Справа №1-2/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року Недригайлівський районний суд Сумської області в
складі:

головуючого -судді Захарченка О.П.

при секретарі Юхті О.І.,

з участю
прокурорів Кузьменка В.І.,

Ковтуна О.М.,

захисників ОСОБА_26

ОСОБА_27, ОСОБА_28,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
залі суду в
селищі Недригайлів кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця міста Канів Черкаської
області, мешканця міста Ромни Сумської
області, українця, громадянина України,
не одруженого, не судимого, займаючогося під­приємницькою діяльністю, з
середньою освітою, за ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 296 КК
України,

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця міста Потсдам (Німеччина ), мешканця міста
Ромни Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, з
середньою освітою, не судимого, не пра­цюючого, за ч.3 ст. 185 , ч.2 ст. 187 КК
України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3на­родження, уродженця і мешканця міста
Миргород Полта­вської області, українця, громадянина України, з серед -ньою
освітою, не одруженого, не працюючого, судимого 07.09.2004 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської
області за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75КК України звільне­ного
від відбування покарання з випробуванням з іспито­вим строком 1 рік, 16.03.2005
року Миргородським міськ­районним судом Полтавської області за ст. ст. 15 ч.3,
185 ч.2 КК України з застосуванням ст.
70КК України до 2 ро­ків позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України зві­льненого
від відбування покарання з випробуванням з іс­питовим строком 2 роки, за ч.3
ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2004 року близько 20 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння, приїхав разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на автомобілі під керуванням ОСОБА_6 в село
Перекопівку Роменського району Сумської області з метою подальшого відпочинку в
складі групи молоді.

По причині необхідності перевезення до села Перкопівки Роменського району
Сумської області також інших осіб, з якими була домовленість про нічний
відпочинок на природі, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 повернулися до міста Ромни, а ОСОБА_1
і ОСОБА_4 залишилися їх чекати біля домоволодіння за АДРЕСА_1 зазначеного
населеного пункту, де станом на 30.04.2004 року фактично проживав близький
родич ОСОБА_5 ОСОБА_7, 1928 року народження.

Під час перебування ОСОБА_1 і ОСОБА_4 біля
вищевказаного домоволодіння до них на вулицю вийшов ОСОБА_7 і на грунті відмови
ОСОБА_7 ОСОБА_1 і ОСОБА_4
в наданні сірників та питної води, а також внаслідок висловлення ОСОБА_7
свого невдоволення щодо факту відносин його онуки ОСОБА_5з ОСОБА_1 між ОСОБА_1
і ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_7, залишивши ОСОБА_1. і ОСОБА_4,
пішов у двір свого домоволодіння.

ОСОБА_1, обурившись поведінкою ОСОБА_7, перебуваючи в
стані алкогольного сп"яніння, проник через паркан на подвір"я
зазначеного домоволодіння ОСОБА_7, відкрив хвіртку, через яку також зайшов
ОСОБА_4, після чого між ОСОБА_1 і ОСОБА_7 знову виникла сварка, під час якої
ОСОБА_1 штовхнув потерпілого, а потім завів його в житловий будинок, де, не
зважаючи на прохання ОСОБА_4 не чіпати літнього чоловіка, наніс ОСОБА_7 удари
руками і ногами по різних частинах його тіла, заподіявши внаслідок чого крім
легких тілесних ушкоджень 9 переломів ребер, та підкапсульний розрив печінки,
які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також в ході
нанесення потерпілому ударів штовхнув його руками, внаслідок чого ОСОБА_7 упав
з висоти власного зросту і ударився потилицею голови об одвірки та підлогу
будинку, одержавши внаслідок зазначеного удару крововиливи у м"які тканини
потиличної області, внутрішньомізковий крововилив в товщу потиличної області та
внутрішньомізковий крововилив в лобній області, які стосовно живої особи мають
ознаки тяжких тілесних ушкоджень і внаслідок одержання яких потерпілий втратив
свідомість, а 02 вересня 2004 року , не приходячи до свідомості, помер у
лікарні.

15 грудня 2005 року близько 22 години ОСОБА_2 і ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння біля приміщення бару
Гамбрінус" в місті Ромни Сумської області і переслідуючи спільну мету
заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб вчинили напад на
ОСОБА_8, умисно нанісши останньому внаслідок спільних дій удари руками і ногами
в область очей і обличчя потерпілого, кінцівок та заподіявши йому внаслідок
вищевказаних ударів тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на повіках
правого ока, набряків м"яких тканин навколо правого ока, крововиливу під
кон"юктиву правого ока, садна в ділянці лоба зліва, передньої поверхні
правої ноги, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров"я, а також, подолавши внаслідок
вищевказаного фізичного насильства можливий опір потерпілого, незаконно заволоділи
належними ОСОБА_8 зимовою курткою, в яку був вдягнутий потерпілий, вартістю 720
грн., грошима в сумі 50грн., двома ключами вартістю 5грн. кожен з брелком
вартістю 2 грн., які знаходилися в кишенях зазначеної куртки, після чого
ОСОБА_1 і ОСОБА_2. залишили потерпілого на місці події, а самі зайшли до
приміщення бару, де ОСОБА_2
вчинив спробу реалізувати незаконно вилучену ним спільно з ОСОБА_1 у
ОСОБА_8 куртку.

03 квітня 2006 року близько 21 години раніше судимий за ст.ст. 15 ч.3, 185
ч.2 КК України ОСОБА_3. і раніше вчинивший злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК
України ОСОБА_2, переслідуючи мету таємного заволодіння чужим майном, за
попередньою змовою групою осіб спільно прийшли до АДРЕСА_2за місцем проживання
ОСОБА_9 і ОСОБА_10, де після розподілу ролей ОСОБА_2 на забезпечення дій
ОСОБА_3 залишився на подвір"ї зазначеного домоволодіння і спостерігав за
обстановкою, а ОСОБА_3. проник через незачинену квартирку вікна до
вищезазначеного житла сім"ї ОСОБА_10, де таємно заволодів грошима в сумі
200 грн., та виробами із золота - хрестом вартістю 600 грн., ланцюжком вартістю
400 грн., кулоном вартістю ПО грн., двома сережками загальною вартістю 550
грн., які являлися спільною сумісною власністю ОСОБА_10 і ОСОБА_9, та вийшов з
будинку через вхідні двері , після чого ОСОБА_2 і ОСОБА_3закінчуючи спільне
таємне викрадення чужого майна, таємно покинули домолодіння потерпілих, а в
послідуючому розпорядилися спільно викраденим ними майном.

Розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок викрадення у потерпілих виробів
із золота органами досудового слідства визначився з показів самих потерпілих
ОСОБА_10 і ОСОБА_9 щодо вартості викрадених у них золотих виробів.

За результатами розгляду справи, враховуючи письмову довідку ювелірної
майстерні про те, що станом на 03.04.2006 року вартість 1 гр. золота становила
150 грн., суд дійшов до переконання про реальність і об"єктивність оцінки
потерпілими вартості викраденого у них 03.04.2006 року майна.

(т. 2а.с. 170)

Органами
досудового слідства по справі вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за

2
ст.121, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 296 КК України,
дії ОСОБА_2 кваліфіковані
за

3
ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, дії ОСОБА_3
кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.

В ході судового слідства по справі прокурор змінив в порядку ст. 277 КПК України
обвинувачення в суді щодо ОСОБА_1 з перекваліфікацією його дій, що мали місце
30.08.2004 року , з ч.2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 119 КК України і з
залишенням решти раніше пред"явленого ОСОБА_1 обвинувачення без змін.

Визнані потерпілими по справі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 обвинувачення щодо
ОСОБА_1 підтримують у раніше пред"явленому обсязі, так як вважають, що дії
підсудного щодо заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень 30 серпня 2004
року були умисними.

Потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 звернулися до суду з позовом до підсудного
ОСОБА_1 про стягнення 4092 грн. 32 коп. на відшкодування майнової шкоди і 30000
грн. на відшкодування моральної шкоди , відповідно, по половині вищевказаних
сум на користь кожного позивача, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
внаслідок нанесення відповідачем тілесних ушкоджень ОСОБА_7 і смерті ОСОБА_7
вони мали витрати на забезпечення надання медичної допомоги потерпілому та
також на забезпечення його поховання і ритуальних поминальних обрядів та
встановлення надмогильного пам"ятника, а також що внаслідок неправомірних
дій ОСОБА_1 їм спричинені страждання через усвідомлення ними факту
безпричинного , тривалого, цинічного та жорстокого знущання з найдорожчої їм
людини та через порушення звичного для них режиму життя внаслідок перенесення
душевного болю через смерть близької

людини.

Визнана по справі потерпілою ОСОБА_10 заявила до суду
позов до підсудного ОСОБА_3
і до підсудного ОСОБА_2
про стягнення з відповідачів в солідарному порядку 1860 грн. на відшкодування
майнової шкоди і 800 грн. на відшкодування моральної шкоди, як таких, що
завдані їй внаслідок вчинення відповідачами крадіжки з її житла золотих виробів
і грошей, що , в свою чергу, призвело до моральних страждань потерпілої, які ,
за її стверджуваннями, виразилися у хворобливому стані та незадовільному
настрої потерпілої.

Потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
і до ОСОБА_2 про стягнення з відповідачів в солідарному порядку 1720 грн. на
відшкодування майнової шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1000
грн. на відшкодування витрат позивача по оплаті наданої йому юридичної допомоги
, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що внаслідок одержання ним з вини
відповідачів 15 грудня 2005 року біля приміщення бару "Гамбрінус"
тілесних ушкоджень він поніс грошові витрати на придбання ліків, а також поніс
фізичні страждання, притерпів зміну звичного способу життя і кола спілкування,
протягом двох тижнів не міг виконувати своїх трудових обов'язків і спілкуватися
із знайомими.

Зазначені позови прийняті судом до розгляду разом з даною кримінальною
справою відповідно до вимог ст. 28 КПК України.

В період перебування справи у провадженні суду потерпіла ОСОБА_10 померла.

Тому, постановою суду потерпілим по справі визнано ОСОБА_9, який заявив про
підтримання раніше заявлених його дружиною позовних вимог до підсудного ОСОБА_3 і до підсудного
ОСОБА_2 про стягнення
з відповідачів в солідарному порядку 1860грн. на відшкодування майнової шкоди і
800 грн. на відшкодування моральної шкоди з зазначених за змістом позовної заяви
мотивів.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину за пред"явленим йому обвинуваченням у
вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 119, ч.1 ст. 122 КК України, визнав
повністю, а наявність вини у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2
ст. 187, ч.1 ст. 296 КК України не визнав і показав, що дійсно 30 серпня 2004
року він в селі Перекопівка Роменського району Сумської області в домоволодінні
ОСОБА_7 наніс останньому спільно з ОСОБА_4
удари по різних частинах тіла, що штовхнув ОСОБА_7 без умислу нанесення
тяжких тілесних ушкоджень чи спричинення смерті, від чого потерпілий упав,
ударившись головою об одвірок і одержав тілесні ушкодження голови, від яких і
наступила смерть потерпілого, а також що тілесні ушкодження ОСОБА_7 він
заподіяв не на грунті хуліганських мотивів, а на грунті конфлікту, що виник
внаслідок відмови ОСОБА_7 ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в
наданні сірників та питної води, а також внаслідок висловлення ОСОБА_7. в губій
формі свого невдоволення щодо факту відносин його онуки ОСОБА_5із ОСОБА_1,
вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, не визнає, заперечує
свою причетність до нападу на потерпілого ОСОБА_8 , стверджує, що 15.12.2005
року у вечірній час дійсно перебував у барі "Гамбрінус" в місті Ромни
Сумської області і коли разом з ОСОБА_2. вийшов з бару, то побачив чоловіка ,
який стояв та хитався, і коли ОСОБА_2 запропонував йому зняти з зазначеного
чоловіка куртку він з такою пропозицією не погодився, а тому ОСОБА_2 у його
присутності самостійно на власний розсуд заволодів курткою, в яку був одягнутий
потерпілий.

