АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/43/15 Справа № 1-кп-19/12 Категорія: ч.2 ст. 187 КК України Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів при секретарі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурораОСОБА_7

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції, ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , адвокатів обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , адвоката обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_9 , адвоката обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_17 на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 червня 2013 р., яким:

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, раніше не

судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишено попередню тримання під вартою.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

громадянина України, українця, в силу ст. 89 КК

України вважається раніше не судимим,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

громадянина України, українця, в силу ст. 89 КК

України вважається раніше не судимий,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Стягнуто з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , судові витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи по 78 грн. 40 коп. з кожного, а також стягнуто солідарно на користь ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 2205 грн. 00 коп. та ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 1450 грн. 00 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_11 07 червня 2012 року, близько 03-30 години за попередньою змовою та разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та двома невстановленими слідством особами, знаходячись неподалік бару «Вітерець», що по вул. Вернигори 7/2, вчинили розбійний напад на ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а саме вони, перебуваючи у вищевказаному місці та у вищевказаний час, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, знаючи про те, що останні мають намір йти додому - почали рухатися за ними до воріт, що огороджують бар «Вітерець», а коли ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вийшли за територію бару, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , рухаючись позаду, штовхнули потерпілого ОСОБА_18 на землю, в результаті чого останній, впавши, відчув фізичний біль, після чого ОСОБА_11 разом з двома невстановленими слідством особами - нанесли удар тупим предметом по голові потерпілому ОСОБА_19 , від якого останній на певний час втратив свідомість, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, носу, травматичного набряку, крововиливів слизової оболонки губ, рани волосяної частини голови, забою м`яких тканин нижньої щелепи зліва, крововиливу, садна правої верхньої кінцівки, садна правої нижньої кінцівки, які згідно висновку експерта № 643/108 від 21.06.2012 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого обвинувачені, продовжили наносити удари ногами по голові потерпілому ОСОБА_18 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу повік обох очей, крововиливу в білкову оболонку правого ока, садна обличчя, забою м`яких тканин голови, крововиливу грудної клітки зліва, садна верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 644/109 від 21.06.2012 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та доки останній не втратив свідомість та не міг чинити опору їх злочинним діям - заволоділи майном гр. ОСОБА_18 , а саме: спортивною чоловічою сумкою вартістю 100 гривень, в якій знаходилися - мобільний телефон «іРhоnе 3gs» в корпусі чорного кольору вартістю 3 200 гривень з сім - карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 10 гривень без грошей на рахунку, картка пам`яті в металічному корпусі на 32 Гб золотистого кольору вартістю 275 гривень, гроші в сумі 920 гривень, обжимний інструмент вартістю 400 гривень, прозвонка кабеля вартістю 100 гривень, SFP - модуль в парі торгової марки «Aluran» вартістю 400 гривень, чим спричинили йому матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 5 405 гривень, та майном гр. ОСОБА_19 , а саме: шкіряною чоловічою барсеткою з ремінцем та ручкою чорного кольору вартістю 250 гривень, в якій знаходився - шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 300 гривень, срібний перстень вагою близько 5 грамів вартістю 300 гривень, ключами від велосипеду, грошами в сумі 600 гривень, пластиковою карткою «Укргазбанку» та депозитною пластиковою карткою «Укргазбанку» на його ім`я, пластиковою карткою «Приватбанку», пластиковою карткою «Укрсоцбанку», чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму в розмірі 1 450 гривень.

