Провадження № 11-кп/780/189/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 26.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001757 за апеляційними скаргами прокурора, що брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районногосуду Київської області від 12 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тетерів Бородянського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 125КК України та призначено покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_8 користь ОСОБА_9 2927,09 (дві тисячі дев`ятсот двадцять сім грн. 09 коп.) грн. матеріальної та 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.
Вироком вирішене питання судових витрат.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 30.05.2013 року близько 13 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , в ході сварки, що виникла на ґрунті довготривалих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс численні удари руками та ногами по тілу ОСОБА_9 , після чого наніс декілька ударів металевим чайником їй по голові, внаслідок чого, згідно висновку експерта № 117 від 01-15.07.2014 року, заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, періорбітальної гематоми справа, забійної рани чола зліва, гематом м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та численних гематом кінцівок, тулуба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, звільнивши ОСОБА_8 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання належним чином не було враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисний злочин передбачений ч.2 ст. 125 КК України, що він характеризується посередньо та не відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням.

Також, прокурор вказує, що судом першої інстанції не було належним чином мотивовано, з яких підстав він лише частково задовольнив цивільний позов потерпілої.

- Обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині цивільного позову змінити та зменшити розмір заподіяної шкоди, яка підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_9 , а саме: матеріальної шкоди - до 2509 грн. 21 коп. а моральної шкоди - до 3 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що при розгляді цивільного позову в частині визначення розміру відшкодування ним матеріальної та моральної шкоди потерпілій, судом першої інстанції було безпідставно враховано в суму відшкодування матеріальної шкоди вартість медичних препаратів зазначених у чеках № 112869, 112876, 15475, 5966, 5945, 7021, 54667, 6212, 1651 на загальну суму 417 грн. 88 коп., оскільки вони не були рекомендовані лікарем в процесі лікування потерпілої.

Також апелянт вказує, що судом у вироку не зазначено у чому саме полягали душевні та фізичні страждання потерпілої, а визначений розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 просить в її задоволенні відмовити, а вирок суду в частині призначеного покарання залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу обвинуваченого просив відхилити, як необґрунтовану; обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та не погодився з апеляційною скаргою прокурора, оскільки вона не відповідає вимогам гуманності і справедливості; потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечила щодо апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, то суд не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст.404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Мотивуючи призначене покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, пенсіонер (пенсія призначена за вислугу років), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують його покарання; думку потерпілої, яка поклалась на розсуд суду і прийшов до правильного висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства та призначення йому покарання у виді штрафу.

А тому, з урахуванням наведеного, доводи прокурора про неврахування судом при призначенні покарання обвинуваченому його посередньої характеристики, що він не відшкодував заподіяну шкоду, вчинив умисний злочин та що йому призначено м`яке покаранняє необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що дане покарання призначене ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.65 КК України, з урахуванням думки потерпілої, воно є необхідним і достатнім для виправленням обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини крім випадків, встановлених ч.2 ст. 1167 ЦК України.

Згідно роз`яснення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року зі змінами, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів провадження потерпілою ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов про відшкодування їй матеріальної шкоди на суму 2927,09 грн., в зв`язку з понесеними витратами на лікування та моральної шкоди на суму 20 тис. грн.

Свій позов ОСОБА_9 мотивувала тим, що в результаті кримінального правопорушення їй були заподіяні ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, періорбітальної гематоми справа, забійної рани чола зліва, гематом м`яких тканин голови.
В зв`язку з ушкодженням здоров`я потерпіла вказує на перенесений нею фізичний біль, що вона пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє життя та здоров`я, що вона постійно відчуває почуття приниженої гідності та переживає щодо своєї соціальної репутації, відношення родини та близьких до скоєного.

Приймаючи до уваги наявні у матеріалах провадження докази щодо заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, перебування її на лікуванні та необхідність повної реабілітації, характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, внаслідок ушкодження здоров`я, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір заподіяної потерпілій моральної шкоди в сумі 10 000 грн., виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи, що дана шкода виразилась у перенесених негативних емоціях, душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з неправомірною поведінкою ОСОБА_8 .

А тому, з урахуванням вищенаведеного, доводи обвинуваченого про те, що у вироку судом першої інстанції не вказано, які саме обставини були враховані при визначенні розміру моральної шкоди та доводи прокурора про те, що судом не мотивовано визначено підстави для часткового задоволення цивільного позову є безпідставними.

Що стосується відшкодування потерпілій матеріальної шкоди, то як видно з матеріалів кримінального провадження, в зв`язку з заподіянням їй обвинуваченим тілесних ушкоджень, остання знаходилася на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 1 з 04.06.2014 року по 17.06.2014 р., де їй було призначене відповідне медикаментозне лікування, яке зазначене у копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.23-24).

А тому, виходячи з призначень лікаря, потерпілою були понесені витрати на придбання ліків та супутні товари при лікуванні на суму 2 927 грн.09 коп., що стверджується чеками, які підлягають їй до відшкодування обвинуваченим.

З огляду на це, доводи обвинуваченого про те, що суд при визначенні розміру матеріальної шкоди безпідставно врахував в суму завданої матеріальної шкоди медичні препарати, які значаться у фіскальних чеках на загальну суму 417 грн. 88 коп. є необґрунтованими, оскільки вказані товари є супутніми товарами при лікуванні (шприци, плівка, перчатки), а медичні препарати гідазепам та дексаметазон є замінниками тих, що зазначені в медичній карті амбулаторного хворого №11311.

А тому, враховуючи наведене, судове рішення є законним, обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, що брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Києво-Святошинського районногосуду Київської області від 12 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

На ухвалу суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, що тримаються під вартою в той же строк з моменту отримання ними копії ухвали.

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5