АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/867/15 Справа № 178/1641/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровськ кримінальне провадження №0001851 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 , на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2015 року у кримінальному провадженні №000508 відносно:
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кринички Дніпропетровської області, громадянки України, маючої вищу освіту, заміжньої, виховуючої малолітню доньку 2011 року народження, раніше працюючої головним спеціалістом сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Криничанському районі Дніпропетровської області, раніше не судимої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , -
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, ч. 3 368 КК України, -
За участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
її захисника ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винною та засуджено :
-за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.368 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, строком на два роки, без конфіскації майна та без спеціальної конфіскації.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину, своєю поведінкою виправдає надану їй довіру та виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 3-4 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.
В апеляційній скарзі:
-прокурор, не оскаржуючи доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що даний вирок є незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Посилається, що ОСОБА_7 скоїла кримінальне правопорушення, перебуваючи на посаді головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру, їй було присвоєно 15 ранг сьомої категорії державного службовця. Прокурор під час судових дебатів, просив суд призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 54 КК України, мотивуючи це тим, що вона засуджена за тяжкий злочин, і позбавлення останньої рангу державного службовця, показало б безкомпромісну позицію держави у сфері боротьби з корупцією та особами, що вчинили корупційні правопорушення. Однак суд, в порушення вимог ст. 54 КК України, не позбавив ОСОБА_7 15 рангу сьомої категорії державного службовця.
Просить вказаний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.368 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, строком на 2 роки, без конфіскації майна та без спеціальної конфіскації. На підставі ст. 75 КК України просить звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину, та виконає обов`язки, передбачені п.п.3-4 ч.1 ст. 76 КК України. На підставі ст.54 КК України просить позбавити ОСОБА_7 15 рангу сьомої категорії державного службовця.
Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 визнано винною за скоєння кримінальних правопорушень при наступних обставинах.
ОСОБА_7 перебуваючи згідно наказу № 02-К від 02 січня 2013 року на посаді головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у Криничанському районі Дніпропетровської області, маючи 15 ранг 7 категорію державного службовця, 28 серпня 2014 року, близько 14.20 год., знаходячись у своєму кабінеті, у будівлі відділу Держземагенства за адресою: смт.Кринички, вул. Центральна, буд.12, реалізуючи злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду- дії з використанням наданого їй службового становища, шляхом вимагання неправомірної вигоди, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, сказала ОСОБА_9 передати її чоловіку ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 5000 грн., за присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, площею 46,5469 га, розташованій на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_11 ..
В той же день, близько 14.30 год. ОСОБА_9 , виконуючи вимогу ОСОБА_7 , передав її чоловіку ОСОБА_12 грошові кошти у розмірі 5000 грн. у вигляді неправомірної вигоди за присвоєння кадастрового номеру вказаній земельній ділянці. В подальшому вказані кошти було вилучено у ОСОБА_12 працівниками органів внутрішніх справ.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, думку ОСОБА_7 , та її адвоката ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, прохали вирок залишити без змін, проаналізувавши та обговоривши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, а вирок скасувати, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, про кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.368 КК України в апеляції не оскаржуються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Разом з тим, колегією суддів перевірено обґрунтованість призначення покарання обвинуваченій.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно вимог ст.65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання за скоєний злочин суд врахував, що вона раніше не судима, щиросердно розкаялась у скоєному, має на утриманні малолітню дитину. Тому обгрунтовано призначив їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна та без спеціальної конфіскації, а також правильно звільнив її від призначеного покарання, з іспитовим строком на 2 роки, поклавши обов`язки передбачені ст. 76 ч. 1 п.п. 3-4 КК України. Обґрунтованість призначення в цій частині покарання в апеляційному порядку не оскаржується.
Разом з тим, згідно положень ст.54 КК України засуджена за тяжкий злочин особа, яка має ранг може бути позбавлена за вироком суду цього рангу. Колегія суддів, виходячи з вимог Закону, вважає, що ті види покарань, які застосовуються як додаткові, крім штрафу і конфіскації майна, можуть призначатися й тоді, коли вони не вказані в санкції закону. В такому разі рішення про призначення додаткового покарання, наведене в резолютивній частині вироку, має містити посилання на статтю Загальної частини КК, якою передбачено умови та порядок застосування цього виду покарання. Відповідно до ч. 2 ст. 52 і ст. 54 КК покарання у вигляді позбавлення рангу є додатковим і може бути застосовано судом лише щодо особи, засудженої за тяжкий чи особливо тяжкий злочин, із наведенням у вироку відповідних мотивів.

Але, як видно з вироку, при призначенні покарання обвинуваченій, суд не врахував, що її засуджено за злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких і призначаючи покарання обвинуваченій, районний суд не прийняв до уваги вимоги вказаної ст.54 КК України, не мотивував рішення щодо необхідності позбавлення ОСОБА_7 15 рангу сьомої категорії державного службовця.
Тому враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченої, на підставі ст.54 КК України, виходячи з того, що ОСОБА_7 засуджена за тяжкий злочин, з використанням свого службового становища, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої додаткове покарання у вигляді позбавлення ОСОБА_7 15 рангу сьомої категорії державного службовця,
В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку про те , що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду згідно ч.2 ст. 409, ст. 414 КПК України в частині призначення покарання ОСОБА_7 , - підлягає скасуванню, та вважає за необхідне відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 420 КПК України ухвалити новий вирок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора, задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання - скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.368 КК Україниу вигляді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, строком на два роки , без конфіскації майна та без спеціальної конфіскації.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину, та відповідно до ст. 76 ч.1 п. п. 3-4 КК України виконає покладені на неї обов`язки:
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_7 15 рангу сьомої категорії державного службовця.
Врешті вирок щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3