ОСОБА_11 , являючись особою, яка раніше вчинила розбій, 24 серпня 2012 року близько 06-30 години, за попередньою змовою та разом з невстановленими слідством особами, знаходячись неподалік приміщення магазину «Карпати», що по вул. Хоменка 14/3 в м. Черкаси, маючи умисел, направлений на заволодіння майном, вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_20 , що виразилося в тому що він, знаходячись у вищевказаному місці та у вищевказаний час, побачивши потерпілого, який рухався зі сторони полігону, що по вул. М.Батицького в м. Черкаси в сторону вул. Смілянська, підійшов до нього та в грубій формі почав провокувати на конфлікт, після чого пальцем руки схопив срібний ланцюжок, який знаходився на шиї у потерпілого ОСОБА_20 та потягнув на себе, в результаті чого ланцюжок розірвався та впав на землю разом зі службовим жетоном, який потерпілий носив на ньому, після чого ОСОБА_20 нагнувся до землі, щоб взяти жетон, а в той час до ОСОБА_11 підійшло декілька невідомих хлопців, які були разом з ним, та почали штовхати ОСОБА_20 , щоб збити його з ніг, а в подальшому, перемістившись ближче до автостоянки, що по АДРЕСА_1 , почали наносити удари по тілу останнього, від яких він упав та тимчасово втратив свідомість, в результаті чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливом (гематомою) м`яких тканин голови, множинними саднами, забоями лівої верхньої кінцівки, грудної клітки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 413 від 12.12.2012 року відносяться: травма голови зі струсом головного мозку, крововиливом (гематомою) м`яких тканин голови - до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а множинні садна, забої лівої верхньої кінцівки, грудної клітки - до категорії легких тілесних ушкоджень, та після того, як потерпілий ОСОБА_20 , скориставшись тим, що увагу нападників відвернули перехожі, які проходили повз них, втік, то виявив відсутність майна, а саме: срібного ланцюжка, вагою близько 30 грамів вартістю 800 гривень, на якому був срібний хрестик з золотим образом Ісуса Христа по центру вагою близько 6 грамів вартістю 700 гривень, гроші в сумі 70 гривень, а всього на загальну суму 1 570 гривень.

Не погоджуючись з вказаним вироком прокурор, який приймав участь у суді першої інстанції, ОСОБА_14 , подав апеляцію, в якій не заперечуючи доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених. Так в ході проведення досудового розслідування та під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнавали, а обвинувачений ОСОБА_11 в ході проведення досудового розслідування неодноразово змінював процесуальну позицію. Крім цього, обвинуваченим ОСОБА_11 за попередньою змовою з невстановленими особами вчинено аналогічне кримінальне правопорушення щодо працівника правоохоронних органів, з умислом на позбавлення життя потерпілого, якому завдяки припиненню злочинних дій іншими особами вдалося втекти від групи нападників. На підставі викладеного в апеляції просив скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2013 р. та постановити по провадженню новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 винними у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, призначити покарання ОСОБА_12 у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, ОСОБА_13 - у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, ОСОБА_11 - у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, в решті вирок залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_13 подав апеляцію з доповненнями від 14.08.2013 року та від 28.08.2013 року, в якій зазначає що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року є незаконним та необґрунтованим з підстав неправильної кваліфікації за ч.2 ст. 187 КК України, оскільки відповідно до п. 2.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджені Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, спричинені ОСОБА_19 тілесні ушкодження не можуть кваліфіковані як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відповідно до ч.10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для органу, який здійснює провадження, в силу викладеного насильство повинно кваліфікуватися як таке, що не є небезпечним для життя та здоров`я, а отже максимум в чому могли би обвинувачуватися засуджені це ч.2 ст. 186 КК України, за умови нового доведення того факту, що події відбувалися цілком згідно показань потерпілих. Також органами досудового слідства та судом не встановлено хто саме заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_19 , тобто застосував насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я, а хто ОСОБА_18 , тобто застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, оскільки його легкі тілесні ушкодження не спричинили короткочасного розладу здоров`я, порушивши при цьому принцип індивідуалізації кримінальної відповідальності. Просив вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року скасувати, та постановити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_17 подав апеляцію, в якій зазначає що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року є незаконним та необґрунтованим, оскільки із самого початку ОСОБА_13 давав послідовні покази про те, що не брав участі у вчиненні розбійного нападу, ці покази він не змінював протягом усього часу, як досудового розслідування так і судового розгляду. Дані покази підтверджуються показами інших підсудних. Також посилання суду на пояснення обвинувачених, які були дані ними у червні 2012 року, є безпідставним, оскільки пояснення не є засобами доказування, доказами можуть бути лише показання, які були дані усно суду. Судом було відхилено в якості доказу невинуватості ОСОБА_13 покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які вказують на те що був конфлікт між ОСОБА_13 і потерпілим ОСОБА_18 , під час якого ОСОБА_23 вдарив потерпілого ногою, в свою чергу потерпілі даного факту не визнають, але його підтверджують незалежні свідки. Просив вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року скасувати та закрити дане кримінальне правопорушення в частині обвинувачення ОСОБА_13 за ч.2 ст. 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_12 подав апеляцію, в якій зазначає, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року є незаконним, необґрунтованим та винесеним з істотними порушеннями кримінально - процесуального закону. Звертає увагу на стан алкогольного сп`яніння потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , а також на те що коли розпочався конфлікт, то він намагався розборонити хлопців, а коли не вийшло, то він пішов додому подалі від проблем. Просив вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_15 подав апеляцію, в якій зазначає що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року є незаконним та необґрунтованим, оскільки відсутні достатні докази вини ОСОБА_12 .. Із наведених судом у вироку доказів вини ОСОБА_12 по епізоду розбійного нападу на ОСОБА_18 та ОСОБА_19 наявні лише покази потерпілих та матеріали досудового розслідування, складені зі слів потерпілих: протоколи усної заяви про злочин, протокол пред`явлення для впізнання. Однак в протоколах усної заяви про злочин потерпілі вказують різні обставини, а протоколи пред`явлення особи для впізнання не можуть бути визнані належними та допустимими доказами в розуміння ст. 85-87 КПК України. Також посилання суду на пояснення обвинувачених, які були дані ними у червні 2012 року, є безпідставним, оскільки пояснення не є засобами доказування, доказами можуть бути лише показання, які були дані усно суду. Судом було відхилено в якості доказу невинуватості ОСОБА_12 покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які підтверджують повну непричетність ОСОБА_12 до події, що відбувалася між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 з одного боку, та потерпілими, з іншого боку. Також, на думку адвоката, кваліфікація дій ОСОБА_12 за ч.2 ст. 187 КК України є неправильна, оскільки відповідно до п. 2.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджені Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, спричинені ОСОБА_19 тілесні ушкодження не можуть бути кваліфіковані як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а про втрату працездатності у висновку експерта взагалі нічого не вказано. Відповідно до ч.10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для органу, який здійснює провадження. В силу викладеного насильство повинно кваліфікуватися як таке, що не є небезпечним для життя та здоров`я, а отже максимум в чому могли б обвинувачуватися засуджені це ч.2 ст. 186 КК України. Просив вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року скасувати, та закрити дане кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_12 ..

