У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів за участю прокурора

Скотаря А.М., Пивовара В.Ф.,
Сорокіної О.А.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 5 липня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Херсонської області на постановлене судове рішення щодо засудженого ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Вироком Скадовського районного суду
Херсонської області від 3 серпня 2006
року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

в силу
ст.89 КК України не судимого,

-за ч.1
ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі;

-за ч.2
ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, в силу ст.70 КК України за
сукупністю злочинів на 2 роки позбавлення волі, а на підставі ст.75 КК України
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2
роки та покладено обов”язки, передбачені ст.76 КК України.

В апеляційному порядку справа не
розглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за
те, що він 29 жовтня та 18 листопада 2004 року у м.Скадовську двічі придбав у
ОСОБА_2 медичний шприць з наркотичною речовиною, який незаконно зберігав при
собі для особистого вживання.

У касаційному поданні у зв”язку
із неправильним застосуванням судом кримінального закону при кваліфікації дій
ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст.309 КК України і м”якістю призначеного ОСОБА_1
покарання, прокурор просить скасувати вирок і направити справу на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому
задовлленню.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні зазначених дій суд у вироку обгрунтував дослідженими у судовому
засіданні доказами, зокрема, показаннями самого ОСОБА_1, який вину визнав
повністю і що, по суті, у касаційному поданні прокурора не оспорюється.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст.309 КК України кваліфіковано вірно.

Разом з тим, відповідно до ст.65 КК України та роз”яснень, що містяться у
п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року “Про
практику призначення судами кримінального покарання”, у кожному конкретному
випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом”якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила
злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення
та попередження нових злочинів.

Суд, звільняючи ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, належним
чином не мотивував у вироку таке рішення, не врахував дані про його особу та
ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Так, ОСОБА_1 на протязі 20 днів двічі вчинив умисні злочини, які відповідно
до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, при цьому
повторне придбання наркотичного засобу без мети збуту він вчинив після того, як
стосовно нього 16 листопада 2004 року вже було порушено кримінальну справу.

За місцем проживання ОСОБА_1
характеризується як особа, яка не працює, помічався у вживанні наркотичних
засобів, підтримує тісні стосунки з раніше судимими особами та згідно з
довідкою Скадовської районної лікарні перебуває на обліку у лікаря нарколога з
діагнозом “опійна наркоманія”.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене
ОСОБА_1 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та його особі, а
тому вирок щодо нього підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий
судовий розгляд для постановлення рішення, яке б відповідало вимогам закону.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора
Херсонської області задовольнити частково.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 3 серпня 2006
року щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Коновалов В.М.
Скотарь А.М.
Пивовар В.Ф.