Справа № 1615/5126/2012
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2012 року Крюківській районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді Мурашової Н.В.

при секретарі Омельченко О.М.

за участю прокурора Гончаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонерка, не одружена, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимої:

Автозаводським районним судом м. Кременчука 23.08.1991 року за ст. 104 КК України (в ред. 1960 року) до одного року виправних робіт з утриманням 10% заробітку в дохід держави. Ухвалою Автозаводського районного суду від 02.06.1992 року у відповідності до ст. 30 КК України (в ред. 1960 року) виправні роботи замінені до позбавлення волі на строк 3 місяці 27 днів;

Крюківським районним судом м. Кременчука 17.10.1996 року за ч. 1 ст. 101 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі,

за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.101 КК України в редакції 1960 року, -

встановив:

Ввечері 09 червня 2000 року, точний час слідством не встановлений, за місцем проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в будинку № 25 по вул. Кохнівській в м. Кременчук Полтавської області, ОСОБА_1 на грунті неприязливих стосунків взяла на кухні будинку ніж та нанесла ОСОБА_2, який лежав на дивані численні удари кулаком руки та коліном ноги в область тулубу й обличчя, а потім нанесла численні удари ножем в область живота та тулубу, чим спричинила тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, від яких потерпілий помер 15.06.2000 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному злочині визнала повністю, заявила клопотання в порядку ч.1 ст. 49 КК України (в редакції 2001 року) про закриття кримінальної справи по обвинуваченню її у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.101 КК України (в редакції 1960 року).

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання підсудної.

Згідно п. 11 Прикінцевих та перехідних положень КК України (в редакції 2001 року) правила встановлені Кримінальним кодексом України 1960 року щодо давності, умовно дострокового звільнення від відбування покарання, зміни невідбутої частини покарання більш мяким, погашення і зняття судимості, поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності кодексом (редакції 2001 року), за винятком випадків, якщо кодексом помякшується кримінальна відповідальність зазначених осіб.

Згідно ст. 49 КК України (в редакції 2001 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минув строк: 10 років у разі вчинення тяжкого злочину. Статтею 121 ч.2 КК України (в редакції 2001 року), встановлено, що за умисне тяжке тілесне ушкодження що спричинило смерть потерпілого передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції 2001 року) злочин за який передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі (тобто заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого) є тяжким.

Згідно п.4 ч.1 ст. 48 КК України (в редакції 1960 року) встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло десять років з дня вчинення злочину, за який згідно з законом може бути призначено більш суворе покарання, ніж позбавлення волі строком на 5 років.

Статтею 101 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) передбачено, що за умисне тяжке ушкодження внаслідок якого сталася смерть потерпілого, а так само вчинення особливо небезпечним рецидивістом, карається позбавленням волі на строк від 5 до 12 років.

Статтею 7 КК України (в редакції 1960 року), передбачено, що злочин вчинений особою за ст. 101 КК України (в редакції 1960 року), є тяжким.

З матеріалів справи вбачається, що з дня вчинення ОСОБА_1 злочину і до набрання вироком законної сили станом на 05 листопада 2012 року сплинув 10 річний строк притягнення до кримінальної відповідальності. Після скоєння злочину ОСОБА_1 не ухилялася від слідства і суду, нових злочинів не вчиняла.

Заслухавши думку прокурора, який просив закрити провадження в справі, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ч.2 ст.11-1 КПК України приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 101 КК України (в редакції 1960 року) в звязку із закінченням строків давності, оскільки із часу вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло понад 10 років, а особа, яка вчинила злочин не ухилялася від слідства і суду, нових злочинів не вчиняла.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 11-1, 273 КПК України, суд

постановив:

Закрити провадження в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 порушеній, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.101 КК України в (редакції 1960 року), в звязку із закінченням строків давності.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області через Крюківській районний суд м. Кременчука протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя Н.В. Мурашова