ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2011 р. Личаківський районний
суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С.І.

при секретарі Войтюк І.І.

з участю прокурора
Букаловського Р.О.

за участю захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3

підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Львові
кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 у вчиненні злочинів
передбачених ст.ст. 296 ч.4, 121 ч.2 КК
України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів
передбачених ст.ст. 190 ч.1, 296 ч.4, 121 ч.2 КК
України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_4 обвинувачується в
тому, що 18.07.2009 року близько 22.15 год.,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись на території
бази відпочинку «Винниківське озеро»,
що у м. Львів-Винники, за попередньою
змовою та в групі з ОСОБА_5 грубо
порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалося особливою
зухвалістю, підійшли до гр. ОСОБА_6, та
безпричинно з хуліганських спонукань,
почали наносити удари руками та ногами
в різні частини тіла потерпілому, при
цьому із застосуванням предмета,
спеціально пристосованого для
нанесення тілесних ушкоджень, а саме
горловинами розбитих пляшок, чим
спричини потерпілому тілесні
ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується в
тому, що в той же час за вище наведених
обставин, за попередньою змовою в групі
з ОСОБА_5, маючи умисел на спричинення
тяжкого тілесного ушкодження, почали
наносити удари руками та ногами в різні
частини тіла потерпілого ОСОБА_6, при
цьому із застосуванням предмета,
спеціально пристосованого для
нанесення тілесних ушкоджень, а саме
горловинами розбитих пляшок, чим
спричини потерпілому три рани на спині
зліва, з них верхня з ушкодженням
м»язів, середня -поверхнева і нижня з
проникненням в черевну порожнину.
Кожна з ран заподіяна загостреним
(загостреними) предметом. Верхня рана
на спині зліва відноситься до легкого
тілесного ушкодження з короткочасним
розладом здоров»я, середня -до легкого
тілесного ушкодження і нижня -до
тяжкого тілесного ушкодження за
ознакою небезпеки для життя на момент
заподіяння.

Підсудний ОСОБА_5 обвинувачується в
тому, що, маючи намір на незаконне
заволодіння чужим майном шляхом обману
та зловживання довірою, 18.07.2009 року
близько 21.30 год., перебуваючи на
території бази відпочинку
«Винниківське озеро», що у м.
Львів-Винники, в ході бесіди з ОСОБА_7,
мотивуючи тим, що йому потрібен його
телефон щоб передзвонити, заволодів
особистим майном потерпілого, а саме
мобільним телефоном марки «Соні
Еріксон»вартістю 2600 грн., разом із
сім-карткою вартістю 10 грн., чим
заподіяв останньому матеріальної
шкоди на загальну суму 2610 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 обвинувачується в
тому, що 18.07.2009 року близько 22.15 год.,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись на території
бази відпочинку «Винниківське озеро»,
що у м. Львів-Винники, за попередньою
змовою та в групі з ОСОБА_4 грубо
порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалося особливою
зухвалістю, підійшли до гр. ОСОБА_6, та
безпричинно з хуліганських спонукань,
почали наносити удари руками та ногами
в різні частини тіла потерпілому, при
цьому із застосуванням предмета,
спеціально пристосованого для
нанесення тілесних ушкоджень, а саме
горловинами розбитих пляшок, чим
спричини потерпілому тілесні
ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_5 обвинувачується в
тому, що в той же час за вище наведених
обставин, за попередньою змовою в групі
з ОСОБА_4, маючи умисел на спричинення
тяжкого тілесного ушкодження, почали
наносити удари руками та ногами в різні
частини тіла потерпілого ОСОБА_6, при
цьому із застосуванням предмета,
спеціально пристосованого для
нанесення тілесних ушкоджень, а саме
горловинами розбитих пляшок, чим
спричини потерпілому три рани на спині
зліва, з них верхня з ушкодженням
м»язів, середня -поверхнева і нижня з
проникненням в черевну порожнину.
Кожна з ран заподіяна загостреним
(загостреними) предметом. Верхня рана
на спині зліва відноситься до легкого
тілесного ушкодження з короткочасним
розладом здоров»я, середня -до легкого
тілесного ушкодження і нижня -до
тяжкого тілесного ушкодження за
ознакою небезпеки для життя на момент
заподіяння.