Підсудний ОСОБА_1 , як цивільний відповідач, позов ОСОБА_11 і ОСОБА_12
визнав частково лише в частині позовних вимог про стягнення 4092 грн. 32 коп.
на відшкодування майнової шкоди, а в частині вимог про стягнення 30000 грн. на
відшкодування моральної шкоди зазначений позов не визнав з мотивів заподіяння
ним тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на грунті сварки і в умовах відсутності у нього
умислу на заподіяння смерті потерпілому, а також позов ОСОБА_8 не визнав з
мотивів заперечення своєї причетності до вчинення протиправних дій щодо даного
потерпілого, вважає, що пред"явлення йому обвинувачення за ч.2 ст. 187 КК
України вчинене у зв"язку з тим, що потерпілий ОСОБА_8 являється чоловіком
судді Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Підсудний ОСОБА_2
свою вину у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, на
початку судового слідства визнав повністю і підтвердив дійсність факту
здійснення ним 15 грудня 2005 року за попередньою змовою спільно з ОСОБА_1
нападу на потерпілого ОСОБА_8 з застосуванням фізичного насильства біля
приміщення бару "Гамбрінус" в місті Ромни Сумської області та з
заволодінням курткою потерпілого і речами, що були в кишенях цієї куртки.

В ході подальшого судового розгляду справи підсудний ОСОБА_2 свої покази
змінив, вину у вчиненні інкримінуємого йому злочину за ч.2 ст. 187 КК України
визнав частково, стверджує , що напад на ОСОБА_8 і заволодіння майном
потерпілого він вчинив один без участі ОСОБА_1, а також, що ОСОБА_1. він
оговорив по причині вчинення працівниками Роменського МРВ УМВС України в
Сумській області протиправного примусу його до неправдивих пояснень і показів.

Також підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні 03.04.2006 року за попередньою
змовою групою осіб крадіжки чужого майна з проникненням у житло сім"ї
ОСОБА_10 в місті Ромни Сумської області не визнав і показав, що він дійсно у
вечірній час 03 квітня 2006 року ходив з ОСОБА_3 до домоволодіння сім"ї
ОСОБА_10, був присутній у дворі зазначеного домоволодіння коли ОСОБА_3. проник
через квартирку вікна до житлового будинку, а через деякий час вийшов через
вхідні двері, але при цьому ніякої змови між ним і ОСОБА_3 на вчинення крадіжки
не було і він на той час нічим ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки не сприяв , після
відвідування домогосподарства ОСОБА_10 ОСОБА_3. дав йому гроші в сумі 200 грн.,
які він використав на власні потреби.

Підсудний ОСОБА_2
позов ОСОБА_10 і ОСОБА_9
не визнав по причині заперечення своєї участі у вчиненні крадіжки майна
потерпілих, позов ОСОБА_8 визнав частково на суму 1000 грн. в частині позовних
вимог про відшкодування моральної шкоди, а в решті позовних вимог позов не
визнав , посилаючись на те, що все майно, яким він незаконно заволодів ,
повернуте потерпілому.

Підсудний ОСОБА_3.
свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково і
показав, що дійсно це він вчинив крадіжку грошей і виробів із золота з
проникненням до житла потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , але заперечує причетність до зазначеної крадіжки
ОСОБА_2, позов
ОСОБА_10 і ОСОБА_9 визнав
частково, а саме - позовні вимоги про стягнення 1860 грн. на відшкодування
майнової шкоди визнав повністю, а позовні вимоги про стягнення 800 грн. на
відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 400 грн., мотивуючи
часткове визнання позову своїм внутрішнім переконанням щодо розміру заподіяної
ним потерпілим моральної шкоди.

За результатами
розгляду справи суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених
ч.1 ст. 119, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 187 КК України, вина ОСОБА_2 у вчиненні
злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України, вина ОСОБА_3 у

вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується
дослідженими в ході судового слідства доказами.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_4
показав, що дійсно під час перебування його і ОСОБА_1 біля домоволодіння
ОСОБА_7 до них на вулицю вийшов ОСОБА_7 і що між ОСОБА_1 і ОСОБА_7 виникла
сварка, під час якої ОСОБА_7, залишивши їх., пішов у двір свого домоволодіння,
але ОСОБА_1 проник через паркан на подвір"я зазначеного домоволодіння ОСОБА_7,
відкрив хвіртку, після чого між ОСОБА_1 і ОСОБА_7 знову виникла сварка, під час
якої ОСОБА_1 штовхнув потерпілого, а потім завів його в житловий будинок, де,
не зважаючи на прохання ОСОБА_4 не чіпати літнього чоловіка, наносив зі злості
потерпілому удари по його тілу, при цьому ОСОБА_7 декілька разів падав,
особисто він потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не наносив, підтверджує
факт здавлювання ОСОБА_1 з застосуванням шнура в області горла ОСОБА_7 при
відсутності ознак умислу на позбавлення потерпілого життя.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_5 показала, що вона в процесі
реалізації домовленості компанії молоді про спільний відпочинок приїхала разом
з ОСОБА_4 і
ОСОБА_1, які перебували в стані алкогольного сп"яніння, в село
Перекопівку, де залишивши ОСОБА_1. і ОСОБА_4
біля домогосподарства за місцем проживання свого діда ОСОБА_7, тимчасово
відлучалася, а коли повернулася, то разом з ОСОБА_13. виявила у будинку ознаки
порушення обстановки- перекинутий стіл, перекинуті банки з консервацією, сам
ОСОБА_7 лежав у залі на підлозі біля одвірка з ознаками наявності у нього
тілесних ушкоджень, не розмовляв і був ще живий, а ОСОБА_1 в цей час сидів за
столом в коридорі будинку і їв хліб із салом, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 кожен
заперечували свою причетність до виявленого факту , згодом ОСОБА_1 з місця
події поїхав ще до прибуття працівників служби швидкої допомоги.

