Справа № 711/9079/2012
Провадження № 1/711/671/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2012 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю прокурора Мотринець П.П.

законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_1

представника служби у справах дітей ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, має базову загальну середню освіту, не одруженого, громадянина України, раніше не судимого, у злочинах передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.06.2012 року, приблизно о 23-й год., підсудний ОСОБА_5, знаходячись у розважальному атракціоні «Батут», біля будинку культури у м. Тячів, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав жіночу сумочку вартістю 45 грв., у якій знаходився мобільний телефон марки «Нокіа Х2-01»вартістю 455 грв., що належали ОСОБА_6, викинувши сумочку за межі атракціону, після чого підібрав її та спалив, а телефон заховав у іншому місці, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 500 грв.

Крім того, на початку липня 2012-го року, ОСОБА_5, повторно, умисно, таємно, з метою вчинення крадіжки, відтягнувши нижню частину вхідних дверей та просунувши руку в утворений отвір, з деревяного сараю біля недобудованої будівлі без номера, що розташований напроти приміщення охоронної фірми «Фараон»по вул. Голлоші у м. Тячів, викрав паяльник для спаювання пластикових труб марки «Євро-Тек»вартістю 600 грв, який належав ОСОБА_3, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю. Пояснив, що 30.06.2012 року, приблизно о 23-й год., разом з ОСОБА_7 пішов на атракціон, що знаходився біля будинку культури в м. Тячів. Стрибаючи на батуті, на якому крім нього були ще діти, побачив жіночу сумочку, яка лежала на іншій стороні від дівчини, яка її залишила. Скориставшись тим, що на нього ніхто не звертає уваги, він взяв сумочку та перекинув її через паркан. Потім, щоб відвести від себе підозру, зробив вигляд що допомагає шукати сумочку, а коли всі розійшлися, разом з ОСОБА_7 переліз через паркан, де підібрав сумочку у якій знайшов мобільний телефон марки «Нокіа». Потім вони пішли на вул. Комсомольська в м. Тячів, де біля дитячого майданчика спалили сумочку, а телефон він заховав біля будівлі колишнього ресторану «Юність», неподалік будинку культури. Через кілька днів вони пішли до ОСОБА_8, якому він запропонував купити викрадений мобільний телефон. З ОСОБА_8 він домовився обмінятися телефонами, і той дав йому взамін свій телефон марки «Самсунг»та доплатив 30 грв. Приблизно на початку липня 2012-го року, знаходячись на вул. Голлоші в м. Тячів, неподалік однієї із новобудов, він побачив деревяний сарай, з якого вирішив щось викрасти. Підійшовши до сараю, однією рукою відтягнув нижню частину деревяних дверей на себе, а іншу руку просунув усередину сараю, де намацав коробку, яку витягнув через отвір. У коробці знаходився паяльник для спаювання пластикових труб. Приблизно через місяць до нього прийшли працівники міліції, яким він зізнався у викрадені паяльника. У вчиненому розкаюється та просить суд не карати його суворо.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повністю. Крім його особистого визнання це стверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що працював на новобудові по вул. Голлоші в м. Тячів, де здійснював будівельні роботи. На початку липня 2012-го року, у деревяному сараї, біля новобудови, він залишив свої робочі інструменти, серед яких був паяльник для спаювання пластикових труб марки «Євро-Тек». У кінці липня цього ж року, прийшовши до вказаної новобудови побачив, що деревяний сарай у місці, де знаходився навісний замок пошкоджений та виявив відсутність паяльника для спаювання пластикових труб. Про зникнення паяльника він повідомив працівників міліції. Претензій до підсудного немає, так як шкода йому відшкодована.

Потерпілий ОСОБА_6 показання якого було оголошено у судовому засіданні у звязку з його неявкою на досудовому слідстві показав, що у жовтні 2011-го року він придбав мобільний телефон марки «Нокіа Х2», а потім дав його в користування своїй доньці ОСОБА_6. 30.06.2012 року, приблизно о 23 год. 30 хв., донька зателефонувала йому та повідомила, що від неї викрали сумочку в якій знаходився даний мобільний телефон. Після цього він прийшов на те місце де знаходилася донька, а потім звернувся за допомогою до працівників міліції. Вартість сумочки, яку він купив за власні кошти своїй доньці за день перед крадіжкою становить 45 грв, а вартість мобільного телефону марки «Нокіа Х2»становить 999 грв. На даний момент йому відомо, що цю крадіжку вчинив неповнолітній ОСОБА_5. Цивільний позов він заявляти не буде, так як будь яких претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_5 не має (а.с. 36, 37).

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що 03.08.2012 року він знаходився на вулиці Івана Франка в м. Тячів, біля свого будинку. До нього підійшли двоє хлопців, серед яких був ОСОБА_5, який запропонував йому купити від нього мобільний телефон марки «Нокіа». Він запропонував підсудному обміняти вказаний мобільний телефон на його мобільний телефон марки «Самсунг»та доплатити 30 грв. ОСОБА_5 погодився, вони обмінялися телефонами і він доплатив підсудному 30 грв. Через деякий час працівники міліції повідомили йому, що мобільний телефон, який він обміняв у Шарі є краденим і він добровільно видав їм його.

