Справа
№ 11 -77/2007
Категорія ч.І ст. 121
КК України 1 інстанціїБогатирчук Г.А.
Доповідач Карпій В.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

І лютого 2007
року колегія судців судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого
Карпія В.М.

суддів:
Губи О.О.

Гребенюк В.І.

за участю: прокурора Брек Г.С.

Засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 28
листопада 2006 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Миколаєва, громадянин України, маючий середню освіту,
неодружений, непрацюючий, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимий

засуджений:

за ч.І ст. 121
КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

за ч.4 ст. 296
КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

за ч.І ст. 187
КК України до позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого

покарання
більш суворим остаточно
визначено покарання у виді

позбавлення волі строком на 5 років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь:

2

Фінансового відділу Миколаївського міськвиконкому (р/р № 0969 УДК
Миколаївської області, МФО №
826013, код ОКПО 05483090)
-713 грн.;

ОСОБА_2 1021
грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 5000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_3 20
грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 26 липня 2006 року, приблизно
о 21.00 годині,
знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2,
перебуваючи в нетверезому стані, напав на неповнолітнього ОСОБА_4 та погрожуючи
йому пістолетом, заволодів мобільним телефоном "Моторола Ц-115", вартістю 430 грн. та
стартовим пакетом "Джине", вартістю 20 грн., які належали його матері - ОСОБА_3. Даними
діями ОСОБА_1 було спричинено матеріальних збитків на суму 450 грн.

4 серпня 2006 року приблизно о
3 годині ночі
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись на
перехресті вулиць Свиридова
та Баштанської в м. Миколаєві грубо порушив громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, а саме: безпричинно наніс громадянину ОСОБА_2
удар ножем в спину, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді
проникаючого ножового поранення поперечного відділу хребта з пошкодженням
спинного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за
ознаками небезпеки для життя.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду першої
інстанції в частині його засудження за ч.І ст. 187 КК України скасувати та постановити виправдувальний вирок
за відсутності складу злочину. Також просить змінити вказаний вирок в частині
його засудження за ч.І ст. 121
та ч.4 ст. 296 КК
України, застосувавши ст. 69
КК України та призначивши покарання, не пов'язане з позбавленням волі. На
обґрунтування посилається на те, що мобільний телефон ОСОБА_4 був переданий
йому добровільно, без погрози застосування насильства, а також на те, що судом
не враховані пом'якшуючи його відповідальність обставини, а саме: те, що він
раніше не судимий, є неповнолітнім, за місцем проживання характеризується
позитивно, виховувався поза сім'єю, повністю визнав свою вину в скоєнні
злочинів, передбачених ч.І ст. 121
та ч.4 ст. 296 КК
України та щиро розкаявся в скоєному.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на
підтримку своєї апеляції, думку прокурора,
про залишення вироку
без зміни, вивчивши

3

матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Винність ОСОБА_1 в скоєнні злочинів, передбачених ч.4
ст.296 та ч. 1 ст. 121 КК України,
доведена сукупністю досліджених судом доказів, викладених у вироку.
Встановленим по справі обставинам та зібраним доказам судом 1 інстанції дана
належна оцінка, дії ОСОБА_1 за ч.4 ст.296 та ч.І ст. 121 КК України
кваліфіковані вірно. В апеляції фактичні обставини та кваліфікація скоєного
засудженим не оскаржуються.

Твердження засудженого ОСОБА_1 про те, що мобільний
телефон ОСОБА_4 був переданий йому добровільно, без погрози застосування насильства,
та про його непричетність до вчинення розбою відносно ОСОБА_4 безпідставні.

З показань ОСОБА_1 у судовому засіданні вбачається , що він вів
розмову з потерпілим про передачу йому мобільного телефону, перекладаючи
пістолет з руки в руку.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні, що
ОСОБА_1 привів його в дім по вул. 7-й
Продольній де демонстрував перед ним пістолет перекладаючи пістолет з руки
в руку, вимагаючи при цьому передати йому мобільний телефон. Він сприймав
погрозу реально.

Також безпідставні посилання засудженого, що мобільний
телефон він забрав у потерпілого тимчасово, оскільки подальша поведінка
засудженого, а саме викидання з телефону "сім-карти" свідчило про
заволодіння телефоном на свою користь.

Таким чином, висновок суду про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у вчинені розбою за обставин викладених у вироку є обґрунтованим. Дії
ОСОБА_1 за ч.І ст. 187 КК
України кваліфіковані правильно.

Покарання засудженому ОСОБА_1 судом першої інстанції
призначено з дотриманням вимог ст.ст. 65-67
КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, які
відносяться до категорії тяжких злочинів, особи засудженого, який знаходячись
на підписці про невиїзд знову вчинив умисні злочини, а також з урахуванням
обставин, що обтяжують покарання -
вчинення злочинів в стані алкогольного сп'яніння та обставин, що
пом'якшують покарання - щире
каяття в скоєному та вчинення злочинів в неповнолітньому віці, в мінімальних
межах санкцій статей інкримінованих йому діянь.

Підстав для пом'якшення покарання засудженому колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2006 року, відносно
ОСОБА_1 залишити без зміни.

Головуючий