Аналогічні по
суті показам ОСОБА_5 дав покази суду свідок ОСОБА_6 За змістом протоколів
відтворень обстановки і обставин події ,
проведених з участю, відповідно, ОСОБА_1 і ОСОБА_4, вбачається, що
зазначені підсудний і свідок в період досудового слідства роповідали і
показували де і як саме ОСОБА_1 30 серпня 2004 року заподіяв тілесні ушкодження
ОСОБА_7

(т.іа.с. 100-106, 115-127) Згідно висновку проведеної по справі
судово-медичної експертизи вбачається, що при судово - медичному дослідженні
трупа ОСОБА_7 було виявлено крім легких тілесних ушкоджень також 9 переломів
ребер, підкапсульний розрив печінки, які стосовно живої особи відносяться до
середньої тяжкості тілесних ушкоджень, крововиливи у м"які тканини
потиличної області, внутрішньомізковий крововилив в товщу мозку потиличної
області, внутрішньомізковий крововилив в лобній області, які відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, що причиною смерті ОСОБА_7 являється травма голови,
яка супроводжувалася вищевказаними крововиливами в товщу потиличної області, а
також що за строками виявлені на трупі потерпілого ушкодження можуть
відповідати часу, зазначеному за змістом постанови про призначення експертизи
та за змістом наданої медичної документації, яка свідчить про госпіталізацію
ОСОБА_7з тілесними ушкодженнями до Роменської ЦРЛ 30.08.2004 року .

Згідно висновку проведеної по справі додаткової судово-медичної експертизи,
механізм заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному
дослідженні трупа ОСОБА_7, може відповідати механізму, продемонстрованому під
час відтворень обстановки і обставин події з участю, відповідно, ОСОБА_1 і ОСОБА_4,

що переломи ребер, розриви печінки
потерпілого, а також тілесні ушкодження голови утворилися в результаті дії
тупих твердих предметів, а також могли утворитися в результаті падіння з висоти
власного зросту потерпілого.

(ах. 134-139, 144-146)

Вищевказані висновки судово-медичної експертизи підтверджені висновком
проведеної по справі комісійної судово-медичної експертизи .

(а.с. 275-280 ) Допитаний в судовому засіданні судово - медичний експерт
ОСОБА_14. підтвердив , що виявлені при судово-медичному дослідженні трупа
ОСОБА_7 тілесні ушкодження голови, які перебували в безпосередньому причинному
зв"язку зі смертю потерпілого, могли утворитися в результаті падіння
потерпілого з висоти власного зросту та удару головою об одвірок і саме з таким
механізмом, який продемонстрував ОСОБА_1 під час проведення з його участю відтворення
обстановки і обставин події, а також показав, що одержання потерпілим тілесних
ушкоджень середньої тяжкості могло мати місце внаслідок падіння з висоти
власного зросту, але з урахуванням обстановки місця події такий механізм
одержання потерпілим всіх виявлених у нього таких, що відносяться до середньої
тяжкості, тілесних ушкоджень малоймовірний.

За змістом протоколу огляду місця події вбачається, що при огляді
працівниками міліції житлового будинку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7
в селі Перекопівка Роменського району Сумської області в ніч з 30 на 31 серпня
2004 року виявлено пляму червоного кольору на поверхні одвірка в житловій
кімнаті, перекинуті банки з консервацією, кусок мотузки на підлозі в залі,
розкидані в безпорядку речі в одному з кутів зали .

(а.с. 12-20)

Враховуючи покази підсудного ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_4 щодо факту
виникнення між ОСОБА_1 і ОСОБА_7 30.08.2004 року на місці події сварки та
заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 саме на грунті зазначеної сварки
і відсутність інших об"єктивних доказів, які б спростовували вищевказані
покази підсудного і свідка, а також враховуючи факт відсутності по справі
об"єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 30 серпня 2004 року на вулиці, а
також у дворі і житлі ОСОБА_7. в селі Перекопівка Роменського району Сумської
області порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,
суд дійшов до переконаня, що в діях ОСОБА_1, які інкримінуються йому за змістом
пред"явленого обвинувачення, відсутні ознаки хуліганства, тобто - злочину,
передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Враховуючи обставини справи, обстановку на місці події, кількість і
локалізацію виявлених на тілі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, механізм заподіяння
цих тілесних ушкоджень, продемонстрований ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в ході відтворень
обстановки і обставин події, висновки судово-медичної експертизи і роз'яснення
судово-медичного експерта, суд дійшов до переконання про те, що виявлені при
судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 тілесні ушкодження середньої
тяжкості утворилися внаслідок умисних дій ОСОБА_1 від нанесення ним ударів по
тілу потерпілого , а тяжкі тілесні ушкодження, від яких наступила смерть
потерпілого, утворилися внаслідок удару потерпілим головою об поверхню одвірка
під час падіння ОСОБА_7 від поштовху ОСОБА_1 на підлогу в будинку за
відсутності ознак умислу ОСОБА_1 на заподіяння потерпілому смерті в умовах
наявності у ОСОБА_1 вини у формі необережності (злочинної самовпевненості) щодо
наслідків своїх дій.

З вищевказаних підстав суд
не вбачає в
діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК
України і вважає, що дії ОСОБА_1 дійсно
підлягають перекваліфікації з ознак злочину,
передбаченого ч.2 ст. 121 КК України на ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України , тобто -
вбивства через необережність.

Враховуючи обставини справи, факт наявності 30.08.2004 року сварки саме між
ОСОБА_1 і ОСОБА_7 і відсутність доказів участі у цій сварці ОСОБА_4, а також враховуючи поведінку ОСОБА_4, який не
покинув місця події після виявлення ОСОБА_5 факту заподіяння ОСОБА_7
тілесних ушкоджень, стабільність показів
ОСОБА_4 в ході досудового і судового слідства по справі, суд критично оцінює
покази підсудного ОСОБА_1 щодо заподіяння ОСОБА_4 ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Потерпілий мешканець міста Ромни Сумської області ОСОБА_8 показав суду, що 15 грудня 2005 року він у вечірній час,
прийшовши з роботи і перебуваючи в тверезому стані, пішов до
банкомату, одержавши близько 21 години 30 хвилин гроші в сумі 50 грн., заходив до бару
"Гамбрінус", де спиртних напоїв не вживав, а коли вийшов з приміщення бару і став з метою прикурити цигарку
то на нього здійснили напад ОСОБА_2 і ОСОБА_1, при цьому ОСОБА_2 ударив його в
область правого ока, а ОСОБА_1 наніс кулаком удар в обличчя, після чого
він втратив свідомість, а коли прийшов до свідомості,
то на ньому не було куртки, яку він був одягнутий і в кишенях якої також були одержані
ним гроші та 2 ключі, через 3 чи 4 дні куртка йому була повернута вже після
його заяви в міліцю, про те, що біля приміщення бару йому удари наносив спільно
з ОСОБА_2. також і ОСОБА_1 він чітко
пам"ятає .

