Справа № 383/183/15-к
Провадження № 1-кп/383/36/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця радгоспу «Озинський» Озинського району, Саратовської області, Російської Федерації, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , не працюючого, офіційно розлученого, маючого 3 малолітніх дітей, росіянина, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, раніше судимого:
- 11.04.2012 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження за наступних обставин.
05 лютого 2015 року близько 23 години 20 хвилин ОСОБА_3 знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень підійшов до останньої та обома руками, схопив її за верхній одяг та повалив на підлогу, де в подальшому сів зверху на неї та однією рукою схопив її за горло, а іншою закривав рота, щоб вона не кричала. В результаті цього ОСОБА_5 отримала два садна на шиї по лівій боковій поверхні, садно на правому колінному суглобі по передній поверхні, синець на лівому колінному суглобі, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 17 від 12.02.2015 року, проведеної Бобринецьким міжрайонним відділенням СМЕ, відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення беззастережно визнав себе винним, за обставин викладених у обвинувальному акті та пояснив, що потерпіла ОСОБА_5 є його колишньою дружиною з якою вони мешкають в одному будинку та мають трьох спільних дітей. 05.02.2015 року чекав потерпілу з роботи, так як вже було пізно, діти вже спали, а потерпіла прийшла і коли обвинувачений запитав чого так пізно потерпіла почала голосно розмовляти, а обвинувачений хотів її заспокоїти. У скоєному злочині щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 залишила питання стосовно міри покарання на розсуд суду.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд врахувавши думку учасників кримінального провадження провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Злочинні дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Обставини, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно розлучений, має на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не значиться, на обліку у військовому комісаріаті не знаходиться.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зваживши всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без виправних робіт.
Тому, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, думку прокурора, суд вважає що покарання обвинуваченому повинно бути в межах санкції статті обвинувачення, з наданням йому шансу виправитись без виправних робіт.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого.
Судові витрати та речові докази по провадженню відсутні.
Цивільний позов потерпілою не заявлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368 - 371, 373-375, 392, 394 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1