Справа №538/256/15-к
Провадження по справі №1-кп/538/31/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2015 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця, Полтавської області справу по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нізовка, Чорноморського району, АР Крим, освіта середня, не одруженого, не працює, проживає АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.27 ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

В квітні 2012 року, в АДРЕСА_2 , близько 22 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав із коридору будинку два мідні кабелі довжиною по 20 метрів, вартістю по 400 грн. кожний, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 800 грн.

В квітні 2012 року, в АДРЕСА_2 , в денний

час доби, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який був організатором вказаного злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проникли через вікно до будинку громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , звідки таємно викрали металевий сейф вартістю 340 грн., який перекотили до господарства ОСОБА_7 . Наступного дня ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здали викрадений ним сейф до метало-приймального пункту, а отримані кошти витратили для власних потреб.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав в повному об`ємі свою вину в скоєних ним злочинах.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає та йому роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин кримінального провадження та обмежитись допитом обвинуваченого.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що його вина повністю доведена.

Як видно з показань ОСОБА_4 він дійсно в квітні 2012 року, в АДРЕСА_2 , близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрав із коридору будинку два мідні кабелі довжиною по 20 метрів. З розміром спричиненої ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 800 грн. згодний. Він також в квітні 2012 року, в АДРЕСА_2 , в денний час доби, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який був організатором вказаного злочину, проникли через вікно до будинку громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , звідки таємно викрали металевий сейф, який перекотили до господарства ОСОБА_7 . Наступного дня ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здали викрадений ним сейф до метало-приймального пункту, а отримані кошти витратили для власних потреб. З розміром матеріальної шкоди завданої потерпілим в сумі 340 грн. згодний.

Отже, дії ОСОБА_4 по епізоду № 1, що виразилися у таємному викраденні чужого майна ( крадіжці), слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_4 по епізоду № 2, що виразилися у таємному викраденні чужого майна ( крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло слід кваліфікувати за ч.2ст.27 та ч.3 ст.185 КК України.

При визначенні виду і міри покарання суд врахував, що ОСОБА_4 вину в скоєних злочинах визнав, в скоєному щиро розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду завдану злочинами. Дані обставини суд визнає пом`якшуючими покарання.

Суд врахував також, що ОСОБА_4 скоїв злочин за першим епізодом в стані алкогольного сп`яніння. Дана обставина згідно вимог ст.67 КК України є обставиною, що обтяжує покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без відбування ним покарання, тому на підставі вимог ст. 75, 76 КК України доцільно звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.27 та ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі вимог ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки :

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу - особисте зобовязання скасувати.

Вирок може бути оскаржений через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1