_2залишити без задоволення. Вирок Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 -
залишити без зміни.