АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0014869 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

який проживає в АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: 19.07.2012 Деснянським районним судом м. Києва за

ст. ст. 309 ч.2, 185 ч.1, 70, 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення

волі, 25.06.2014 звільненого умовно-достроково на невідбутий термін

покарання 5 місяців 26 днів,

по обвинуваченню за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2012 року та остаточно визначено покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 30 жовтня 2014 року приблизно о 19 год. 21 хв., перебуваючи в будівельному гіпермаркеті «Епіцентр К» в м. Києві, по вул. Братиславська, 11, діючи умисно, повторно, таємно викрав з полиці

______________________

Справа № 11-кп/796/818/2015 Категорія: ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України
Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1

41 штуку відрізних кругів по металу на загальну суму 640 грн. 40 коп., що належить гіпермаркету «Епіцентр К», після чого з місця вчинення злочину намагався зникнути, але виконавши всі дії, які вважав за необхідне для викрадення чужого майна, свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_5 , вказуючи на те, що злочин він вчинив в поганому моральному стані у зв`язку з сімейними обставинами, просить пом`якшити йому покарання;

- захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, просить вирок суду змінити в бік пом`якшення.

При цьому просить врахувати, що ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, щиро розкаявся, є сиротою, має скрутне матеріальне становище, хронічні захворювання, сімейні обставини, в яких він опинився на час вчинення злочину, пов`язані з хворобою рідного брата та його дружини, а в подальшому їхньої смерті, відсутність заподіяної шкоди та тяжких наслідків.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений та захисник підтримали свої апеляційні скарги.

Заслухавши доповідь судді, сторін кримінального провадження, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, особою, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджені у суді в порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому апеляційним судом у відповідності до ч.1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

За встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України є правильною.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи поданих апеляцій щодо невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості вчиненого, та його особі внаслідок суворості та можливості призначення більш м`якого покарання, ніж визначено судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що при застосуванні судом першої інстанції вимог ст. 65 КК України та призначенні покарання ОСОБА_5 , не були в належній мірі враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про його особу, який вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розслідуванню в ході судового слідства та в суді, що є пом`якшуючими обставинами, стан його здоров`я, сімейні обставини, в яких він опинився на час вчинення злочину, пов`язані з хворобою рідного брата та його дружини, а в подальшому їхньої смерті, що підтверджується відповідними довідками та документами (а.с.42-45), відсутність заподіяної шкоди та тяжких наслідків що могло вплинути на висновок суду при призначенні засудженому покарання, втім не було належним чином враховано, а відтак вирок суду у цій частині підлягає зміні.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України покарання до 1 року позбавлення волі.

Перевіряючи правильність застосування положень ст. 71 КК України, колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині необхідності приєднання до покарання за новим вироком частини невідбутого ОСОБА_5 покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2012 року у виді 1 місяця позбавлення волі, і таким чином остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок суду має бути залишений без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання змінити: пом`якшити ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України покарання до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2012 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3