Заявна вартість
куртки ОСОБА_8 , якою 15.12.2005 року заволоділи ОСОБА_2 і ОСОБА_1
підтверджується також письмовою довідкою Колективного підприємства
"Торговий дім "

(т.2 а.с. 168 )

Вартість речей, які знаходилися в кишенях потерпілого ОСОБА_8 і якими разом з
курткою заволоділи ОСОБА_2 і ОСОБА_1, підтверджується відповідною довідкою,
виданою приватним підприємцем ОСОБА_15

(т.2 а.с.169)
Допитана судом в якості свідка ОСОБА_16 показала, що вона проживає в місті Ромни Сумської області, де її чоловік має
бар, в якому вона у вечірній час слідкує за порядком, що раніше потерпілого ОСОБА_8 вона в барі не бачила, а
підсудний ОСОБА_2 досить часто відвідував зазначений бар, а також що в один з
вечорів в зимову пору року вона біля
приміщення бару помітила групу молодиків, серед яких був ОСОБА_2 і у яких
перебувала куртка, про яку бармен сказала як про ту, в яку був раніше вдягнутий ОСОБА_8, тому вона дану куртку від
молодиків забрала, а ОСОБА_2 їй пояснив, що зазначену куртку йому дали для продажу за 150
грн., після чого вона зателефонувала дружині
ОСОБА_8, яка, прийшовши в бар, впізнала куртку і вони зателефонували у
зв"язку з зазначеними подіями до міліції.

Також свідок ОСОБА_16 показала, що в приміщенні бару у той вечір, коли відбувалися
вищевказані події з виявленням належної ОСОБА_8 куртки, вона бачила ОСОБА_1., який був у стані алкогольного
сп"яніння і вона робила йому зауваження щодо порушення порядку в приміщенні бару та просила його вийти з бару.

Свідок ОСОБА_17 показала суду , що вона проживає в місті Ромни Сумської
області, працює в барі з 9 години до 23 години, підтвердила, що в один з
вечорів в барі знаходилися ОСОБА_2 і ОСОБА_1, які періодично відвідують бар, і придбали пива
та сиділи в залі, згодом до бару зайшов ОСОБА_8, який попросив її дозволу вжити
принесеної ним з собою горілки але вона йому
заперечила і він вийшов з бару, при цьому ОСОБА_8
перебував у тверезому стані і був одягнутий в куртку, згодом ОСОБА_16показала їй куртку, яку вона
впізнала як ту, в яку був одягнутий ОСОБА_8, а десь після 23 години до бару приходила дружина ОСОБА_17.

Свідок ОСОБА_18
показав суду, що проживає в місті Ромни Сумської області і що одного
разу, якого числа точно не пам"ятає, він знаходився в барі разом з ОСОБА_2. і ОСОБА_1, а
також що тоді ж мав місце факт, коли він виходив з бару та бачив біля
приміщення чоловіка без куртки і що перед цим ОСОБА_2 і ОСОБА_1 також виходили
з бару, а згодом ОСОБА_2 показував в барі куртку та пояснював, що зняв її з
чоловіка і мав намір продати за 250 грн., при цьому з ким саме знімав зазначену
куртку він не говорив.

Заявлений за змістом списку , доданого до обвинувального висновку , свідок
ОСОБА_19 судом допитаний по справі не був по причині відсутності його за місцем
постійного проживання і відсутності точних даних про місце його фактичного
перебування в період судового слідства по справі.

Будучи допитаним в якості свідка в ході досудового слідства по справі
свідок ОСОБА_19 показав, що він проживає в місті Ромни Сумської області і що 15
грудня 2005 року він разом з ОСОБА_18і хлопцями на ім"я ОСОБА_2 і
ОСОБА_1знаходився в барі "Гамбрінус" , при цьому ОСОБА_18 і
ОСОБА_1сиділи біля нього за столом, а ОСОБА_2 вийшов на вулицю, а коли
повернувся, то запропонував йому і ОСОБА_18 щоб вони допомогли йому продати
куртку , після чого вони разом виходили на вулицю, де за приміщенням бару він
приміряв надану йому ОСОБА_2 куртку, але вона була на нього завелика, при цьому
ОСОБА_2 розповідав, що цю куртку він забрав у якогось чоловіка.

Свідок ОСОБА_20 показала суду, що 15 грудня 2005 року вона разом з ОСОБА_2. і ОСОБА_1 перебувала в
барі, пила пиво і що в цей час до бару зайшов чоловік, який перебував в стані
алкогольного сп"яніння і якого бармен попрохала вийти, а коли цей чоловік
вийшов у коридор і невпевнено держався на ногах, то ОСОБА_2 утримав його і
вивів за двері, після чого повернувся , в цей же час ОСОБА_1 знаходився в барі
і спілкувався з іншими відвідувачами.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 показав суду, що
він працює слідчим в Роменському МРВ УМВС України в Сумській області і що
кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні розбою перебувала у його
провадженні і що під час провадження ним досудового слідства по цій справі до
ОСОБА_2 ніякі міри фізичного чи психічного впливу не застосовувалися, що
ОСОБА_2 пояснення і покази давав добровільно і ніхто його не примушував давати
покази щодо ОСОБА_1

Безпосередньо після допиту свідка ОСОБА_21 підсудний ОСОБА_2 відмовився від
відповіді на запитання щодо його заяв про дії слідчого.

По фактах, заявлених в судовому засіданні підсудним ОСОБА_2. про застосування
щодо нього насильства в Роменському МРВ УМВС України в Сумській області під час
досудового слідства по справі, прокурором була проведена відповідна перевірка в
порядку ст.97 КПК України, за результатами якої 13.10.2006 року винесено
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.1 ст. 6 ст.
99 КПК України ( за відсутності події злочину ), а копія зазначеної постанови
була вручена прокурором ОСОБА_2

(т.2 а.с. 388 )
Протягом передбаченого законом
строку ОСОБА_2
вищевказану
постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи не
оскаржив, про що особисто підтвердив в судовому засіданні по даній справі.

