Справа № 390/230/15-к
Провадження № 1-кп/390/59/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2015 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця с. Лозуватка, Кіровоградського району та області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України
В перших числах вересня 2014 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, з метою крадіжки, прийшли на територію домоволодіння ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу, таємно викрали: дві ведені шестерні заднього мосту СГТ МТЗ-80, вартістю 821,85 грн. кожна, маховик колінчастого валу двигуна Д-240, вартістю 1113,54 грн., проміжкову пластину пускового двигуна Д-240, вартістю 313,70 грн., корзину зчеплення двигуна Д-240, вартістю 477,23 грн., вал гальмівного СГТ МТЗ-80, вартістю 82,46 грн., диск нажимного СГТ МТЗ-80, вартістю 24,90 грн., кожух робочого гальма СГТ МТЗ-80, вартістю 174,03 грн., диск гальмівного СГТ МТЗ-80, вартістю 12,23 грн. З викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 3841,79 грн.
Крім того, приблизно 15.09.2014 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, з метою крадіжки, прийшли на територію домоволодіння ОСОБА_4 , що розташовано по АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрали коробку передач СГТ МТЗ-80, вартістю 9598,32 грн. З викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на вищевказану суму.
Крім того, приблизно 26.11.2014 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, з метою крадіжки, прийшли на територію домоволодіння ОСОБА_4 , що розташовано по АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрали: вал відбору потужності СГТ МТЗ-80, вартістю 1506,50 грн., гідро розподільник СГТ МТЗ-80, вартістю 670,92 грн., чотири рукава гідро розподільника СГТ МТЗ-80, вартістю 82,62 грн., задній механізм підйому СГТ МТЗ-80, вартістю 1470,77 грн., масляний насос НШ-50 СГТ МТЗ-80, вартістю 267,53 грн., важіль управління гальмом СГТ МТЗ-80, вартістю 51,77 грн., педаль зчеплення СГТ МТЗ-80, вартістю 76,91 грн., кронштейн кріплення кабіни СГТ МТЗ-80, вартістю 60,44 грн. З викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 4187,46 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, кваліфікований, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно; ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, кваліфікований, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
У підготовчому судовому засіданні потерпілим та обвинуваченими, кожним окремо, заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення сторін від 17 лютого 2015 року, досягнутої між ними, за якою обвинувачені визнали себе винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, примирилися з потерпілим, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченим, кожному окремо, покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі та звільнення їх від відбуття призначеного покарання з випробуванням терміном на один рік.
Прокурор не заперечувала проти затвердження даної угоди про примирення.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, у підготовчому судовому засіданні свою вину визнали, угоду про примирення з потерпілим підтримали і просили її затвердити. При цьому пояснили, що укладення угоди є добровільним, вони розуміють права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з обвинуваченими, просив суд її затвердити та пояснив, що претензій до них не має, погоджується з визначеною угодою мірою покарання обвинуваченим, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинувачених, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
П.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченими і призначення їм узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 17 лютого 2015 року.
Визнати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винними у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, кожному.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування призначеного їм покарання звільнити з випробуванням терміном на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави судові витрати по справі за проведення судово - товарознавчої експертизи в сумі 471,50 грн., з кожного.
Речові докази по справі, які передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - залишити у його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя