АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-сс/793/523/13 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ст. 184, 200, 201 КПК
України Чепурний В.П. Доповідач в
апеляційній інстанції Безверхий І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2013 р. Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючогоБезверхого І.В.,

суддівЛітвінцева В.М., Ятченка М.О.,

за участю: прокурораСидорова Г.Ю.,

регіонального координатора зі зв"язків
із громадськістю Уповноваженого
Верховної Ради України з прав
людиниБатчаєва В.К.,

при секретаріЧорній Я.Ю.,

адвокатівОСОБА_6, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси матеріали
кримінального провадження за
апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в
інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на
ухвалу слідчого судді Соснівського
районного суду м. Черкаси від 09 грудня
2013 року, якою відмовлено у задоволенні
клопотання захисника ОСОБА_8 в
інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про
зміну запобіжного заходу із тримання
під вартою на заставу підозрюваному

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и л а :

Органами досудового слідства ОСОБА_7
підозрюється в тому, що він, 10.07.2012 р.
близько 10.00 год. спільно з
невстановленими досудовим слідством
особами зайшли в частину нежитлових
приміщень адміністративно-побутового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, в яких станом на 10.07.2012 р.
розміщувалася Черкаська філія ПАТ
«Західінкомбанк» (), для
здійснення на підставі рішення
господарського суду у Волинській
області від 05.10.2010 р. за позовом ПП
«Ірома» до ПАТ «Західінкомбанк» про
стягнення з ПАТ «Західінкомбанк» ( 43005
м. Луцьк проспект Перемоги, 15 код за
) на користь приватного
підприємства «Ірома» (43005 м. Луцьк пр-кт
Перемоги, 15 ) 308 060, 68 грн.
заборгованості по орендній платі; 19 885,
90 грн. пені, примусового виселення та
звільнення ЧФ ПАТ «Західінкомбанк»
займаних приміщень, які є частиною
нежитлового
адміністративно-побутового будинку,
разом з прилеглими господарськими
будівлями, загальною площею 362,5 кв.м. і
розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Але у
той же день головним державним
виконавцем Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції ОСОБА_9 було прийнято рішення
про зупинення виконавчого провадження
та винесена відповідна постанова, про
що відразу ж було повідомлено ОСОБА_7 і
оголошено про негайне припинення
процедури виселення. Однак ОСОБА_7
вказав, що він є власником приміщення
на підставі свідоцтва про право
власності серії ЯЯЯ 151447 від 25.07.2005 р.,
виданого Виконавчим комітетом
Черкаської міської ради, згідно
договору дарування, за яким ОСОБА_7 був
обдарований ПП «Ірома» частиною
нежитлового
адміністративно-побутового будинку,
разом з прилеглими господарськими
будівлями, загальною площею 362,5 кв.м. і
розташованих за адресою: АДРЕСА_2, та
спільно з невстановленими досудовим
слідством особами, яких особисто
запросив до приміщення банку,
розмістилися у всіх службових
приміщеннях банку і останні, діючи
відповідно вказівки ОСОБА_7, порушуючи
встановлений порядок здійснення
господарської діяльності ЧФ ПАТ
«Західінкомбанк», заблокували вхідні
двері банку, спричинивши перешкоду для
проходу клієнтів вказаної установи,
стали замінювати замки дверей та
деякий час не випускали із приміщення
працівників банку, чим протидіяли
законній господарській діяльності
банку.

Наступного дня 11.07.2013 р., ОСОБА_7
дозволив працівникам банку винести
рухомі матеріальні цінності, але
внаслідок дій вказаних осіб на протязі
часу з 10.07.2013 р. до 14.07.2013 р. банк фактично
не міг виконувати свої функції з
обслуговування клієнтів та надання
банківських послуг.

20.02.2013 р. відомості про кримінальне
правопорушення внесено до ЄРДР за
№0000528 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 206
КК України.

Крім того, в період часу із 11.07.2012 р. по
12.07.2012 р. спільно з невстановленими
досудовим слідством особами, після
захоплення приміщення нежитлового
адміністративно-побутового будинку,
разом з прилеглими господарськими
будівлями, і розташованих за адресою:
АДРЕСА_2 та примусового виселення
працівників ЧФ ПАТ «Західінкомбанк»,
яке відбулось 10.07.2012 р., повернули деякі
належні банку речі, шляхом виносу цих
речей на вулицю, із захоплення
Черкаської філії ПАТ «Західінкомбанк».
При проведенні перевірки повернутих
товарно-матеріальних цінностей ЧФ ПАТ
«Західінкомбанк» було виявлено, що
внаслідок протиправних дій
вищезазначених осіб відсутні
товарно-матеріальні цінності, які
перебувають на балансі ЧФ ПАТ
«Західінкомбанк», а саме: кондиціонер LG
24НР вартістю 6 780,80 грн. (інвентарний
№203), кондиціонер МС, вартістю 7 100,00 грн.
(інвентарний №37), модуль МГП-25 з ПЕ,
вартістю 7 236,00 грн. (інвентарний №64),
фільтр ВСП-1, вартістю 1 425,00 грн.
(інвентарний №50), металопластикова
конструкція та двері, вартістю 17 628,00
грн. (інвентарний №54), захисний ролет,
вартістю 1 600,00 грн. (інвентарний №140),
системи охоронної сигналізації та
відеоспостереження, вартістю 34 670,18 грн.
(інвентарний №55), система оповіщення та
АПС, вартістю 21 946,42 грн. (інвентарний
№53), засоби електропостачання,
вартістю 8 435,78 грн. ( інвентарний №8),
рекламний світовий ґанок, вартістю 8
650,00 грн. (інвентарний №66), мережева
сітка, вартістю 20 615,34 грн. (інвентарний
№178), полотно дверне металеве, вартістю
3 355,77 грн. Крім того, були виконані
ремонтно-будівельні роботи у
вищевказаному приміщенні на загальну
суму 83 869,42 грн. В загальному ЧФ ПАТ
«Західінкомбанк» були спричинені
матеріальні збитки на загальну суму 223
292,71 грн., що більше ніж у 416 разів
перевищує неоподатковуваний мінімум
доходів громадян.

20.02.2013 р. відомості про кримінальне
правопорушення внесено до ЄРДР за
№0000531 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186
КК України.

Крім того, до Придніпровського РВ в м.
Черкаси УМВС України в Черкаській
області надійшло для проведення
досудового розслідування ще одне
кримінальне провадженні відносно
ОСОБА_7

Так, він підозрюється органом
досудового розслідування і в тому, що
05.10.2011 р. о 12.08 год., проник з титульної
сторони будинку 11 по вул.
Шолом-Алейхема в м. Львів, через
аварійний вхід до підвального
приміщення будівлі та надав вказівку
невстановленим досудовим слідством
особам заварити металеві двері, які
слугують основним входом до
підвального приміщення вказаного
будинку, після чого без будь-якого
попередження керівництва банку
вимкнув тумблера електропостачання,
чим повністю паралізував роботу
Львівської філії ПАТ «Західінкомбанк»,
про що свідчить акт про відключення
постачання електроенергії від 05.10.2013 р.
В подальшому, продовжуючи протидіяти
законній господарській діяльності
Львівської філії ПАТ «Західінкомбанк»,
вимагаючи звільнити займані банком
приміщення, порушуючи встановлений
законодавством порядок виселення та
звільнення займаних приміщень,
продовжуючи створювати умови, за яких
здійснення банком своєї діяльності по
обслуговуванню платежів клієнтів та
задоволення вимог вкладників, охорони
касового вузла та сховища, 27.10.2011 р.
здійснив пошкодження каналізаційних
труб, внаслідок чого було затоплено
приміщення банку, а саме хол банку,
сейфову кімнату та депозитарій
каналізаційними водами, чим спричинено
знищення та пошкодження документації
та матеріальних цінностей банку.

Він же, 23.01.2012 р. здійснив відключення
телефонного зв'язку, Інтернету та
зв'язку з НБУ в займаному Львівською
філією ПАТ «Західінкомбанк»
приміщенні, шляхом пошкодження та
відключення кабелів постачання даних
послуг, та 23.02.2012 р. надавши вказівку
невстановленим досудовим
розслідуванням особам замурувати вхід
до філії банку, встановити решітку на
вхідних дверях, заварити аварійний
вихід, встановити решітки на вікнах
валютного та комп'ютерного відділів,
чим повністю заблокував доступ до
вказаного приміщення.

26.03.2013 р. відомості про кримінальне
правопорушення внесено до ЄРДР за №
0000092 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 206 ч. 1
КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання
адвоката ОСОБА_8 в інтересах
підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя в
оскаржуваній ухвалі від 09.12.2013 року
зіслався на те, що підозрюваний ОСОБА_7
переховувався від органів досудового
розслідування, по місцю своєї
реєстрації не проживав, на
неодноразові виклики до слідчого не
з'являвся, чим перешкоджав здійсненню
розслідування вказаного кримінального
провадження.

Також, слідчий суддя зазначив в ухвалі,
що за перевірених даних апеляційним
судом Черкаської області станом на
20.11.2013 року під час прийняття ним
рішення про задоволення клопотання
слідчого про зміну запобіжного заходу
із застави на тримання під вартою
підозрюваному ОСОБА_7 і вже існуючих
висновків про стан здоров"я
підозрюваного медпрацівниками було
встановлено, що даних на момент огляду
загострення хвороб у підозрюваного
немає, останній не потребує
госпіталізації до лікарні швидкої
медичної допомоги. Також, після
перебування підозрюваного у
вищезазначеній медичній установі
ніхто із учасників сторін
обвинувачення чи то захисту не надав
ніяких медичних документів про
ускладнення стану здоров"я
підозрюваного із додатковим
обстеженням останнього після 20.11.2013
року. Як зазначив слідчий суддя у
рішенні, висновки подані стороною
захисту, які були здійснені після 20.11.2013
року, проведені за документами без
присутності самого підозрюваного
ОСОБА_7

Також, слідчий суддя зіслався у
оскаржуваній ухвалі на наявність
ризиків, передбачених ст. 177 КПК
України, а зокрема на те, що
підозрюваний може і надалі
переховуватися від органів досудового
розслідування і суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
слідчого судді суду першої інстанції
адвокат ОСОБА_6, діючи в інтересах
підозрюваного ОСОБА_7, подав апеляцію, в
якій просив вказану ухвалу слідчого
судді від 09.12.2013 року скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
задоволити клопотання сторони захисту
та змінити міру запобіжного заходу
ОСОБА_7 із тримання під вартою на
заставу в розмірі 91.760 грн., тобто у
розмірі, визначеному ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 14.10.2013 року та звільнити ОСОБА_7
з-під варти негайно.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог посилається на те, що у
матеріалах провадження відсутні
будь-які докази того, що ОСОБА_7
переховувався від органів досудового
розслідування; знищив, сховав або
спотворив будь-яку із речей чи
документів, які мають істотне значення
для встановлення обставин
кримінального правопорушення;
незаконно впливав на потерпілого,
свідка, іншого підозрюваного,
обвинуваченого, експерта, спеціаліста;
перешкоджав кримінальному провадженню
іншим чином; вчинив інше кримінальне
правопорушення чи продовжив
кримінальне правопорушення, у якому
підозрюється, обвинувачується.

Також зазначає, що в період з 07.11.2013 року
по даний час органом досудового
розслідування не було проведено жодних
процесуальних дій, до яких залучався б
ОСОБА_7

Крім того, адвокат ОСОБА_6 вказує, що
подальше перебування ОСОБА_7 під вартою
без рекомендованого йому лікування і
медичної допомоги може мати наслідком
нелюдське і таке, що принижує гідність,
поводження, яке сягатиме рівня
порушень ст. 3 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року.

В доповненні до вищезазначеної
апеляції захисника підозрюваного
ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 інший його
захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримує
позицію свого колеги - адвоката ОСОБА_6,
а також зазначив, що оскаржувана ухвала
слідчого судді місцевого суду від
09.12.2013 року підлягає скасуванню з
підстав неповноти судового розгляду,
невідповідності висновків суду,
викладених у судовому рішенні,
фактичним обставинам кримінального
провадження, порушення вимог
кримінального процесуального закону.
Зокрема на думку захисника
підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8
оскаржувана ухвала слідчого судді не
містить ані чіткого визначення
законодавчих підстав для відмови у
задоволенні клопотання захисника
ОСОБА_8 про зміну підозрюваному ОСОБА_7
запобіжного заходу з тримання під
вартою на заставу, ані дослідження та
обгрунтування достовірності обраних
судом підстав у контексті конкретних
фактичних обставин вчинення злочину,
врахування особи винного та інших
обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст. 177
КПК).

Заслухавши суддю-доповідача,
думку прокурора, який заперечував
проти задоволення апеляції захисника
підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6
та вважавшого рішення слідчого судді
місцевого суду від 09.12.2013 року законним
і обгрунтованим, думки адвокатів:
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про задоволення
апеляції адвоката ОСОБА_6 в інетерсах
підозрюваного ОСОБА_7, перевіривши і
дослідивши матеріали справи та
обміркувавши над доводами апеляції,
колегія суддів приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів
провадження, ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 20.11.2013 року
ухвалу слідчого судді Соснівського
районного суду м. Черкаси від 23.10.2013
року, якою відмовлено у задоволенні
клопотання слідчої Ходосовської О.В.
про зміну запобіжного заходу із
застави на тримання під вартою
підозрюваному ОСОБА_7 - скасовано;
винесено нову ухвалу, якою задоволено
клопотання слідчого Придніпровського
РВУМВС України в Черкаській області
Ходосовської О.В. про зміну запобіжного
заходу із застави на тримання під
вартою підозрюваному ОСОБА_7 терміном
на 60 днів. Термін дії цієї ухвали
закінчується 28.12.2013 року.

Відповідно до вимог ст. 203 КПК України
ухвала про застосування запобіжного
заходу припиняє свою дію після
закінчення строку дії ухвали про
обрання запобіжного заходу, ухвалення
виправдувального вироку чи закриття
кримінального провадження в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК
України, метою застосування
запобіжного заходу є забезпечення
виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних
обов'язків та запобігання спробам
перешкоджати проведенню кримінального
провадження.

Підставою застосування запобіжного
заходу є наявність обґрунтованої
підозри у вчиненні особою
кримінального правопорушення та
наявність достатніх ризиків, які дають
достатні підстави вважати, що вказані
особи можуть здійснювати дії по
перешкоджанню встановлення істини по
справі.

Запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою є винятковим запобіжним
заходом, який застосовується виключно
у разі, якщо прокурор доведе, що жоден
із більш м'яких заходів не зможе
запобігти ризикам, передбаченим ст. 177
цього Кодексу.

Як встановлено по даній справі, ОСОБА_7
підозрюється у вчиненні кількох
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.4 ст. 186, ч.1,2 ст. 206 КК
України за одне з яких передбачене
покарання у вигляді позбавлення волі
на строк від 7 до 10 років і яке
класифікується як тяжке.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд
апеляційної інстаннції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно до листа-роз'яснення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04.04.2013 р. за № 511-550/0/4-13 «Про
деякі питання порядку застосування
запобіжних заходів під час досудового
розслідування та судового провадження
відповідно до Кримінального
процесуального кодексу України», п. 20
якого передбачає, що дія ухвали про
застосування запобіжного заходу
припиняється після закінчення строку
дії ухвали про обрання запобіжного
заходу, ухвалення виправдувального
вироку чи закриття кримінального
провадження.

Тобто на даний час діє вищезазначена
ухвала апеляційного суду від 20.11.2013
року, якою задоволено клопотання
слідчого Придніпровського РВУМВС
України в Черкаській області
Ходосовської О.В. про зміну запобіжного
заходу із застави на тримання під
вартою підозрюваному ОСОБА_7 терміном
на 60 днів. Термін дії цієї ухвали
закінчується 28.12.2013 року.

Згідно вимог ч.1 ст. 201 КПК України
підозрюваний, обвинувачений, до якого
застосовано запобіжний захід, його
захисник, має право подати до місцевого
суду, в межах територіальної
юрисдикції якого здійснюється
досудове розслідування, клопотання про
зміну запобіжного заходу.

Але, згідно вимог ч.5 ст. 201 КПК України
слідчий суддя, суд має право залишити
без розгляду клопотання про зміну
запобіжного заходу, подане раніше 30
днів з дня постановлення попередньої
ухвали про застосування, зміну або
відмову у зміні запобіжного заходу,
якщо у ньому не зазначені нові
обставини, які не розглядалися слідчим
суддею, судом.

Як видно з матеріалів провадження і як
вірно зазначив в оскаржуваній ухвалі
слідчий суддя, після медичного огляду
підозрюваного ОСОБА_7 в приймальному
відділенні „Третьої Черкаської
міської лікарні ШМД" 20.11.2013 року лікарем
кардіологом, який на момент огляду
даних за загострення хвороби ОСОБА_7 не
встановив і останній не потребував
госпіталізації до даного медичного
закладу на даний час (станом на 20.11.2013
року), після перебування підозрюваного
ОСОБА_7 у вищезазначеному медичному
закладі ніхто із учасників сторін
обвинувачення чи то захисту не надав
ніяких медичних документів про
ускладнення стану здоров"я із
обов"язковим додатковим обстеженням
ОСОБА_7 вже після 20.11.2013 року (див. копія
медичної довідки „Третьої Черкаської
міської лікарні ШМД" від 20.11.2013 року за
№ 3193 за підписом головного лікаря
ОСОБА_10). Висновки, які були надані
стороною захисту і які були
виготовлені вже після 20.11.2013 року, були
проведені лише на підставі документів,
але без огляду та обстеження самого
підозрюваного ОСОБА_7

Тобто, апеляційним судом при прийнятті
вищезазначеного рішення 20.11.2013 року про
зміну запобіжного заходу із застави на
тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_7 всі обставини на які
посилається сторона захисту
підозрюваного ОСОБА_7, в тому числі і
які стосуються стану його здоров"я та
характеризуючі його дані, були
предметом дослідження та розгляду
судом апеляційної інстації при
прийнятті рішення 20.11.2013 року.

Колегія суддів вважає, що на даний час
апеляційна інстанція згідно норм
діючого кримінального процесуального
законодавства не може ревізувати своє
ж рішення, яке було прийняте і ухвалене
щодо підозрюваного ОСОБА_7 20.11.2013 року.

А крім того, колегія суддів звертає
увагу, що на час розгляду
вищезазначеної апеляції сторони
захисту підозрюваного ОСОБА_7
вбачається, що згідно письмового
супровідного листа за підписом першого
заступника прокурора м. Черкаси С.
Іванова від 13.12.2013 року за № 209-29444 вих.13
в порядку ст. 291 КПК України на адресу
Придніпровського районного суду м.
Черкаси направлено обвинувальний акт
відносно ОСОБА_7 у кримінальному
провадженні, внесеному до ЄРДР за №
0000528 від 20.02.2013 року, для розгляду
по суті. 13.12.2013 року канцелярією
Придніпровського районного суду м.
Черкаси вищезазначений обвинувальний
акт відносно ОСОБА_7 з реєстром
матеріалів досудового розслідування
був отриманий (див. письмовий
супровідний лист за підписом першого
заступника прокурора м. Черкаси С.
Іванова від 13.12.2013 року за № 209-29444 вих 13
в мат. справи).

Тобто, на час розгляду
апеляційною інстанцією вищезазначеної
апеляції сторони захисту
підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу
слідчого судді місцевого суду від
09.12.2013 року, якою відмовлено у
задоволенні клопотання захисника
ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного
ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із
тримання під вартою на заставу
підозрюваному ОСОБА_7, судовий контроль
на стадії досудового слідства по
даному кримінальному провадженню вже
закінчився, так як вищезазначене
кримінальне провадження з
обвинувальним актом скероване до суду
першої інстанції для розгляду його по
суті і в даний час всі питання в частині
обрання, зміни чи скасування
запобіжного заходу підозрюваному
ОСОБА_7 будуть вирішуватися судом
першої інстанції під час розгляду
даного кримінальноого провадження
згідно норм чинного КПК України.

А тому, виходячи з вищенаведених
обствин по справі колегія суддів
вважає за необхідне відмовити стороні
захисту підозрюваного ОСОБА_7 в
задоволенні її апеляційних вимог, а
ухвалу слідчого судді місцевого суду
від 09.12.2013 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 194, 200, 201, 309, 404, 405, 407,
418, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

В задоволенні апеляції захисника
підозрюваного ОСОБА_7- адвоката ОСОБА_6 -
відмовити.

Ухвалу слідчого судді
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 09 грудня 2013 року, якою відмовлено у
задоволенні клопотання захисника
ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного
ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із
тримання під вартою на заставу
підозрюваному ОСОБА_7 - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді