суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Гошовської Т.В., Кривенди О.В.
розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 2 жовтня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи, на ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 1 листопада 2007 року.
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 22 червня 2007 року
ОСОБА_1, 1976 року

народження, громадянина України, раніше судимого

12.02.2002 року за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі

строком на 2 роки, звільненого від відбування призначеного покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,

засуджено :

- за ч. 2 ст.187
КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;

- за ч.3 ст. 357 КК України до
обмеження волі строком на 1 рік;

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_1 остаточне покарання 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_2, 1977 року

народження, громадянина України, такого,

що не має судимості,

засуджено :

- за ч. 2 ст.187
КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;

- за ч.3 ст. 357 КК України до
обмеження волі строком на 1 рік;

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_2 остаточне покарання 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Цивільні позови у справі вирішено.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було визнано винними і засуджено
за те, що вони 14 грудня 2005 року о 20-й годині у під'їзді АДРЕСА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, застосовуючи фізичне насильство, що
є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_3, заволоділи майном і
грошима потерпілого на загальну суму 5168,2 грн..

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в ході нападу на потерпілого ОСОБА_2
привласнили його паспорт.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 листопада 2007 року
вирок суду щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінено.

Пом'якшено покарання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ч.2 ст. 187 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі кожному, з
конфіскацією майна, що належить їм на праві власності, і постановлено вважати
їх засудженими за ч.2 ст. 187 та ч.3 ст. 357 КК України, на підставі ст. 70 КК
України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією всього майна.

Також цей же вирок стосовно ОСОБА_1 змінено: виключено з вступної та
мотивувальної частини вироку вказівку про наявність судимості за вироком
Московського районного суду м. Харкова від 12.02.2002 року.

В решті вирок залишено без зміни.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи,
просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий
апеляційний розгляд, посилаючись на те, що призначене засудженим ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 апеляційним судом покарання не відповідає ступеню тяжкості скоєних
злочинів та особі кожного із засуджених внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що
касаційне подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Винність засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їм
злочинних дій підтверджується сукупністю зібраних у справі, вірно оцінених та
обгрунтовано покладених судом в основу вироку доказів і у поданні прокурора не
оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України
є правильною і також не оспорюється.

Що стосується змін, внесених судом апеляційної інстанції щодо призначеного
засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання, то у даному випадку колегія суддів
вважає, що обрана міра покарання відповідає вимогам закону і призначена з
урахуванням характеру та ступеню небезпечності вчинених злочинів, даних про
особу кожного із засуджених, а також усіх обставин справи. При цьому враховано
також щире каяття засуджених, відшкодування заподіяної їх злочинними діями
шкоди, думку потерпілого ОСОБА_2, який пробачив засудженим скоєні злочини і
просив знизити міру покарання, призначену їм судом першої інстанції.

У даному випадку колегія суддів вважає покарання, що обране апеляційним
судом засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є необхідним і достатнім для їх виправлення
і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання прокурора, який брав участь у
розгляді справи, відмовити. Ухвалу апеляційного суду Харківської області
від 1 листопада 2007, якою змінено вирок
Московського районного суду м. Харкова від 22 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, залишити без зміни.

С у д д і:

Коновалов В.М. Гошовська Т.В. Кривенда О.В.