На адресу суду
надійшли і приєднані до матеріалів кримінальної справи письмові скарги ОСОБА_1,
направлені на адреси
відповідно, прокурора Сумської
області, Генеральної прокуратури України, Верховного Суду України,
Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, за змістом по суті яких
скаржник висловив думку про незаконність притягнення його до кримінальної
відповідальності за ст. 187 ч.2 КК України в угоду дружині потерпілого ОСОБА_8,
як такій, що є суддею Роменського міськрайонного суду та в угоду його близького
родича, а також заявив про відсутність у матеріалах кримінальної справи показів
свідків, як таких, що підтвердили його невинуватість та заявив про недопит органами
досудового слідства ще одного свідка.

На пропозицію суду навести факти за вищевказаними скаргами для вирішення
питання щодо проведення перевірки цих фактів в порядку ст. 97 КПК України чи
заявити клопотання про допит додаткових свідків підсудний ОСОБА_1 заявив, що
клопотань про виклик і допит в судовому засіданні свідків він не має і пояснив,
що за змістом своїх скарг висловив свою суб"єктивну думку щодо
розслідування справи та пред"явленого йому обвинувачення без наведення
конкретних об"єктивних фактів.

Фактів, які б свідчили про здійснення потерпілим ОСОБА_17оговору підсудного
ОСОБА_1 чи якоїсь особливої зацікавленості ч.1енів сім"ї чи родичів
потерпілого ОСОБА_8 в притягнені ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності по
справі не вбачається.

Тому, суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_1 і позицію його захисту
щодо упередженості досудового слідства по справі по причині того, що потерпілий
ОСОБА_8 є чоловіком суді Роменського міськрайонного суду Сумської області.

За змістом протоколу впізнання від ЗО січня 2006 року вбачається, що
потерпілий ОСОБА_8 серед трьох осіб, представлених для впізнання , у
присутності понятих вказав на ОСОБА_1., як на особу, яка біля бару
"Гамбрінус" завдала йому удару.

(т. 2 а.с. 48 )
За змістом протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 09 лютого 2006
року вбачається, що потерпілий ОСОБА_8
серед представлених у присутності понятих трьох фотознімків вказав на
фотознімок ОСОБА_2
і пояснив, що саме ОСОБА_2
15.12.2005 року біля бару "Гамбрінус" першим ударив його.

(т. 2 а.с. 50 ) Згідно висновку проведеної по справі судово-медичної
експертизи, при огляді 17 грудня 2005 року судово-медичним експертом у ОСОБА_8
виявлені крововиливи на повіках правого ока, завнішньої поверхні правого
стегна, повне закриття правого ока внаслідок затікання м"яких тканин,
крововилив під конюктиву правого ока, садна в області лоба зліва, передньої
поверхні правої ноги, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли
короткочасний розлад здоров"я і які по строках їх заподіяння можуть
відповідати часу утворення, вказаному особою, що піддана освідуванню, а також
що зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, не
характерні для боротьби і самооборони, а їх характер і локалізація вказують на
те, що на момент їх одержання потерпілий міг знаходитися як у вертикальному,
так і в горизонтальному положенні.

( т.2 а.с. 42-43 ) Також, враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 не заперечує
факт свого перебування разом з ОСОБА_2.
на місці злочину 15.12.2005 року біля бару "Гамбрінус", суд не
вбачає в показах допитаний в якості свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20
спростувань показів потерпілого ОСОБА_8 щодо участі ОСОБА_1 в розбійному нападі
щодо нього.

Оцінюючи вищевказані досліджені в судовому засіданні докази, суд критично
оцінює покази підсудного ОСОБА_2
і покази підсудного ОСОБА_1 щодо непричетності ОСОБА_1 до вчинення протиправних
дій щодо ОСОБА_8 15.12.2005 року і вважає зазначені покази ОСОБА_1 і зміну
ОСОБА_2. своїх
показів, даних ним в ході досудового слідства і судового слідства, обраним ними
способом захисту.

Визнана по справі потерпілою ОСОБА_10
в ході судового слідства по справі показала, що 03 квітня 2006 року ОСОБА_3. продав ОСОБА_9за гроші
велосипед, після чого вживав разом з ОСОБА_9 спитні напої в помешканні
потерпілих і ОСОБА_10 показувала
йому мавшіїся у неї на той час прикраси із золота, які вона після показу ОСОБА_3 повернула до
місця їх зберігання , після чого вночі до їх житла мало місце проникнення і
крадіжка вищевказаних золотих виробів, а саме - хреста, ланцюжка, кулона,
сережок, які були завернуті в хустину, і грошей в сумі 200грн.

Також потерпіла ОСОБА_10
показала, що згодом вона разом зі своєю донькою виявлила хусточку, в якій
зберігалися і були викрадені належні їй вироби із золота, в помешканні ОСОБА_22, а також, що в
ході досудового слідства по справі ОСОБА_2 під час
проведення відтворення обстановки і обставин події точно вказував на дії його
товариша по проникненню через вікно до її житла.

Свідок ОСОБА_23. показала суду, що вона є донькою потерпілої ОСОБА_10 ,
підтвердила виявлення нею спільно з матір"ю в житлі жінки на ім"я
ОСОБА_22хустинки, в яій до викрадення зберігалися в помешканні потерпілої
вироби із золота, а також показала, що в її присутності при проведенні
відтворення обстановки і обставин події ОСОБА_2 пояснював, що
він приймав участь у вчиненні крадіжки і його роль заключалася в спостереженні
за навколишньою обстановкою в період проникнення його співучасника до житла.

За змістом протоколу відтворення обстановки і обставин події з фототаблицею до нього від
22.09.2006 року ОСОБА_3.
розповідав і порказував на місці як він проникав до житла сім"ї
ОСОБА_10 і викрадав гроші та вироби із золота і факти, які навів ОСОБА_3., демонструючи
свої дії на місці події, співпадають з установленими в ході огляду місця події
даними щодо механізму вчиненя злочину

(т.3а.с. 124-131
т.2 а.с.82-85 ) За змістом протоколу відтворення обстановки і обставин події з фототаблицею до нього від
08.04.2006 року ОСОБА_2
розповідав і показував як він разом з ОСОБА_3 приходив до домоволодіння за адресою АДРЕСА_2і як ОСОБА_3. проникав
через вікно до житла за вказаною адресою.