Адвокатом обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_16 також було подано апеляцію, в якій він зазначає, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року є незаконним та необґрунтованим, оскільки відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав, під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокуророві або посилатися на них, однак в своєму рішенні суд посилається на них. Сам обвинувачений ОСОБА_12 послідовно, відверто, та не змінюючи покази, як на досудовому слідстві, так і під час судових засідань розповів про події 07.06.2012 року, з яких вбачається, що він не причетний до злочину, так, як побачивши що починається бійка пішов додому. Крім цього покази потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_18 в якості потерпілих, і їх покази, дані при пред`явленні особи для впізнання суттєво не узгоджуються один з одним, але суд зробив на них свої висновки і розцінив як доказ вини ОСОБА_12 судом безпідставно відхилено в якості доказу покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , і залишилися недослідженими безпосередньо в суді покази свідка ОСОБА_24 , який вказував, що ОСОБА_12 участі у бійці не брав, так як пішов додому. Просив змінити вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року, закривши відносно ОСОБА_12 кримінальне провадження за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_11 подав апеляцію, в якій зазначає, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року є незаконним, внаслідок неповноти та однобічності судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, а також внаслідок неправильного застосування кримінального закону, оскільки при ухваленні рішення суд, в порядку ст. 338 КПК України безпідставно не застосував закон України, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України. Окрім того суд не доручив органу досудового розслідування провести слідчі дії, щодо встановлення та притягнення до відповідальності осіб, які також начебто приймали участь у вчиненні вище зазначеного злочину. Що стосується епізоду від 24 серпня 2012 року, то матеріали кримінальної справи повністю сфальсифіковано, зі штучним створенням доказів, а його причетність до вчинення вказаного злочину не підтверджується будь-якими доказами і зокрема, матеріалами кримінальної справи. Просив вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року скасувати, та направити справу на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_9 також подав апеляцію, в якій зазначає що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року є незаконним, та таким що підлягає скасуванню з підстав неправильної кваліфікації складу злочину, що потягнуло його суворість та невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та фактичним обставинам справи. Вважає, що дії ОСОБА_11 підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна. Що стосується епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_20 , то у відповідності до показань свідків та самого ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_20 він не бив, і нічого не забирав, а лише сміявся з нього, дратував та кривлявся, оскільки той був у стані алкогольного сп`яніння та під дією психотропних речовин. Просив вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року скасувати, та направити справу на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, думки обвинуваченого ОСОБА_11 та його адвоката ОСОБА_9 про необхідність скасування вироку суду першої інстанції, та постановлення нового вироку, яким призначити йому покарання за ст. 185 КК України та за ст. 125 КК України, що стосується епізоду з потерпілим ОСОБА_20 просить вирок в цій частині скасувати та провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_11 закрити, думку обвинуваченого ОСОБА_12 та його адвоката ОСОБА_10 про необхідність скасування вироку суду першої інстанції та закриття провадження відносно нього за відсутності події злочину і за відсутності в його діях складу злочину, думку обвинуваченого ОСОБА_13 та його адвоката ОСОБА_8 про скасування вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року та постановлення нового вироку, яким визнати його винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції прокурора, обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх захисників адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 слід задовольнити частково, а вирок місцевого суду скасувати в зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону України з призначенням нового судового розгляду в тому ж суді в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, досліджених та оцінених судом відповідно до ст. 94 цього Закону.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.94 КПК України суд оцінює докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності.

