У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого Колесниченка В.М.,суддів
Мороза М.А., Чуйко О.Г.,за участю
прокурора Кравченка Є.С.,потерпілої
ОСОБА_5розглянула в судовому засіданні
3 липня 2014 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду
Вінницької області від 20 березня 2014
року щодо ОСОБА_7

Вироком Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 29 травня 2013
року

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 5
років позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними засобами
строком на 2 роки, а на підставі ст. 75 КК
України звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 3 роки та покладенням
обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на
відшкодування моральної шкоди на
користь потерпілої ОСОБА_5 80 000 грн.,
потерпілого ОСОБА_8 - 10 000 грн.

Вироком Апеляційного суду Вінницької
області від 20 березня 2014 року вирок
місцевого суду щодо ОСОБА_7 скасовано в
частині призначення покарання і
призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК
України на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3
роки.

ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за
те, що він 17 листопада 2009 року о 18 годині
20 хвилин, керуючи транспортним засобом
ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 з причепом «Скіф М1» державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, неподалік
електроопори №18/99 по вул. Дружби в смт.
Залізничне в напрямку м. Козятин
порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього
руху України, в момент об'єктивної
появи в полі зору пішоходів ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, які рухались в попутному
напрямку по правому краю проїжджої
частини, невчасно вжив заходів до
зупинки транспортного засобу та вчинив
наїзд на потерпілих. Внаслідок ДТП
сталася смерть ОСОБА_9, а ОСОБА_8
заподіяно середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6
посилається на суворість призначеного
ОСОБА_7 покарання. Вважає, що
апеляційний суд не врахував усіх
пом'якшуючих обставин. Зазначає, що
ОСОБА_7 вчинив злочин з необережності,
щиро розкаявся та сприяв розкриттю
злочину, повністю відшкодував
матеріальну шкоду та частково
моральну, є інвалідом 3 групи. Просить
змінити вирок та звільнити його
підзахисного від відбування покарання
на підставі ст. 75 КК України з
випробуванням.

У запереченні на касаційну скаргу
потерпіла ОСОБА_5 спростовує доводи
касаційної скарги захисника ОСОБА_6 та
просить залишити вирок без зміни.

Заслухавши доповідача, пояснення
потерпілої ОСОБА_5 та думку прокурора,
які вважали вирок законним та
обґрунтованим і просили залишити його
без зміни, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_7 та правильність
кваліфікації його дій у касаційній
скарзі не оскаржуються.

Як видно з вироку, суд першої інстанції
при призначенні покарання ОСОБА_7
послався на його щире каяття та
визнання вини, часткове відшкодування
шкоди, стан здоров'я та позитивну
характеристику.

Апеляційний суд, приймаючи рішення про
задоволення апеляцій потерпілої та
прокурора, взяв до уваги те, що
засуджений визнав вину лише через
деякий час після вчиненого; завдану
шкоду не відшкодував;
протягом 2009-2010 років неодноразово
притягувався до адміністративної
відповідальності за порушення вимог
Правил дорожнього руху України; а також
думку потерпілої ОСОБА_5, яка
наполягала на суворому покаранні, та
дійшов вірного висновку про
невідповідність призначеного
покарання тяжкості вчиненого злочину
та особі засудженого внаслідок
м'якості.

Отже, призначене апеляційним судом
ОСОБА_7 покарання у межах, передбачених
санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, є
обґрунтованим, необхідним і достатнім
для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Підстав для скасування чи зміни вироку
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України 1960
року, п.п. 11, 15 розділу ХІ Перехідних
положень КПК України 2012 року, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Вирок Апеляційного суду Вінницької
області від 20 березня 2014 року щодо
ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну
скаргу захисника ОСОБА_6 - без
задоволення.

С у д д і :

М.А. Мороз В.М. Колесниченко О.Г. Чуйко