(т.2а.с. 153-155) Свідок ОСОБА_22
показала, що вона проживає в місті Ромни Сумської області, співмешкає з
ОСОБА_24, що в її житлі декілька разів ночували знайомі чоловіка ОСОБА_2 і ОСОБА_3, який одного
разу водив до ОСОБА_10 на продаж велосипед, а також що одного разу до неї
додому приходила ОСОБА_10
і її донька , які виявили в її житлі хустинку , власник якої їй був
невідомий.

Свідок ОСОБА_24 показав суду, що дійсно мав місце випадок продажу ОСОБА_3
велосипеда ОСОБА_9, після чого ОСОБА_3.
в присутності ОСОБА_2. пропонував йому підти до ОСОБА_10і викрасти гроші та
золоті вироби, так як він бачив де вони зберігаються, а після того як свідок не
пристав на зазначену пропозицію ОСОБА_3. і
ОСОБА_2 пішли, а
коли повернулися, то ОСОБА_3.
показував йому вироби із золота, серед яких були хрест і ланцюжок у
хустинці, і гроші.

За результатами вивчення висновку проведеної по справі додаткової судової
трасологічної експертизи вбачається, що слід взуття , виявлений і зафіксований
під час огляду місця події по факту крадіжки майна з проникненням до житла ОСОБА_9, в АДРЕСА_2, залишений взуттям , яке має такий же
рельєфний малюнок низу підошви, як і підошва взуття, що було вилучено за місцем проживання ОСОБА_24, як таке, що
належить ОСОБА_3

(т.З ах.
43,46-49) Вина підсудного ОСОБА_2
в частині вчинення ним за попередньою змовою спільно з ОСОБА_3 крадіжки
чужого майна з проникненням до житла потерпілих ОСОБА_10 підтверджується
поданою ОСОБА_2. у письмовій
формі 07 квітня 2006 року явкою з повинною.

(т.2а.с. 81) Враховуючи обставини , при яких була вчинена крадіжка виробів
із золота і грошей з житла сім"ї ОСОБА_10, а також враховуючи встановлений
факт розподілу викраденого між ОСОБА_3 і ОСОБА_2. та покази свідка ОСОБА_24 , з яких вбачається що ОСОБА_3. і ОСОБА_2 свідомо цілеспрямовано
ходили спільно до домогосподарства потерпілих з метою вчинення крадіжки
заздалегідь визначеного майна, суд критично оцінює покази ОСОБА_3 і ОСОБА_2 щодо відсутності
між ними попередньої змови на здійснення крадіжки з проникненням до житла ОСОБА_10
і вбачає достатніми вищевказані докази для висновку про виконання ОСОБА_2 ролі
спостерігача за навколишньою обстановкою для забезпечення таємного викрадення
ним за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_3 майна ОСОБА_10 і ОСОБА_9 з проникненням
до житла потерпілих.

Враховуючи надання позивачами ОСОБА_11 і ОСОБА_12письмових доказів на
підтвердження їх позовних вимог щодо понесених ними витрат на забезпечення
лікування ОСОБА_7, а також на його поховання, здійснення ритуальних поминальних
обрядів і придбання надмогильного пам"ятника та відповідно до вимог ст. ст. 1166, 1201 ЦК України, суд
вважає, що позовні вимоги вищевказаних потерпілих в частині стягнення з ОСОБА_1
4092 грн. 32 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Враховуючи досліджені по справі докази, суд дійшов до переконання про
наявність вини ОСОБА_1 в заподіянні близькому родичу потерпілих ОСОБА_7
тілесних ушкоджень і смерті, у зв"язку з чим потерпілі зазнали значних
моральних страждань через втрату близької людини.

Разом з цим, враховуючи відсутність інших доказів на підтвердження факту
страждань потерпілих, суд при вирішенні позову ОСОБА_11 і ОСОБА_12 до ОСОБА_1
про стягнення 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди виходить з
підтверджених доказами по справі фактів умисного заподіяння підсудним ОСОБА_1
ОСОБА_7 , як людині похилого віку і не чинившій активного опору, численних
тілесних ушкоджень тулуба і кінцівок, а також факту заподіяння вбивства ОСОБА_7
через необережність.

Тому, враховуючи обставини справи та визнані достовірними докази , суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_11 і ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування
моральної шкоди забезпечені об"єктивними доказами на загальну суму
10000грн.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_9 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в частині стягнення 1860 грн. на відшкодування
майнової шкоди підлягають задоволенню.

Також,
враховуючи обставини справи та надані по справі докази, суд

дійшов до перконання, що позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_2
і ОСОБА_3 про
стягнення 800 грн. на відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню
частково на забезпечену доказами суму 500 грн.

Потерпілий ОСОБА_8, як цивільний позивач і представник потерпілого ОСОБА_8
адвокат ОСОБА_25 доказів суду на підтвердження позовних вимог до ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 в частині
стягнення 1720 грн. на відшкодування майнової шкоди не надали.

Враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості заподіяних з вини
відповідачів позивачу тілесних ушкоджень , суд дійшов до переконання про
забезпечення потерпілим ОСОБА_17своїх позовних вимог до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про
стягнення відшкодування моральної шкоди на суму 1000 грн.

Враховуючи відсутність доказів по справі про оплату потерпілим
ОСОБА_17наданої йому юридичної допомоги, а також враховуючи те, що
Кримінально-процесуальним законодвством не передбачено стягнення з підсудного
по кримінанальній справі , який є одночасно цивільним відповідачем, витрат
потерпілого на оплату наданої йому адвокатом юридичної допомоги, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2. про стягнення 1000 грн. на
відшкодування витрат по оплаті юридичної допомоги задоволенню не підлягають.

В ході судового слідства потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 заявили, що визнані
по справі речовими доказами предмети одягу, в який був одягнутий ОСОБА_7,
ніякої цінності їм не представляють і вони не бажають їх повернення.

Згідно вимог ст. 81 КПК України, речі, які не мають ніякої цінності і не
можуть бути використані, знищуються.