Перевірені матеріали кримінального провадження свідчать, про те, що судом не дотримані вимоги кримінального-процесуального закону.

Аналізуючи вирок, колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт (т.2 а.с.150-156) містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, але не містить формулювання обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, в обвинувальному акті (том.2, а.кр.пр.150-156), який міститься в матеріалах даного кримінального провадження, вбачається, що в цьому процесуальному документі містяться суттєві недоліки, які пов`язані з тим, що в ньому фактично не викладено формулювання конкретного обвинувачення щодо конкретної участі всім трьом обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні безпосередніх дій за підозрою у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства вчиненим за попередньою змовою групою осіб, оскільки у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими у обвинувальному акті по даному провадженню, зазначається, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вчинили злочинні дії, діючи умисно, за попередньою змовою, з метою заволодіння чужим майном.

За положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже в обвинувальному акті повинно бути як виклад фактичних обставин події так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частини, які повинні бути, узгодженими між собою.

Якщо в кримінальному провадженні притягнуто декілька осіб, то формулювання обвинувачення складається стосовно кожного з них окремо.

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є обов`язковим, оскільки відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а не щодо підозрюваної особи.

У підготовчому судовому засіданні суд приділив недостатньо уваги перевірці відомостей цього обвинувального акту на його відповідність вимогам закону, зокрема, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

У зв`язку з тим, що ці порушення процесуального закону є істотними, вирок місцевого суду підлягає до скасування з направленням матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до місцевого суду на новий розгляд зі стадії підготовчого засідання, відповідно до ст. 314 КПК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин вирок місцевого суду щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч.2 ст.187 КК України підлягає скасуванню з призначенням кримінального провадження на новий судовий розгляд, оскільки суд першої інстанції розглянув справу та виніс рішення стосовно осіб, яким фактично не було пред`явлено обвинувачення у вчиненні розбою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Згідно п.6 ч.1 ст.407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою на вирок суду першої інстанції має право скасувати вирок суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Встановлені по справі процесуальні порушення, колегія суддів вважає істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали суду повно та всебічно розглянути справу та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок (ч.1 ст.412 КПК України).

Вищенаведене відповідно до вимог КПК України є безумовною підставою для скасування вироку в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з направленням справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В зв`язку зі скасуванням вироку, яким ОСОБА_13 та ОСОБА_12 була змінена міра запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання їх під вартою, обраний відносно них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає зміні на особисте зобов`язання.

Оскільки на протязі тривалого часу /майже трьох років/ по даному кримінальному провадженню не постановлено законного та обґрунтованого вироку, а обвинувальний акт відносно всіх підозрюваних підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України та з урахуванням тривалого перебування ОСОБА_11 в місцях позбавлення волі, обраний відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою також підлягає зміні на особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора, обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх захисників адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 задовольнити частково.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 червня 2013 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 скасувати в зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону України.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання /ст. 314 КПК України/.

Обрану відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши їх з під варти в залі суду апеляційної інстанції негайно.

На підставі ст.ст. 179, 194 КПК України на підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покласти обов`язки:

1) Прибувати до слідчого, прокурора та суду по виклику;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому здійснюється провадження по справі

без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання, навчання або роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :