У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого - судді

Синявського О.Г.,

суддів

Косарєва В.І. і Пекного С.Д.

за участю прокурора

Яковенко Р.І.,

захисників

ОСОБА_2, ОСОБА_5,

засудженого

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 6 лютого 2007 р. кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого
ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 на
вирок Апеляційного суду
Одеської області від 16
жовтня 2006 р., яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,

громадянина України, засуджено

- за ст. 121 ч. 1 КК України з
застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 14427 гривень на відшкодування матеріальної
шкоди і 20000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Згідно
з вироком суду ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за умисне спричинення тяжкого
тілесного ушкодження за таких обставин.

29
квітня 2003 р., близько 12 години, ОСОБА_1 у складі працівників підприємства
“Одессагорелектротранс” на автомобілі технічної допомоги, водієм якої він
працював, прибув до будинку ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою АДРЕСА_1, де бригадою
проводилися роботи по ремонту електричного дроту.

Коли
до будинку під'їхали власники автомобілем подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2, між ними і
ОСОБА_1, виникла сварка з приводу того, що автомобіль технічної допомоги
перекрив їм заїзд у двір будинку. Під час сварки, захищаючись від нападу
подружжя, ОСОБА_1, перевищуючи межі необхідної оборони завдав ножем, яким він
ремонтував машину, удар Закревському в
ділянку шиї спричинивши легкі тілесні ушкодження.

У
цей час, на крик матері ОСОБА_4, із подвір'я вибіг її неповнолітній син, ОСОБА_3 1985 р. народження, який з метою
зупинення конфлікту став між матір'ю і ОСОБА_1.

Побачивши
перед собою ОСОБА_3, ОСОБА_1 на ґрунті конфлікту та неприязні до сім'ї
ІНФОРМАЦІЯ_2, умисно завдав йому, тим же ножем, удар в живіт, спричинивши тяжке
тілесне ушкодження.

На
вирок подані касаційні скарги.

Засуджений
ОСОБА_1, як видно із змісту його скарги, просить вирок скасувати і звільнити
його від покарання, посилаючись на те, що він не завдавав потерпілому удару
ножем. Стверджує, що потерпілий сам стрибнув на нього і наткнувся на лезо ножа. Крім того просить
врахувати його вік та стан здоров'я і звільнити від покарання.

Адвокат
ОСОБА_2 просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу закрити за відсутністю в
його діях складу злочину.

Доводи скарги обґрунтовуються тим, що суд
дав невірну оцінку доказам у справі, неправильно призначив засудженому
покарання і неправильно вирішив цивільний позов потерпілого, оскільки порушив
вимоги процесуального і матеріального закону.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, які підтримали свої
касаційні скарги, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5, яка заперечувала
касаційні скарги, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Суд
правильно встановив фактичні обставини вчиненого засудженим злочину.

Висновки
суду ґрунтуються на доказах детально викладених у вироку.

Доводи
засудженого про те, що він потерпілого ножем не бив, а останній сам наткнувся
на лезо ножа, який був у його руці,
безпідставні. Вони ретельно перевірені судом на підставі наявних у справі
доказів і обґрунтовано визнані такими, що не підтверджені матеріалами справи.

Не
ґрунтуються на законі і матеріалах справи доводи адвоката ОСОБА_2 про те, що
суд дав невірну оцінку доказам і допустив істотні порушення процесуального
закону, які вплинули на правильність судового рішення.

Посилання
засудженого і адвоката ОСОБА_2 на те, що суд не дав оцінки показанням свідків
ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які підтверджують
доводи засудженого про напад на нього з боку потерпілого, є безпідставними.

Так,
як видно із показань свідка ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які досліджені судом, вони на
бачили щоб потерпілий напав на ОСОБА_1, а лише бачили, що він ніби підскочив і
упав. (т.1, а.с. 32, 77 т. 4, а.с. 131-133). Цим доказам в сукупності з іншими
доказами у справі суд дав належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у заподіяні потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Ці його злочинні дії правильно
кваліфіковано за ст. 121 ч. 1 КК України

Безпідставними
є доводи адвоката ОСОБА_2 про те, що досудовим слідством і судом порушені
вимоги ст. 400 КПК України і ОСОБА_1 необґрунтовано пред'явлено обвинувачення
за більш тяжкий злочин.

Як видно із матеріалів
справи вирок скасовувався за скаргою представника потерпілого у зв'язку з
неправильною кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст. 124 КК України відповідно до
вимог ст.400 КПК України

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_3 вирішено відповідно до вимог закону на підставі
доказів які є у справі. Розмір стягнення судом вмотивовано.

Разом
з тим, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання засудженому ОСОБА_1
суд обґрунтовано дійшовши висновку про застосування ст. 69 КК України, призначив
покарання, яке за своїм розміром є не справедливим.

Відповідно до ст. 65 КК України особі
яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її
виправлення та попередження нових злочинів.

Як видно із справи, злочин ОСОБА_1
вчинив вперше, має похилий вік, подія злочину мала місце у квітні 2003 р., він
є інвалідом другої групи, хворіє ,
характеризується позитивно, за час який пройшов з дня вчинення злочину ніяких
порушень не вчиняв.

За таких обставин призначене йому
покарання у виді позбавлення волі на 2
роки 6 місяців за своїм розміром є несправедливим і не викликалося
необхідністю.

Колегія
суддів вважає, що з урахуванням віку засудженого ОСОБА_1 та його стану здоров'я
достатнім буде покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Вирок
Апеляційного суду Одеської області від 16 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1
змінити.

Пом'якшити
ОСОБА_1 покарання призначене за ст. 121 ч. 1 КК України з застосуванням ст. 69
КК України - до одного року позбавлення
волі.

В
решті вирок залишити без зміни.

Судді :

Синявський О.Г.
Косарєв В.І. Пекний С.Д.