Показаннями свідка ОСОБА_6 даними на досудового слідстві та оголошеними у судовому засіданні у звязку з його неявкою стверджено, що у жовтні 2011-го року її батько ОСОБА_6 придбав собі мобільний телефон марки «Нокіа X 2»та через деякий час віддав його їй в користування. 30.06.2012 р., прогулюючись по центру міста, приблизно о 23-й год., вона з подругою вирішили піти пострибати на батутах. Зайшовши всередину даного розважального атракціону вона вирішила залишити свою сумочку, в якій знаходився мобільний телефон та жувальна гумка, на перегородці, яка розділяє батути , сама почала стрибати на одному з батутів. Пострибавши кілька хвилин на одному місці, вона помітила, що звільнилось місце у центрі, тому перейшла туди. Через декілька хвилин на атракціон зайшли ОСОБА_7, який навчається з нею в одній школі, та ОСОБА_5. ОСОБА_7 зайняв місце неподалік від неї, а ОСОБА_5 зайняв місце, з якого вона перейшла. Після того, як вказані хлопці зайшли на батути, вона пострибала ще пять хвилин, і вирішила піти додому, тому попрямувала в сторону, де залишила свою сумочку, але там її не виявила. Тоді почала шукати свою сумочку на батутах та навколо них, але не знайшла її. Побачивши, що вона щось шукає, до неї підійшли її однокласник ОСОБА_7, ОСОБА_5 і ще декілька дітей, які також почали шукати її сумочку. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перескочили через паркан, що розташований біля розважального атракціону, а повернувшись через кілька хвилин, повідомили, що сумочки там також немає. Після цього вона взяла мобільний телефон від своєї знайомої та подзвонила своєму батькові ОСОБА_6, якого повідомила про даний факт. Батько запитав, де вона знаходиться та через півгодини прийшов на місце, а потім звернувся у міліцію (а.с. 41-44).

Свідок ОСОБА_7 показання якого було оголошено у судовому засіданні у звязку з його неявкою на досудовому слідстві дав показання аналогічні показанням підсудного ОСОБА_5 (а.с. 82-82).

Атами добровільної видачі на вимогу працівника міліції від 25.07.2012 р. стверджується, що ОСОБА_9 добровільно видав мобільний телефон марки «Nokia X2»імей 51357, червоного кольору, а ОСОБА_7 добровільно видала мобільний телефон марки «Самсунг GT-E 2232»(imei 05979511, imei 05979519) (а.с. 24, 25).

З протоколу огляду від 07.07.2012 р. вбачається, що обєктом огляду являється двоповерхова недобудова по вул. Голлоші б/н у м. Тячів, напроти охоронної фірми «Фараон». У внутрішньому дворі біля новобудови розташоване підсобне приміщення (сарай), у якому зберігаються різного роду інструменти. Стіни підсобного приміщення виготовлені з дощок та покрите шифером. Вхідні двері розміром 1.7 м х 0.7 м. теж виготовлені з дощок, прикріпленні двома петлями та закриваються на навісний замок. Усередині даного приміщення, з ліва на право, в хаотичному порядку на стелажах та на підлозі лежать електроінструменти, побутові інструменти та шість мішків цементу (а.с. 28, 29).

Довідкою виданою приватним підприємцем стверджено, що станом на 30.06.2012 року вартість сумочки синього кольору виготовленої з шкірозаміннику, розміром 20 х 13 см, бувшої у використанні становила 45 грв. (а.с. 48).

Висновком експерта № 23-114 від 13.08.2012 р. стверджується, що залишкова вартість мобільного телефону Nokia X2-01, з врахуванням ознак зносу, станом цін на червень 2012 року може становити 455 грв. (а.с. 64-71).

Довідкою виданою фізичною особою-підприємцем від 08.08.2012 р. стверджується, що станом на липень 2012 року ринкова вартість бувшого у користуванні електропаяльника для спаювання пластикових труб марки «Євро-Тек»становить 600 грв. (а.с. 94).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події та ілюстративної фототаблиці до нього з ОСОБА_5 від 17.08.2012 р. вбачається, що він на місці показав, за яких обставин і яким способом вчинив крадіжки сумочки, у якій знаходився мобільний телефон та паяльника для спаювання пластикових труб (а.с. 130-138).

Таким чином, оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою суд приходить до висновку, що 30.06.2012 року, підсудний ОСОБА_5, знаходячись у розважальному атракціоні «Батут», біля будинку культури у м. Тячів, викрав жіночу сумочку з мобільним телефоном, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 500 грв та на початку липня 2012-го року, повторно, проник у сарай біля будівлі без номера, розташованого напроти приміщення охоронної фірми «Фараон»по вул. Голлоші у м. Тячів, звідки викрав паяльник марки «Євро-Тек», чим спричинив ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 455 грв..

Дії підсудного ОСОБА_5 щодо викрадення сумочки з мобільним телефоном, що належали ОСОБА_6, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України по кваліфікуючій ознаці таємне викрадення чужого майна (крадіжка) а дії щодо викрадення із зачиненого на замок сараю, паяльника для зварювання пластикових труб, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України по кваліфікуючій ознаці таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.

Обираючи підсудному покарання суд враховує обставини, які його помякшують: вину свою визнав, сприяв слідству у розкритті злочинів, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є неповнолітнім; обставин, які обтяжують покарання суд не знайшов.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання»№ 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов'язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Враховуючи наведені помякшуючі обставини, особу підсудного, тяжкість вчинених ним злочинів, а також відсутність у потерпілих претензій до нього, суд вважає за можливе призначити йому покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104, 76 КК України.

Судові витрати за проведення експертизи у сумі 235.2 грв. слід стягнути з батька неповнолітнього підсудного ОСОБА_1

Тому, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі:

за ч. 1 ст. 185 КК України на один рік;

за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 три роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року і шести місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обовязки.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 обовязок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 залишити попередній, підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia X2-01»залишити у ОСОБА_6

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області двісті тридцять пять гривень 20 коп.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: Гримут В.І.