АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/836/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/219/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5 .?

при секретарі ОСОБА_6 ,

із застосуванням технічного комплексу «Оберіг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Борщівського району ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду від 29 липня 2015 року за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором прокуратури Борщівського району ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000295, про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.240 КК України.

ВСТАНОВИЛА.
Ухвалою слідчого судді Борщівського районного суду від 29 липня 2015 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором прокуратури Борщівського району ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2015 року про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.240 КК України відмовлено.

У ході розслідування, 25.07.2014 року під час проведення огляду місця події - території кар`єру на околиці с. Монастирок, виявлено факт видобування піску та екскаватор KOMATSU РС210 LC6K, державний номерний знак НОМЕР_1 . Взірці піску і екскаватор вилучено в Борщівський РВ.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Борщівського району ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нове рішення, яким задовільнити клопотання слідчого.

Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що незаконне видобування корисних копалин, а саме піску у вищевказаному кар`єрі здійснював тракторист-екскаваторщик ОСОБА_10 на екскаваторі належному ОСОБА_11 .

Під час огляду території кар`єру в с. Монастирок Борщівського району Тернопільської області було виявлено екскаватор марки KOMATSU РС210 LC6K д.н.з. НОМЕР_1 , при допомозі якого ОСОБА_10 здійснював видобування піску, на гусениці та ковші якого було виявлено свіжо вириту землю та пісок. Крім того під час огляду кар`єру було виявлено купи свіжо виритої землі та піску, що свідчило про те, що у кар`єрі іде видобування піску. Екскаватор було опечатано, доступ до нього обмежено, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна також може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно із ч.7 ст.237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням спеціаліст має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 166-166, 170-174 КПК України.

Невирішення питання про арешт вказаного у клопотанні майна унеможливлює проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні про злочини середньої тяжкості.

Заслухавши суддю-доповідача, в дебатах: міркування прокурора, який підтримує подану апеляцію, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія вважає наступне.

У відповідності до вимог ч.З ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1)підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2)перелік і види майна, що належить арештувати;

3)документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- достатність доказів, шо вказують на вчиненні особою кримінального правопорушення;

- розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

- наслідки арешту майна для інших осіб;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частина 2 статті 240 КК України передбачає відповідальність за порушення правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

З дослідженого слідчим суддею, та апеляційною інстанцією клопотання слідчого про арешт майна та доданих до нього документів не вбачається, чи набула будь-яка особа статусу підозрюваного, обвинуваченого, що давало б підстави визначити хто саме несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням і чи така шкода завдана і кому саме, хоча відомості були внесені в ЄРДР 25.07.2015р.

Колегія вважає, що досліджуючи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України питання про правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий суддя вірно звернув увагу на те, що слідчий без будь-якого обгрунтування вніс відомості в ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України про незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення і не надав достатніх доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення передбаченого вказаною статтею, чи якоюсь іншою.

З цим фактично погодився прокурор в апеляційній скарзі, оскільки жодних спростувань тверджень слідчого судді про те, що слідчим внесені надумані відомості в ЄРДР, не наведено.

Крім того, вся апеляційна скарга побудована на посиланнях на багаточисельні норми закону без конкретної прив`язки до ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, тобто є неконкретною.

В той же час, згідно до довідки, наданої слідчим станом на 8.08.2015 р. не встановлено, до якого виду відноситься кар`єр загальнодержавного чи місцевого значення.

З оглянутої екологічної карти від 20.03.2014 р. родовище повністю не знаходиться на землях природоохоронного значення.

У відповідності до рішення № 266 від 22.10.2013 р. Більче-Золотецької сільської ради дано згоду ТОВ Корпорація Колос - ВС на проведення робіт на геологічне вивчення ділянок покладів пісків біля села Монастирок, Мушкарів із земель запасу сільської ради.

Тобто, з матеріалів не зрозуміло чи в даному випадку є склад будь-якого кримінального чи іншого правопорушення, оскільки саме дане питання має важливе значення для визначення чи було скоєно злочин, передбачений ст. 240 КК України, чи будь-який інший. Питання небезпеки взагалі не досліджувалось. Не зміг довести це і прокурор в апеляційній інстанції.

Крім того, наслідки арешту майна для інших осіб, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди та цивільного позову взагалі в клопотанні та апеляційній скарзі не висвітлені, та не досліджені. Вказані питання доданими матеріалами не знайшли свого вирішення.

Також колегія враховує, що у відповідності до вимог ст. 404 КПК України, жодних клопотань про повторне дослідження обставин кримінального провадження прокурором не заявлялося, в зв`язку з чим апеляційна інстанція не вправі це зробити по своїй ініціативі.

Таким чином, в зв`язку з порушеннями вимог ст. 171 КПК України, наведених вище, слідчий суддя, згідно до ст. 173 КПК України прийняв вірне рішення.

Тому, апеляція не підлягає до задоволення.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 170-173, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Борщівського району ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду від 29 липня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_8 ,яке погоджене із прокурором прокуратури Борщівського району ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2015 року про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.240 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2