В судовому засіданні захисник
підсудного ОСОБА_4 -ОСОБА_3 заявила
клопотання про направлення справи на
додаткове розслідування на підставі
ст. 281 КПК України. Клопотання мотивує
тим, що слідчими органами не виконано
судове доручення, не встановлено місце
проживання та перебування потерпілих,
які нелегально перебувають на
території України, тому не можливо
допитати цих осіб в судовому засіданні.
Показами свідків підтверджується, що
саме потерпілі розпочали конфлікт,
вчиняли хуліганські дії, зокрема
ОСОБА_6 наносив підсудним тілесні
ушкодження, що слід перевірити та
вирішити питання про притягнення їх до
кримінальної відповідальності. Крім
цього, на досудовому слідстві не
проведено експертизи одягу
потерпілого для встановлення істини у
справі. Вказана неповнота та
неправильність не може бути усунута в
судовому засіданні.

Захисник підсудного ОСОБА_4 -ОСОБА_2 та
захисник підсудного ОСОБА_5 -ОСОБА_1, а
також самі підсудні підтримали
заявлене клопотання. Захисники
доповнили, що допитані в засіданні як
свідки - очевидці події ствердили, що
працівники міліції відбирали в них
письмові пояснення, однак такі не
долучені до справи, ці особи не
включені до списку осіб, які підлягають
виклику в судове засідання. Також
слідчими органами не з'ясовано чи був
повернутий потерпілому телефон, яким
нібито шахрайським способом заволодів
ОСОБА_5, та яким чином. Таку неповноту не
можливо усунути в судовому засіданні,
оскільки не встановлено місце
перебування потерпілих, яких необхідно
допитати.

В судовому засіданні прокурор
заперечив проти заявленого клопотання
з тих підстав, що вказана захисниками
неповнота може бути усунута в судовому
засіданні, шляхом оголошення показань
потерпілих та проведенням додаткових
експертиз.

Розглянувши заявлене клопотання,
заслухавши думку учасників процесу,
суд приходить до висновку, що таке
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

У відповідності до ст. 281 КПК України
повернення справи на додаткове
розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства
може мати місце лише тоді, коли ця
неповнота або неправильність не може
бути усунута в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи в
ході досудового слідства підсудні та
потерпілі давали суперечливі покази.
Також в судовому засіданні був
допитаний потерпілий ОСОБА_6, який в
подальшому подав заяву про відмову від
своїх показів та просив допитати його
повторно в присутності перекладача та
представника Посольства Тунісу в
Україні, оскільки не володіє
українською мовою. Потерпілий вказав,
що не надавав таких показів на
досудовому слідстві, які містяться в
протоколі допиту, протокол підписав не
читаючи, оскільки донедавна навіть не
вмів читати українською мовою (а.с.32-Т.2).

Суд звертає увагу, що ОСОБА_6 є
громадянином Тунісу, а потерпілий
ОСОБА_7 -громадянином Нігерії, ці особи
лише два роки на час події проживали на
території України, тому очевидно не
володіли в достатній мірі українською
мовою. Відтак, при допиті потерпілих та
вчиненні за їх участі слідчих дій,
слідчі органи зобов'язані були на
підставі ст. 19 КПК України забезпечити
їм присутність перекладача. Таким
чином, на переконання суду мала місце
неправильність досудового слідства,
такі дії призвели до обмеження
гарантованих законом прав учасників
процесу - потерпілих на дачу показань
рідною мовою за участі перекладача, що
є порушенням КПК України. Дана
неправильність не може бути усунута в
судовому засіданні шляхом допиту цих
осіб в присутності перекладача,
оскільки місце їх проживання та
перебування не встановлено.

