Дата документу Справа № 314/1981/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1340/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/1981/15-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишувахи Оріхівського району Запорізької області, який відбуває покарання у Вільнянській УВП № 11 УДПтС України в Запорізькій області,
встановила:
До суду апеляційної інстанції на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.05.2015 року з апеляційною скаргою звернувся засуджений ОСОБА_7 , в якій просить переглянути щодо нього зазначену ухвалу суду та на підставі ст. 81 КПК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, не допускав порушень правил та умов відбування покарання, мав заохочення правами начальника установи за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Також просить врахувати, що він відбув необхідну частину строку покарання та до закінчення цього строку залишилось близько 10 місяців.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні подання Вільнянської УВП № 11 УДПтС України в Запорізькій області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд послався на те, що, за весь час відбування покарання засуджений має лише 1 заохочення у виді подяки, комісією установи протоколом №16 від 15.10.2014 року було відмовлено в зміні щодо ОСОБА_7 умов тримання відповідно до ст. ст. 100, 101 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення, а комісією установи протоколом №19 від 16.12.2014 року, було відмовлено в заміні покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

З урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти скарги засудженого, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватись на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправних установах .

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь засудженого у самодіяльних організаціях виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні подання Вільнянської УВП № 11 УДПтС України в Запорізькій області щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 , оскільки за час знаходження у цій установі засуджений мав лише 1 заохочення 29.01.2015 року правами начальника у виді подяки /а.п. 6/, проте, мав відмову в зміні умов тримання відповідно до ст. ст. 100, 101 КВК України, як такий, що не стає на шлях виправлення, що підтверджується протоколом комісії установи № 16 від 15.10.2014 року, також ОСОБА_7 було відмовлено в заміні покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення, що підтверджується протоколом комісії установи № 19 від 16.12.2014 року /а.п. 5/.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для зміни ухвали суду першої інстанції та задоволення подання Вільнянської УВП № 11 УДПтС України в Запорізькій області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.05.2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання Вільнянської УВП № 11 УДПтС України в Запорізькій області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4