Справа № 524/168/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2015 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури м.Кременчука ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кременчука, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжня, не працююча, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

в матеріалах досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003534 від 20.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у кримінальному провадженні № 0003534 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2014 року, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що 19.11.2014 року близько 15 год. 00 хв. в м. Кременчуці поблизу МПК ім. Петровського в парку "Ювілейний" гр. ОСОБА_7 добровільно видав медичний шприц об`ємом 10 мл, заповнений до позначки 1 мл, рідиною світло - жовтого кольору, яку він придбав в ході проведення оперативної закупівлі у своєї знайомої на ім`я ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку експерта № 1779 від 2.12.2014 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» маса «опію ацетильованого», в перерахунку на суху речовину становить 0,0147 г.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 20 листопада 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003534, і в теперішній час кримінальному правопорушенню надано кваліфікацію за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України.

Проведеними слідчими діями було встановлено, що особою на ім`я ОСОБА_8 є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою і було збуто ОСОБА_7 особливо небезпечну наркотичну речовину «опій ацетильований». З метою перевірки даної версії і документування протиправних дій ОСОБА_4 в неї були проведені оперативні закупівлі засобу.

06.01.2015 року близько 10:40 год. невстановлена особа в районі будинку АДРЕСА_2 реалізувала наркотичний засіб «опій ацетильований» гр.-ну ОСОБА_9 за 180 гривень.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2014 року, за № 0000093 і кримінальному правопорушенню надано кваліфікацію за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України.

13.01.2015 року в ході особистого обшуку затриманої особи в порядку ст. 208 КПК України, гр. ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 5 мл., із рідиною світло жовтого кольору, заповнений до позначки 3 мл.

13 січня 2015 року ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України і поміщено до ІТТ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області.

13 січня 2015 року ОСОБА_4 , оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, по 2-м епізодам збуту наркотичних засобів: (1-й епізод) ОСОБА_7 і (2-й епізод) ОСОБА_9 .

Підозра ОСОБА_4 у вчинені зазначених вище кримінальних правопорушень (збут психотропної речовини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 доводиться зібраними в провадженні доказами:

· оглядом місця події від 19 листопада 2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 , добровільно видав працівникам міліції медичний шприц об`ємом 10 мл., заповнений до позначки 1 мл., рідиною світло жовтого кольору, яка згідно з висновком № 1779 від 2.12.2014 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» маса «опію ацетильованого», в перерахунку на суху речовину становить 0,0147 г.
· висновком хімічної експертизи № 1779 від 2.12.2014 року, з якої вбачається що, надана на дослідження рідина світло жовтого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» маса «опію ацетильованого» в перерахунку на суху речовину становить 0,0147 г.
· речовим доказом опієм ацетильованим, який добровільно видав ОСОБА_7
· показаннями свідка ОСОБА_7 , з яких вбачається, що 19 листопада 2014 року, в візуально знайому йому дівчину на ім`я ОСОБА_8 , у якої він для себе придбав наркотичний засіб.
· пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, з якого вбачається, що ОСОБА_7 , впізнав на фото ОСОБА_4 і вказав на неї як на особу, яка збула йому наркотичний засіб.
· показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з яких вбачається, що вони були понятими при добровільній видачі наркотичного засобу та підтверджують даний факт;
· протоколами огляду покупця і актом вручення грошових коштів від 6 січня 2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_9 , вручено гроші в сумі 180 гривень, для оперативної закупівлі;
· протоколами добровільної видачі від 6 січня 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 добровільно видав працівникам міліції медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до позначки 1,2 мл., рідиною світло коричневого кольору, який він придбав у ОСОБА_4
· висновком хімічної експертизи № 27 від 12 січня 2015 року, з якої вбачається, що медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до позначки 1,2 мл., рідиною світло коричневого кольору, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних речовин, маса опію ацетильованого в порахунку на суху речовину становить 0,002 г.
· речовим доказом опієм ацетильованим.
· обшуком ОСОБА_4 в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України від 13 січня 2015 року, з якого вбачається, що в лівій кишені куртки останньої, виявлено та вилучено, медичний шприц об`ємом 5 мл., заповнений по позначки 3 мл., рідиною світло жовтого кольору.
Враховуючи, те, що санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років є ризик того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (пункт 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків вчинення кримінального правопорушення, так як остання особисто знайома з ОСОБА_7 ..

Також остання систематично вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, не працює, отже не має постійного законного джерела доходів, тобто є ризик, що вона може вчините інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України), в тому числі пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів.

Слідство вважає, що зазначені вище докази доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, а наявність ризиків в сукупності з обґрунтованою підозрою, в силу частини 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України є підставою для застосування до ОСОБА_4 , апобіжного заходу.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Тобто в слідства є підстави, передбачені частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, клопотати перед судом про застосування ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти злочини пов`язані з вживанням та збутом наркотичних речовин, а також вчинення корисливих злочинів, спрямованих на пошуки джерел доходу.

Враховує обґрунтованість підозри, у вчиненні ОСОБА_4 злочину, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється вона, дані про особу підозрюваного та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
В судовому слідчий СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор прокуратури м.Кременчука ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 з клопотанням слідчого не погодився, просив застосувати до підозрюваної білш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту
В судове засідання доставлена підозрювана ОСОБА_4 для розгляду щодо неї клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пояснила, що вину свою визнає в повному обсязі, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, тому просила застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.
Відповідно до ч. І ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних правопорушень.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього зобов`язань, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК УКраїни - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено обмежений перелік підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи дані про особу підозрюваної, яка раніше в силу ст. 89 КК України не судима, має постійне місце проживання, її вік, репутацію, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що виконання нею процесуальних обов`язків і її належну поведінку можуть забезпечити інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК УКраїни, Інші дані про особу підозрюваної, передбачені ст. 178 КПК України, в сукупності з усіма обставинами, даного висновку не спростовують.
Вирішуючи дане клопотання, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваної від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини «Курд проти Туреччини» тримання під вартою не можна виправдати тільки тяжкістю злочину та «Мамедова проти Росії», де вказано, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрювана переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходу розслідування є недостатнім. Також даним рішенням зазаначено, що ризик знищення доказів втрачає свою значимість після їх повного зібрання.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював , що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Суд, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, підозрювану, вислухавши думку прокурора та захисника, розглядаючи клопотання з`ясував, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, але прокурором не доведено обставин, передбаченими п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням ризику або ризикам зазначеним в клопотанні, з урахуванням кримінального процесуального законодавства України, Європейської конвенції з прав людини та практики Європейського суду з прав людини, з урахуванням конкретних обставин справи та даних щодо особи ОСОБА_4 - суд приходить до висновку, про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме: домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 193-197, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваній ОСОБА_4 цілодобово залишати місце проживання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язок:

· прибувати до слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 , раз на тиждень, що понеділка о 08 годині 00 хвилин та обов`язково за першою вимогою;
· припинити спілкування в будь-якій формі з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на строк проведення досудового розслідування і судового провадження.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали визначити до 15 березня 2015 року.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1