У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Пошви Б.М. і Шевченко Т.В.,

розглянула в судовому засіданні 24
квітня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Калінінського районного суду м. Донецька від 21
липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня
2006 року.

Вироком Калінінського районного суду м. Донецька від 21 липня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Донецька, раніше неодноразово судимого, в тому числі

7.10.2002р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненого 21.07.2005р. на
підставі ст. 2 Закону України “Про амністію” від 31.05.2005р.,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК
України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Цим вироком засудженого ОСОБА_2 щодо якого судові рішення не оскаржено, на
них не подано подання.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він 11
листопада 2005 року, приблизно о 17 год. 30хв., за попередньою змовою з
ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння біля магазину “Шахтар” зі
сторони буд. 36 по пр. Ілліча в м. Донецьку, з метою відкритого викрадення
чужого майна вчинили напад на ОСОБА_3. При цьому застосовуючи насильство, яке
не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, спричинивши останньому
легкі тілесні ушкодження, відкрито заволоділи його майном на суму 584 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного
суду Донецької області від 20 жовтня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без
зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати, посилаючись при цьому на неповноту
досудового та судового слідства, на те, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, що його вину у вчиненні злочину не доведено,
вказує, що показання на досудовому слідстві він давав під фізичним впливом з
боку працівників міліції.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів
вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Перевіркою встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини
справи. Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, суд зробив на підставі доказів,
досліджених у судовому засіданні, і детально викладених у вироку.

Як убачається з матеріалів справи, судами першої та апеляційної інстанції
всебічно та повно досліджено зібрані по справі докази, у тому числі й ті, на
які містяться посилання у касаційній скарзі, та давши їм належну оцінку в їх
сукупності, суди дійшли обґрунтованого висновку про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у відкритому заволодінні чужим майном, поєднаному із
насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_3, за попередньою змовою з ОСОБА_2

Доводи у скарзі засудженого ОСОБА_1 про те, що його вину у вчиненні злочину
не доведено і що на досудовому слідстві він себе обмовив внаслідок незаконних
дій з боку працівників міліції, є аналогічними за їх змістом твердженням
ОСОБА_1 в судовому засіданні, які перевірялися судом першої інстанції і не
знайшли підтвердження.

Твердження засудженого про те, що суд не дав належної оцінки всім доказам
по справі, необґрунтовані і не відповідають матеріалам справи, оскільки всі
обставини справи досліджено повно і вирок у частині доведеності вини засудженого
ОСОБА_1 належно мотивовано.

Суд апеляційної інстанції перевіряв доводи засудженого ОСОБА_1, які є
аналогічними доводам касаційної скарги, і не знайшов підстав для її
задоволення. Рішення апеляційного суду відповідає матеріалам справи і є правильним.

Аналіз усіх доказів дає підстави касаційному суду зробити висновок про
доведеність винуватості ОСОБА_1 і правильність кваліфікації його дій за ч. 2
ст. 186 КК України.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, дані про його особу та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Виходячи з наведеного, підстав для призначення справи до розгляду у
касаційному порядку з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб не
вбачає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

в задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Пошва Б.М. Шевченко Т.В.