Виходячи з
досліджених в судовому засіданні доказів і даючи їм належну

оцінку, суд
кваліфікує :

сздії ОСОБА_1за ч.1 ст. 119 КК України, так як він вчинив вбивство через
необережність, за ч. 1 ст. 122 КК України, так як він вчинив заподіння умисних
середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ч.2 ст. 187 КК України, так як він
вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством,
небезпечним для здоров"я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою
групою осіб;

сядії ОСОБА_2за ч.2 ст. 187 КК України , так як він вчинив напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для
здоров"я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, за
ч.3 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (
крадіжку ) , повторно, поєднане з проникненням у житло, за попередньою змовою
групою осіб.

сядії ОСОБА_3 за ч.3
ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (
крадіжку), повторно, поєднане з проникненням у житло, за попередньою змовою
групою осіб.

При призначенні покарання підсудним суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпечності вчинених підсудними злочинів, дані про особи підсудних,
які з місць проживання характеризуються позитивно, наявність у підсудного ОСОБА_3 невідбутого
покарання за попереднім вироком.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_1, суд вбачає вчинення ним
злочинів в стані алкогольного сп"яніння, вчинення злочинів щодо ОСОБА_7,
як особи похилого віку , рецидив вчинених підсудним злочинів.

Обставиною, що
обтяжує покарання ОСОБА_2
суд вбачає вчинення ним злочинів

в стані алкогольного сп"яніння.

Обставиною,
обтяжуючою покарання ОСОБА_3,
суд вбачає рецидив вчинених
підсудним злочинів.

Обставинами, що пом"якшують покарання підсудних, суд
визнає явку з повинною ОСОБА_2 щодо крадіжки майна ОСОБА_10 і ОСОБА_9 з
проникненням до житла, молодий вік підсудних, щире каяття ОСОБА_3, наявність у
ОСОБА_1 неповнолітньої дитини, відсутність у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 судимостей.

Разом з цим, враховуючи обставини справи , і особи
підсудних суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України про
призначенні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 покарання по даній справі.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати
винним у вчиненні злочинів , передбачених ч.1 ст.119, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 187
КК України , і призначити йому покарання: сяза ч.1 ст. 119 КК України - 5 (
п"ять) років позбавлення волі; сяза ч.1 ст. 122 КК України - 2 ( два )
роки позбавлення волі; сяза ч.2 ст. 187 КК України - 8 (вісім ) років
позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_1остаточне покарання за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим - 8
(вісім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

ОСОБА_1
в частині пред"явленого йому обвинувачення за ч.1 ст. 296 КК України
виправдати.

ОСОБА_2визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187 КК України, ч.3 ст. 185 КК
України, і призначити йому покарання: сяза ч.2 ст. 187 КК України - 7 (сім )
років позбавлення волі із конфіскацією майна; сяза ч.3 ст. 185 КК України - 3
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_2остаточне покарання за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 7
(сім ) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити
йому покарання - 3 ( три ) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом
часткового приєднання частини невідбутого покарання за попереднім вироком - 4 (
чотири ) роки позбавлення волі.

Запобіжним
заходом засудженому ОСОБА_1до набрання цим вироком законної сили залишити
взяття під варту.

Запобіжним
заходом ОСОБА_2до набрання цим вироком законної сили залишити взяття під варту.

Запобіжним
заходом ОСОБА_3до
набрання цим вироком законної сили залишити взяття під варту.

Зарахувати до строку відбування ОСОБА_1призначеного цим вироком покарання
час утримання підсудного під вартою в порядку обраного запобіжного заходу і
обраховувати початок відбуття ОСОБА_1покарання за цим вироком з 19 квітня 2006
року.

Зарахувати до строку відбування ОСОБА_2призначеного цим вироком покарання
час утримання підсудного під вартою в порядку обраного запобіжного заходу і
обраховувати початок відбуття ОСОБА_2покарання за цим вироком з 10 квітня 2006
року.

Зарахувати до строку відбування ОСОБА_3призначеного цим вироком покарання
час утримання підсудного під вартою в порядку обраного запобіжного заходу і
обраховувати початок відбуття ОСОБА_3покарання за цим вироком з 22 вересня 2006
року.

Позов ОСОБА_11і ОСОБА_12до ОСОБА_1про стягнення 4092 грн. 32 коп. на
відшкодування майнової шкоди і 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_112046 грн. 16 коп. на відшкодування
майнової шкоди і 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_122046 грн. 16 коп. на відшкодування
майнової шкоди і 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_12і ОСОБА_11в задоволенні решти їх позовних вимог до ОСОБА_1в частині
стягнення 20 000 грн. з заявлених до стягнення 30 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2і до ОСОБА_1про стягнення 1720 грн. на
відшкодування майнової шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди , 1000
грн. на компенсацію витрат по оплаті юридичної допомоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2і ОСОБА_1в солідарному порядку на користь ОСОБА_8 1000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_8в задоволенні решти його позовних вимог до ОСОБА_2і до ОСОБА_1в
частині стягнення 1720 грн. на відшкодування майнової шкоди, 4000 грн. із
заявлених 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1000 грн. на компенсацію
витрат по оплаті юридичної допомоги відмовити.

Позов ОСОБА_9до
ОСОБА_2і ОСОБА_3 про
стягнення 1860 грн. на відшкодування майнової шкоди і 800грн. на відшкодування
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2і ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_91860
грн. на відшкодування

майнової шкоди і 500 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

ОСОБА_9в
задоволенні його позовних вимог в частині стягнення 300 грн. з заявлених до
стягнення 800 грн. на відшкодування моральної шкоди відмовити.

Речові докази: носову хустину - повернути власнику ОСОБА_9куртку, 2 ключі
і брелок - дозволити використовувати їх власнику ОСОБА_8 на власний розсуд,
сорочку, спецовочний піджак, труси, носки, спецовочні штани - знищити в
передбаченому законом порядку, майку і джинси - повернути їх власнику ОСОБА_1,
шорти, футболку, кросівки - дозволити викорисмтовувати їх власнику ОСОБА_4 на власний
розсуд.

На цей вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через
Недригайлівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а
засудженими, які утримуються під вартою- в той же строк з моменту одержання
копії вироку.