Ухвала 22 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 09 лютого 2015 року щодо останньої,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

В той же час, вона не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Однак, захисник ОСОБА_1 зазначає у касаційній скарзі на невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, що у відповідності з вимогами ст. 438 КПК України не є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, але в прохальній частині ставить вимогу тільки про скасування ухвали апеляційного суду.

Також, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, на обґрунтування того у чому полягає незаконність оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції, захисник у своїй касаційній скарзі обмежується лише загальними фразами, при цьому не конкретизує яким саме доводам та доказам, які є у матеріалах кримінального провадження апеляційний суд не надав належної оцінки.

Як вбачається із змісту касаційної скарги, захисник вказує на те, що в основу вироку суду першої інстанції покладені суперечливі та не узгодженні між собою покази свідків, але не зазначає яких саме свідків, при цьому, вирок районного суду не просить скасувати, тим самим допускається суперечностей.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі, але захисник про це нічого не вказав.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання учасникам судового провадження.

Згідно копій судових рішень, учасників судового провадження у даному випадку п'ять, а захисник долучив до касаційної скарги тільки три її копії, а додатки до касаційної скарги додав лише в одному примірнику.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

У зв'язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши йому п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду ОСОБА_1 має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без руху, надавши йому п'ятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі не усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5