АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
Головуючий у суді І інстанції Кропліс В.Л.
Доповідач у суді ІІ інстанції Лещенко Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
серпня 2008 року. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого - судді Ремеза
П.М.,

суддів Лещенка Р.М., Нікітіна О.С.,

за
участю прокурора Замороза О.Р.,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_1,

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляцію захисника засудженої
ОСОБА_2. - адвоката ОСОБА_3. на вирок Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 21 квітня 2008 року,
яким

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Кіровограда, мешканка

м.
Южноукраїнська Миколаївської області,

раніше не
судима

засуджена
за ст. 286 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки
з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 2
роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнена від відбування покарання
з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік. На підставі ст. 76
КК України ОСОБА_2 зобов'язана не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої системи. Стягнуто з
засудженої ОСОБА_2.: на користь потерпілої ОСОБА_4. 3000 грн. моральної шкоди,
на користь потерпілого ОСОБА_5 20223 грн. 35 коп. матеріальної шкоди та 2000
грн. моральної шкоди.

Зазначеним вироком ОСОБА_2 визнана
винною у тому, що 5 серпня 2007 року близько 16 години вона, керуючи
автомобілем ВАЗ-21124 державний номер НОМЕР_1, який належить їй на праві
особистої власності, рухаючись по вулиці Пашутіна в м. Кіровограді, на
перехресті вулиць Пашутіна та Гоголя, при виїзді на головну дорогу не виконала
вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України «Дати дорогу», не
впевнилася в безпеці маневру проїзду перехрестя, допустила зіткнення з
автомобілем Suzuki Grand Vitara New державний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5.,
який рухався по головній дорозі, з права наліво по ходу її руху. В наслідок
зіткнення пасажир автомобіля Suzuki ОСОБА_4. отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому
шиловидного відростка обох кісток правого передпліччя без зміщення, які згідно
висновку судово-медичної експертизи №308 від 12.10.2007 року віднесені до
середньої ступені тяжкості.

Захисник засудженої - адвокат
ОСОБА_3 в своїй апеляції просить скасувати вирок суду стосовно його
підзахисної, а кримінальну справу повернути на додаткове розслідування,
мотивуючи це тим, що
дорожньо-транспортна пригода сталася не з вини його підзахисної, а через
те, що автомобіль ОСОБА_5 рухався з перевищенням швидкості, а сам ОСОБА_5 не
вжив необхідних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного
засобу, про що свідчить відсутність гальмівного шляху на місці ДТП. Вважає, що
на висновки проведеної по справі автотехнічної експертизи посилатися не можна
через те, що при її проведенні не були враховані пояснення ОСОБА_2. та свідка
ОСОБА_6 про повну зупинку транспортного засобу, наявність перешкоди, яка
обмежувала видимість при виїзді на головну дорогу, порушення Правил дорожнього
руху водієм ОСОБА_5 Також не погоджується з висновками судово-медичної
експертизи про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4., так як відповідно
до висновку цієї експертизи остання звернулася до медичного закладу 10.09.2007
року, тобто більш ніж через місяць, а сам висновок не є обґрунтованим.

На вирок суду також надходила
апеляція прокурора, однак до початку розгляду справи в суді апеляційної
інстанції вона була відкликана.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора та представника потерпілої - адвоката ОСОБА_1, які вважають що вирок
суду необхідно залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано
визнав ОСОБА_2. винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
що у повному обсязі підтверджуються дослідженими під час судового слідства і
узгодженими між собою доказами, а саме:

- показаннями самої засудженої ОСОБА_2. в судовому
засіданні, з яких вбачається, що
рухаючись по вулиці Пашутіна перед перехрестям з вулицею Гоголя вона бачила
дорожній знак «Дати дорогу», та коли почала рух і була вже на згаданому
перехресті, то побачила автомобіль Suzuki Grand Vitara, який рухався на значній швидкості по вулиці Гоголя в
напрямку вулиці К.Маркса та який зіткнувся з її автомобілем;

- показаннями
потерпілої ОСОБА_4. в судовому засіданні, з яких вбачається, що 5 серпня 2007
року вона зі своїм чоловіком рухалися на автомобілі Suzuki по вул. Гоголя зі швидкістю 40
км/год., на перехресті вона побачила автомобіль, який не зменшуючи швидкості
проїжджав перехрестя, чоловік став гальмувати, взяв руля вправо, однак
зіткнення уникнути не вдалося, через що вона отримала тілесні ушкодження у
вигляді синців та перелому руки, на яку в той же день наклали гіпс;

- показаннями
свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні, з яких вбачається, що вона як пасажир
знаходилась в автомобілі, яким керувала засуджена, перед проїздом перехрестя
остання надала дорогу двом автомобілям, а коли почала рух і знаходилась на
перехресті, то побачила праворуч
автомобіль, з яким автомобіль засудженої і зіткнувся;

- показаннями
цивільного позивача ОСОБА_5. в судовому засіданні, з яких вбачається, що 5
серпня 2007 року він, керуючи автомобілем Suzuki Grand Vitara рухався по головні дорозі по
вулиці Гоголя в м. Кіровограді зі швидкістю приблизно 50 км/год., під'їжджаючи
до перехрестя з вул. Пашутіна на відстані 10 метрів побачив автомобіль, що
проїжджав перехрестям, він став гальмувати, вивернув кермо вправо, однак
відбулося зіткнення з тим автомобілем, та його дружина, яка була пасажиром,
отримала тілесні ушкодження, а його автомобіль був пошкоджений на суму 118738
грн.97 коп.;

- протоколом
огляду місця події від 05.08.2007 року, яким було оглянуто місце зіткнення
автомобілів ВАЗ 21124 державний номер НОМЕР_1 та SUZUKI Grand Vitara New державний номер НОМЕР_2 на
перехресті вулиць Пашутіна та Гоголя в м. Кіровограді, оглянуті зазначені
транспортні засоби, зафіксовані їх пошкодження та місце розташування на
перехресті (а.с.3-9);

- висновком
судово-медичної експертизи №308 від 12.10.2007 року про те, що у потерпілої
ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому шиловидного відростка
обох кісток правого передпліччя без зміщення, які могли утворитися при
обставинах ДТП в строк 05.08.2007 року і відносяться до категорії середньої
тяжкості (а.с.30);

- висновком
судової автотехнічної експертизи №1799/18 від 18.10.2007 року, згідно якого
водій автомобіля Suzuki Grand Vitara New не мав
технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2112 шляхом прийняття
мір екстреного гальмування (а.с.35-37);

- протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 01.11.2007 року за участю ОСОБА_2.
в ході якого було визначено розташування автомобілів до ДТП (а.с.52-53);

- висновком
спеціаліста №223 від 17.08.2007 року, згідно якого вартість відновлювального
ремонту автомобіля Suzuki Grand Vitara New державний
номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП з авто товарознавчої точки
зору станом на 06.08.2007 року складає 118738 грн. 97 коп. (а.с.68-107).

Як вбачається з фактичних
обставин справи, досліджених під час судового розгляду, саме водій автомобіля
ВАЗ 21124 ОСОБА_2 не виконала вимоги
дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України «Дати дорогу», що
спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Тим самим
дії засудженої знаходяться у причинному зв'язку з настанням для потерпілої
суспільно-небезпечних наслідків, а тому кваліфікація дій засудженої
ОСОБА_2. за ч. 1 ст. 286 КК України є
правильною.

Доводи захисника засудженої -
адвоката ОСОБА_3. про те, що сам водій
ОСОБА_5 не вжив необхідних заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного
засобу, та що при проведенні автотехнічної експертизи не були враховані
пояснення ОСОБА_2. про наявність перешкоди, яка обмежувала видимість при виїзді
на головну дорогу, не впливають на ступінь вини засудженої, так як саме вона, в
порушення вимог дорожнього знаку 2.1 діючих Правил дорожнього руху України, не
пропустила автомобіль ОСОБА_5., що рухався по головній дорозі, і це призвело до
зазначених вище наслідків. З цих же підстав не підлягають задоволенню і інші
вимоги захисника, викладені в апеляції, стосовно швидкості руху водія ОСОБА_5.
та проведення авто технічної експертизи.

Також не відповідають дійсності і
сумніви захисника стосовно висновків
проведеної по справі судово-медичної експертизи та що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
потерпіла ОСОБА_4 отримала саме середньої тяжкості тілесні ушкодження. Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи в той же день в травмпункті Кіровоградської міської лікарні
швидкої медичної допомоги, після огляду та проведення рентгенограми, потерпілій
ОСОБА_4. був встановлений саме той діагноз, що зазначений і у висновку судово -
медичної експертизи. Свій висновок експерт обґрунтовує двома рентгенограмами
від 05.08.2007 року та від 06.09.2007 року, а також амбулаторною картою лікарні
швидкої допомоги. Крім того, перед проведенням зазначеної експертизи експерт
був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивого
висновку. За таких обставин у колегії суддів нема підстав вважати, що
судово-медична експертиза не відповідає дійсності.

Так як цивільному позивачу ОСОБА_5
злочином була заподіяна матеріальна та моральна шкода, а потерпілій ОСОБА_4
була заподіяна моральна шкода, то суд обґрунтовано, відповідно до досліджених
під час судового слідства доказів, стягнув з засудженої на користь ОСОБА_5.
20223 грн. 35 коп. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, а на
користь ОСОБА_4 3000 грн. моральної шкоди.

Призначаючи засудженій ОСОБА_2
покарання, суд у повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого нею
злочину, її особу, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання, в тому
числі і те, що вона за місцем проживання характеризується посередньо, злочин
вчинила вперше, з необережності, а тому обґрунтовано призначив їй покарання у
виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керувати всіма
видами транспортних засобів на 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України
звільнив її від відбування основного
покарання з випробуванням.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів підстав для скасування вироку не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника засудженої -
адвоката ОСОБА_3. залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 21 квітня 2008 року стосовно ОСОБА_2 - без
зміни.

Судді: