Справа
№1-179
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2007
року Ямпільський районний суд Вінницької області в складі

головуючого
судді ЛЮБИНЕЦЬКОЇ-ОНІЛОВОЇ А.Г.

при секретарі ЛОЗІНСЬКІЙ Т.О.

з участю
прокурора НАГІРНЯКА Б.М.

підсудного
ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с Михайлівка
Ямпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта
неповна середня, не працюючого, неодруженого, раніше судимого: вироком
Ямпільського районного суду Вінницької області від 14.03.2006 року за ст.164
ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, вироком Ямпільського районного
суду Вінницької області від 28.03.2007 року за ст.164 ч.2 КК України до 200
годин громадських робіт, за ст.164 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 будучи раніше неодноразово судимим за злісне ухилення від сплати
аліментів, за що судимість не знята та непогашена, неодноразово попереджувався
про необхідність виконання своїх батьківських обов'язків, на шлях виправлення
не став, знову умисно ухиляється від сплати аліментів, стягнутих за рішенням
Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.11.2005 року на користь
ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі по 100 гривень на кожну дитину,
щомісячно, до досягнення ними повноліття, заборгованість по аліментах складає
за шість місяців у сумі 1200 гривень.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у скоєному визнав повністю, суду
пояснив, що не сплачував аліменти і допустив заборгованість, оскільки він ніде
не працює і в центрі зайнятості на облік не став, до сільського голови не
звертався з приводу працевлаштування, хоча неодноразово попереджував ся
державним виконавцем про необхідність платити аліменти.

Потерпіла та
цивільний позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову
заяву про розгляд справи без її участі, у зв'язку із доглядом за малолітніми
дітьми, в заяві зазазначила, що претензій до підсудного не має, при обранні
міри покарання покладається на розгляд суду.

Крім цього, вина
підсудного підтверджена доказами зібраними на попередньому слідстві, а саме:
матеріалами виконавчого провадження (а.с.3-7), заявою ОСОБА_2 (а.с. 8), Актом
державного виконавця (а.с.9), Попередженнями (а.с.11-14), Протоколами допиту
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.25, 26), та іншими матеріалами досудового
слідства, з якими підсудний згідний в повному обсязі, а тому суд відповідно
ст.299 КПК України приходить до висновку про недоцільність дослідження даних
доказів, оскільки вони ніким не оспорюються, суд вважає ці докази правдивими та
обгрунтованими, і такими, які підтверджують вину підсудного у повному обсязі.

Оцінюючи всі
зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного встановленою, а
його дії кваліфікує за ст.164 ч.2 КК України - злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду аліментів на утримання дітей, вчинений особою,
раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

При призначенні
підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєного, так і особу підсудного, який усвідомив свою вину, розкаявся
у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за
місцем свого проживання, потерпіла претензій до нього не має. Зазначені
обставини суд відносить до обставин, що пом'якшують покарання підсудному.

Обставин, які
обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

З врахуванням
вище викладеного, суд вважає, що підсудний може бути виправлений та
перевихований без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним
застосувати йому міру покарання у вигляді громадських робіт у максимальному
розмірі, передбаченому санкцією ст.164 ч.2 КК України.

При розв'язанні
цивільного позову, суд виходить із того, що потерпіла в судове засідання не
з'явилася, в своїй заяві про розгляд справи без її участі заявила, шо претензій
до підсудного не має, однак, не заявила про розгляд цивільного позову без її
участі, а тому на підставі ст.291 КПК України суд не розглядає цивільного
позову та роз'яснює потерпілій її право заявити позов у порядку цивільного
судочинства

При вирішенні
питання щодо міри запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну
силу, суд не має підстав для її зміни чи скасування, а тому вважає необхідним
міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Керуючись
ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним за ст. 164 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді двохсот
сорока годин громадських робіт.

Цивільний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування 1200 гривень майнової шкоди, заподіяної
злочином, - залишити без розгляду. Роз'яснити ОСОБА_2 , що вона має право
заявити позов у порядку цивільного судочинства

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти днів з
наступного дня після його проголошення.