МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" січня 2015 р. Справа № 370/2992/14-к
Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при розгляді у судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінального провадження № 0000715 від 15.11.2014 року, за яким обвинувачується

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Фасова Макарівського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня повна, неодружений, не працює, судимий 08.12.2014 року Макарівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Вироком Макарівського районного суду Київської області від 08.12.2014 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

При цьому встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив інший злочин до постановлення вказаного вище вироку при наступних обставинах.

В серпні 2014 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , що знаходиться у АДРЕСА_3 , вирішив викрасти мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4, який належав ОСОБА_7 . З метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон з кишені куртки ОСОБА_7 , та сховав його в кишеню власної сорочки. В цей час до кімнати увійшли ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , та виявили відсутність мобільного телефона. ОСОБА_7 , запідозрила ОСОБА_4 , у крадіжці, тому ОСОБА_4 , повернув мобільний телефон останній. Таким чином ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе визнав, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив обставини, встановлені досудовим розслідуванням.

ОСОБА_4 , показав суду, що приблизно у серпні 2014 року, точної дати та часу він не пам`ятає, перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , що знаходиться у АДРЕСА_3 , вирішив викрасти мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4, який належав ОСОБА_7 . Вказаний мобільний телефон сховав собі в кишеню з метою залишити його собі. Коли до кімнати увійшли ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , виявили відсутність мобільного телефона, після чого ОСОБА_7 , запідозрила його у крадіжці, а тому він змушений був повернути вказаний мобільний телефон. У вчиненому розкаюється.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_4 , раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що обтяжують його відповідальність судом не встановлено. Суд не враховує обтяжуючу обставину як вчинення злочину повторно, оскільки повторність у даному випадку є кваліфікуючою ознакою даного злочину.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, є щире каяття у вчиненому.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ч. 2 ст. 15 КК України у виді обмеження волі.
Остаточне покарання ОСОБА_4 , за сукупністю злочинів слід призначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань.

Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його вчинення, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся, тяжких наслідків від його дій не настало, викрадене майно повернуте потерпілій, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до підсудного покарання не буде відповідати визначеній у ст.ст. 50, 56 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 , з урахуванням покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 08.12.2014 року призначити шляхом часткового кладення покарань у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 , від відбування призначеного судом основного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст. 76 КК України обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили слід залишити попереднім особисте зобов`язання.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4, який переданий на зберігання ОСОБА_7 , - слід залишити останній.

Вирок може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 393, 394 КПК України у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1