Так, судом неодноразово застосовувався
привід до потерпілих, однак такий не
було виконано. Рапорт працівників
міліції про те, що потерпілий ОСОБА_7
виїхав за межі України спростовується
належним повідомленням про те, що
вказана особа не пересікала кордон. При
цьому, згідно рапортів потерпілі
відсутні за місцем проживання по
адресі вказаній в додатку до
обвинувального висновку. В судовому
засіданні свідок ОСОБА_8 ствердила, що
неодноразово бачила потерпілого
ОСОБА_6 у м. Львові. Відповідні судові
доручення в порядку ст. 315-1 КПК України
слідчими органами не виконано, що
стверджується рапортами слідчого.

Також в засіданні шляхом допиту інших
свідків встановлено, що при проведенні
досудового слідства такі особи
попереджалися про кримінальну
відповідальність та давали письмові
свідчення, однак такі не долучені до
матеріалів справи.

Крім цього, мала місце неповнота
досудового слідства, а саме не
з'ясовані суттєві обставини, що
належать до предмета доказування, не
встановлено, чи був повернутий телефон
потерпілому ОСОБА_7 та яким чином, не
вияснено способу, не встановлено
знаряддя нанесення тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_6, не встановлена
роль кожного обвинуваченого у вчиненні
кожного епізоду злочинної діяльності,
не досліджено, які саме тілесні
ушкодження наносив кожен із підсудних.
Така неповнота залишає сумніви, які
неможливо усунути в судовому
засіданні, зокрема шляхом дослідження
одягу потерпілого ОСОБА_6, проведення
додаткової експертизи за його участі,
огляду телефона потерпілого ОСОБА_7,
зважаючи, що не встановлено місце
перебування останніх. Але враховуючи,
що мало місце заподіяння тілесних
ушкоджень гр. ОСОБА_6, а також можливе
зникнення телефону гр. ОСОБА_7, суд не
може на даній стадії розгляду справи
витлумачити такі сумніви на користь
підсудних.

Як зазначає Пленум Верховного Суду
України в п. 11 Постанови «Про практику
застосування судами України
законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове
розслідування»від 11.02.2005 р. № 2
«Висновки суду не можуть грунтуватися
на доказах, отриманих із порушенням
процесуального порядку збирання
останніх, а також на матеріалах
досудового слідства, які не перевірені
в судовому засіданні».

В даному випадку суд не може перевірити
вище згадані матеріали досудового
слідства за відсутності потерпілих,
місце перебування яких не встановлено
за судовим дорученням, а також за
необхідності проведення за їх участі
ряду слідчих дій з дотриманням вимог
КПК України, які слід провести органу
досудового слідства.

Окрім цього, зважаючи на покази
свідків, слідчим органам слід детально
дослідити обставини правомірності дій
потерпілого ОСОБА_6 щодо підсудних, а
саме чи дійсно з його сторони мало
місце хуліганство та нанесення
підсудним тілесних ушкоджень.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що неповнота та
неправильність досудового слідства не
може бути усунута в судовому засіданні
шляхом оголошення показів потерпілих,
призначенням ряду експертиз без їх
участі чи шляхом винесення інших
судових доручень .

Керуючись ст. 281 КПК України, суд,-

постановив:

Кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні
злочинів передбачених ст.ст. 296 ч.4, 121 ч.2
КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів
передбачених ст.ст. 190 ч.1, 296 ч.4, 121 ч.2 КК
України повернути прокурору
Личаківського району м. Львова для
додаткового розслідування.

Запобіжний захід підсудному
ОСОБА_4 залишити попередньо обраний -
утримання під вартою.

Запобіжний захід підсудному
ОСОБА_5 залишити попередньо обраний
-застава.

Постанова може бути
оскаржена до апеляційного суду
Львівської області протягом семи діб з
моменту її проголошення через
Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя
Леньо С. І.