Справа №1-229/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада
2008 року

Берегівський
районний суд Закарпатської області в складі головуючого Фейіра О., при
секретарі Кузьма Т.В., з участю прокурора Фалеса Я.С., захисника ОСОБА_1
перекладача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Берегово справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

уродженцяАДРЕСА_1, мешканцяАДРЕСА_2, зареєстрованого в АДРЕСА_3
циганина, з базовою середньою

освітою, розлученого, проживає у фактичних шлюбних відносинах,

раніше не судимого, не працюючого, громадянина України,

за ч.1 ст.122 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

22 листопада
2006 року біля 09.00 годин ОСОБА_3, знаходячись в будинку АДРЕСА_2, навмисно,
на грунті особистих неприязнених відносин з ОСОБА_4, в ході виниклої сварки
наніс останній п'ять ударів ножем по правому плечу, надпліччю та грудній
клітині справа. В результаті нанесених ножових поранень потерпілій були
заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості з розладом здоров'я
більше 21 дня.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе визнав і пояснив, що він та його
співмешканка проживали в одному будинку з колишньою дружиною та його дітьми.
Між сторонами постійно виникали сварки через порядок користування житлом.
22.11.2006 року біля 09.00 годин між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_4
виникла сварка через спільних дітей. Оскільки ОСОБА_4 зайшла в кімнату
підсудного, він почав її виштовхувати. В цей час до підсудного підбігла його
донька ОСОБА_5 яка бризнула йому в очі з газового балончику. Підсудний на
деякий час втратив зір. В цей час йому почали наносити удари по голові та
спині, тримаючи його за обидві руки. Коли підсудному вдалося визволити одну
руку, він, все ще нічого не бачачи, схопив зі столу перше, що попалося під
руку-ніж, і почав ним розмахуватися. Таким чином він намагався себе визволити.
Потім він дізнався, що наніс доньціОСОБА_6 кілька ножових поранень.

У вчиненому щиро
покаявся, просив його суворо не карати, обіцяв більше не порушувати закон.
Заявлений прокурором позов визнав, а заявлений потерпілою цивільний позов у
розмірі 50 000 грн не визнав, вважав його надуманим.

Крім визнання
вини самим підсудним, його вина доведена показами потерпілої ОСОБА_4, яка в
судзасіданні показала, що 22.11.2006 року біля 09 години між підсудним та її
сестрою ОСОБА_7 виникла сварка. Хвилюючись за сестру, яка була вагітною,
потерпіла вибігла в коридор і побачила, що підсудний тримає в руках палицю і
погрожує нею сестрі. Потерпіла встала між батьком і сестрою, захищаючи її. Тоді
підсудний взяв звідки-то ніж і почав наносити ним удари потерпілій. В цей час
до них підбігла мати потерпілої ОСОБА_4 і вдарила підсудного палкою по голові,
щоб той припинив свої дії. Підсудний на кілька секунд відволікся, що дало
потерпілій, її сестрі та матері можливість втекти. Батько побіг за ними, однак
на сходинках послизнувся і впав. Ствердила, що ніякого газового балончика не
було. В результаті нанесених ножових поранень потерпіла отримала тілесні
ушкодження середньої тяжкості. Пояснила також, що внаслідок протиправних дій
підсудного і отриманих тілесних ушкоджень, потерпілій заподіяно матеріальну
шкоду у розмірі 20000 грн, та моральні страждання, які вона оцінила у 30000
грн, заявивши цивільний позов на загальну суму 50000 грн. При цьому надати суду
докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди не могла. Не могла вона
навести суду достатніх доказів і на підтвердження моральної шкоди саме у
вказаному розмірі.

Оцінюючи зібрані
по справі докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_3. доведеною в умисному
нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто таких, які не є
небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків передбачених ст.121 КК
України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я та дії підсудного
слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України.

Обираючи
підсудному міру покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпечності
вчиненого злочину .

Те, що ОСОБА_3
винним себе визнав, у вчиненому розкаявся, раніше не судимий, суд враховує, як
обставини, що пом'якшують покарання.

Обставин, що
обтяжують покарання винного судом не встановлено.

Враховуючи особу
підсудного, конкретні обставини справи, суд вважає, можливим виправлення та
перевиховання ОСОБА_3. без ізоляції від суспільства.

Заявлений по
справі потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов суд вважає задовольнити частково, а
саме: стягнути з підсудного в користь ОСОБА_4 3000 грн моральної шкоди, в решті
заявлених вимог відмовити, оскільки такі не доведені.

Позов прокурора
в інтересах Берегівської ЦРЛ суд вважає задовольнити повністю, стягнувши з
ОСОБА_3. 574 грн 56 коп витрат на стаціонарне лікування потерпілої в Берегівській ЦРЛ.

Керуючись
ст.ст. 323, 324, 327, 328, 330, 349 КПК України ,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України на 1 ( один) рік позбавлення
волі.

На підставі
ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3. від відбування покарання з
випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.
4 ст.76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_3. періодично з'являтися для
реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи .

Запобіжний
захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній- підписку
про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_3. в користь ОСОБА_4 3000 грн моральної шкоди, а в користь Берегівської
центральної районної лікарні 574 грн 56 коп матеріальної шкоди за стаціонарне
лікування потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_3.
в користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Закарпатській області 243
грн 38 коп судових витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ
по справі: кухонний ніж, що зберігається в кімнаті речових доказів
Берегівського РВ УМВС, після набуття вироком законної сили знищити.

Вирок
оголошений і може бути оскарженим протягом 15 діб з дня його оголошення до
Закарпатського апеляційного суду через цей райсуд.

Головуючий О.О.Фейір