Справа № 455/221/15-к
Провадження № 1-кп/455/50/2015
ВИРОК
Іменем України
16 березня 2015 року

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старий Самбір кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2015 року за № 0000089 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Княжпіль Старосамбірського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судженого; у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:
12.02.2015 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у селі Княжпіль Старосамбірського району Львівської області вибив двері до будинку АДРЕСА_2 , зламавши накладний замок та розбивши три скляні шибки, і без дозволу проник до житлового будинку ОСОБА_5 , де грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, безпричинно намагався побити потерпілого, а коли той втік з дому, зламав дерев`яний стілець, скинув зі столу скатертину з посудом, побив ОСОБА_6 , який перебував в гостях у ОСОБА_5 , заподіявши йому легкі тілесні ушкодження.

Ці дії ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковані за ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у незаконному проникненні до чужого житла та у вчиненні хуліганських дій і показав, що 12.02.2015 року ввечері перебуваючи у нетверезому стані та помилково вважаючи, що ОСОБА_5 викрав його лісоматеріали, увірвався до його житлового будинку АДРЕСА_2 , розбивши пару шибок у вхідних дверях. У будинку намагався побити ОСОБА_5 , а коли той втік з дому, поламав у вітальній кімнаті спинку стільця, скинув зі столу скатертину із посудом та намагався побити гостя ОСОБА_5 ОСОБА_6 , а оскільки той ухилявся від ударів, то схопивши його за плечі, наніс головою удар в обличчя, розбиши ніс. Шкодує, що так сталося, але уже вибачився перед потерпілими, відшкодував заподіяну злочином шкоду, відремонту-вавши двері, замки, стілець. Просив суворо його не карати, обіцяв, що подібне більше не повториться.

Винність ОСОБА_4 повністю підтверджується показаннями потерпілих, дослідженим у судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 показав, що 12.02.2015 року знаходився вдома у будинку АДРЕСА_2 . В гостях у нього перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Несподівано почув дзвін розбитого скла і пішов подивитися що сталося. З порога кімнати побачив, що розбиті дві скляні шиби вхідних дверей. Через розбиті шибки побачив на подвір`ї п`яного односельчанина ОСОБА_4 , якому звелів забиратися з геть і повернувся до своїх гостей. Проте через кілька хвилин почув грюкіт у вхідні двері і тріск дерева. Не встиг вийти до веранди, як у кімнату без дозволу вломився ОСОБА_4 , який нецензурно виражаючись та безпри-чинно погрожуючи розправою, замахнувся на нього ногою. Він ухи-лився від цього удару, але ОСОБА_4 продовжуючи викрикувати образи, замахнувся на нього рукою. Ухилившись і від цього удару він вибіг з дому і пішов до сусіда ОСОБА_8 , від якого зателефонував у міліцію. Коли повернувся, в будинку уже нікого не було. Через деякий час ОСОБА_4 вибачився перед ним, вставив замок, шибки, відремонтував двері та стілець, тому пробачив йому і не настоює на суворому покаранні.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дав ана-логічні показання і, крім того доповнив, що після того, як ОСОБА_5 вибіг з будинку, ОСОБА_4 почав приставати до нього. Він ухилявся від ударів, відштовхнув ОСОБА_4 , але той перекинувши стілець та зірвавши зі столу скатертину, схопив його руками за плечі і розмахнувшись умисно наніс йому удар головою в обличчя, розбивши ніс. В той час ОСОБА_9 забрав ОСОБА_4 , а він вибіг на вулицю, де снігом зупинив кров з розбитого носа. Після того ОСОБА_9 та ОСОБА_4 пішли з господарства Яреми. Через деякий час додому повернувся ОСОБА_5 і він також зайшов до будинку, де побачив пошкоджені двері, розбиті шибки, поламаний замок.

Оскільки ОСОБА_4 вибачився перед ним, претензій до нього не має та не настоює на суворому покаранні.

Із дослідженого судом протоколу огляду місця події житлового будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 , та фототаблиць до нього вбачається, що станом на 13.02.2015 року вхідні двері пошкоджені, розбиті дві шиби розміром 70х32.5 см та 32.5х16 см, пошкоджений замок, поламана спинка стільця у кімнаті, на столі перекинутий посуд, підсвічник, попільничка.

Згідно накладної ПП «Полупанець» вартість відновлення пош-коджених дверей та стільця 1185 гривень.

У відповідності із висновком судмедексперта № 17 від 16.02 2015 року у ОСОБА_6 виявлено крововиливи та садна лівої та правої бокової поверхонь носа, які могли утворитися від дії твердого предмета 12.02.2015 року, відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження.

Аналіз цих належних, допустимих доказів у сукупності із по-казаннями потерпілих, підсудного дає підстави вважати доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, оскільки він незаконно, без дозволу, зламавши двері та замок проник до чужого житла, а також у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, оскільки він умисно грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю увірвавшись до чужого житла, з особливою зухвалістю влаштував безлад у домі, пошкодив чуже майно, заподіяв тілесні ушкодження потерпілому.

При обранні виду і розміру покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного, який позитивно характеризується, у вчиненому розкаявся, відшкодував заподіяну злочином шкоду, перед потерпілими вибачився і вони не настоююють на суворому покаранні, що слід вважати пом`якшуючими покарання обставинами. Обставиною, що обтяжує покарання підсудному у цьому кримінальному провадженні є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе таким покаранням, як обмеження волі із застосуванням ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.368, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та обрати йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та обрати йому покарання 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування цього покарання, якщо на протязі 1 (одного) року він не вчинить нового злочину, а у відповідності зі ст.76 КК України не виїзджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

На цей вирок протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Суддя