Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2846/14-к
№ провадження 1-кп/541/29/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000075 від 31 жовтня 2014 року) по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оболонь, Семенівського району, Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, капітана, заступника командира роти охорони військової частини НОМЕР_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 01 серпня 2000 року, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,
в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, ОСОБА_5 , являючись заступником командира роти охорони військової частини НОМЕР_1 , 03 вересня 2014 року, близько 20 години 15 хвилин, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з двома іншими особами, тобто групою осіб, шляхом обману ОСОБА_6 , у АДРЕСА_2 , на узбіччі дороги, навпроти будинку АДРЕСА_3 по ходу руху з центру міста у напрямку м. Полтава, отримав грошові кошти у сумі дві тисячі сімсот гривень від солдата військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 за не проведення службового розслідування стосовно останнього та не притягнення його до дисциплінарної відповідальності за фактом пошкодження службового автомобіля ГАЗ-5201, військовий номер НОМЕР_2 та удаваної крадіжки з нього акумулятора й сидіння, а також внесення запису до технічного паспорта вищевказаного автомобіля щодо заміни акумулятора.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 190 ч. 2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб.

11 березня 2015 року у кримінальному провадження №0000075 між військовим прокурором Полтавського гарнізону , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обумовлено обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести, а саме у виді штрафу на користь держави в сумі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор при судовому розгляді справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання та зобов`язується співпрацювати з стороною обвинувачення у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним при судовому розгляді справи те, що ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, за якою і належить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 березня 2015 року між військовим прокурором Полтавського гарнізону та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000075.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в сумі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. ( одна тисяча сто дев`яносто гривень).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7