Справа № 4-217/2008 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2008 року м.Кременчук

Суддя Крюківського
районного суду міста Кременчука, Полтавської області Дядечко І.І., при
секретарі Монт А.Ю., з участю прокурора Некрасова Р.В., адвоката ОСОБА_1.,

розглянувши скаргу ОСОБА_2на постанову про порушення
кримінальної справи, -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2008 року до суду надійшла
скарга ОСОБА_2., де остання просить скасувати постанову про порушення
кримінальної справи від 15 вересня 2008 року, винесену слідчим СВ ПМ
Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області
лейтенантом податкової міліції Дем'яненком Д.П. стосовно головного бухгалтера
Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Манжелія» (с.Манжелія
Глобинського району Полтавської області, ) ОСОБА_2., як
незаконну.

В своїй скарзі ОСОБА_2.
вказує, що вважає постанову про порушення кримінальної справи відносно неї за
ч.3 ст.212 КК України незаконною, необгрунтованою та такою, що порушує
конституційні права. Станом на теперішній час ТОВ «Агрофірма «Манжелія»
проходить процедуру адміністративного оскарження прийнятих Кременчуцькою ОДПІ
рішень, що підтверджено скаргою платника податків та рішенням КОДПІ про
продовження строку розгляду первинної скарги до 15.11.2008 року. За відповідних
обставин, за наявності використання ТОВ «Агрофірма «Манжелія» наданих йому прав
для відповідного оскарження дій посадових осіб органу податкової служби, а
також відсутності рішення по скарзі, слідчим Дем'яненком Д.П. винесено
необґрунтовану постанову про порушення кримінальної справи. Порядок
нарахування, відображення та сплату податку на прибуток та податку на додану вартість
визначено Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» та Законом
України «Про податок на додану вартість». В свою чергу у відповідності до ч.3
ст.212 КК України кримінально караним визнається діяння, що підпадає під ознаки
злочину, передбаченого вказаною нормою, яким є «умисне ухилення від сплати
податків, зборів, інших обов'язкових платежів, що входять в систему
оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою
особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або
особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи
чи будь-якою іншою особою, яка зобов'язана їх сплачувати, якщо ці діяння
призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів
в особливо великих розмірах». Відповідальність може наставати лише за
сукупності вище зазначених обов'язкових умов. Зазначеною статтею передбачено
кримінальну відповідальність не за сам факт несплати в установлений строк
податків, зборів, інших обов'язкових платежів, а за умисне ухилення від їх
сплати. У зв'язку з цим, слідчий, орган дізнання має встановити, що особа мала
намір не сплачувати належні до сплати податки, збори, інші обов'язкові платежі
в повному обсязі чи певну їх частину.
05.09.2008 року КОДПІ за результатами позапланової виїзної податкової
перевірки ТОВ «Агрофірма «Манжелія» складено податкове повідомлення-рішення,
яким встановлено порушення з боку платника податків п.п.4.1.3; п.п.4.1.6 п.4.1
ст.4 та п.п.7.1.1. п.7.1 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» та податкове повідомлення-рішення, якими встановлено порушення
п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість». Не погодившись з
відповідними рішеннями ТОВ «Агрофірма «Манжелія» звернулася зі скаргою до КОДПІ у порядку
адміністративного оскарження. На обґрунтування власних заперечень проти рішень
Кременчуцької ОДПІ наведено наступні аргументи. На підставі направлення від
24.07.2008 року № 1543/001543 Кременчуцькою ОДПІ було проведено виїзну
позапланову перевірку ТОВ «Агрофірма «Манжелія» з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2005 року по 01.07.2008
року. Разом з тим, з 15.04.2008 року по 21.04.2008 року тією ж таки
Кременчуцькою ОДПІ також було проведено виїзну позапланову перевірку ТОВ
«Агрофірма «Манжелія» з питань дотримання вимог податкового та іншого
законодавства фактично за той же період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року,
за результатами якої складено Акт перевірки від 24.04.2008 року. Вказаним актом
встановлено наявність порушень з боку підприємства Закону України «Про податок
з доходів фізичних осіб» та Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» щодо
несвоєчасного перерахування відповідного податку до бюджету в сумі 6714,05 грн.
Інших порушень не виявлено. Під час проведення обох перевірок дослідженню
підлягали аналогічні фінансові та господарські документи платника податків.
Згідно з чинним законодавства, посадовим особам органів державної податкової
служби заборонено проводити повторні перевірки правильності нарахування та
сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів платника податків за
період, щодо якого є відповідний висновок (акт). Дії Кременчуцької ОДПІ
суперечать законодавству України в частині проведення двох абсолютно ідентичних
за завданнями та змістом податкових перевірок, за однаковий період та з
суперечними один одному висновками. Актом перевірки від 14.08.2008 року
встановлено порушення щодо заниження податку на прибуток по простроченій
кредиторській заборгованості за І квартал 2008 року на 1110046 грн., порушення
підприємства щодо заниження на 110511 грн. податку на прибуток, згідно Договору
купівлі-продажу на умовах розстрочки розрахунків від 05.04.2006 року та Мирової
угоди про врегулювання господарського спору від 02.08.2007 року, що відображено
у п.3.1.1. Акту з посиланням на те, що відповідні угоди є бартерними; порушення
щодо заниження податку на додану вартість на суму 88409, 21 грн. Основним
обґрунтуванням висновків посадових осіб Кременчуцької ОДПІ щодо заниження
податку на прибуток є той факт, що ТОВ «Агрофірма «Манжелія», маючи прострочену
кредиторську заборгованість перед контрагентами, за якою сплив загальний термін
позовної давності, отримало прибуток, який підлягав оподаткуванню на загальних
підставах. Відповідне твердження є неправильним, оскільки терміни спливу
позовної давності по кожному окремому кредитору закінчилися за відповідні
періоди до 01.01.2008 року. Разом з тим, фактичний початок перебігу строку
позовної давності підтверджено бухгалтерськими документами. Підприємство на
загальних підставах мало задекларувати подібні прибуткові цифри одразу після
спливу зазначених строків по кожному окремому контрагенту, але, у будь-якому
разі, не пізніше 2005 року, та здійснити розрахунки з місцевим бюджетом. Однак,
здійснювати відповідне відображення у бухгалтерському та податковому обліку на
період до 01.01.2008 року ТОВ «Агрофірма «Манжелія» заборонено чинним
законодавством України, зокрема ч.4 ст.9 ЗУ «Про фіксований
сільськогосподарський податок», платником якого до 01.01.2008 року було
підприємство. Щодо порушення з боку платника податків за заниження податку на
прибуток на суму 110 611 грн., то згідно Мирової угоди про врегулювання
господарського спору, укладеної між ТОВ «Агрофірма «Манжелія» та ДП
«Глобинеагропродукт» від 02.08.2007 року та затвердженої ухвалою Господарського
суду Полтавської області по справі № 5/450, Кременчуцькою ОДПІ невірно
здійснено оцінку юридичних обставин, виходячи з наступного, 05.04.2006 року між
ТОВ «Агрофірма «Манжелія» та ДП «Глобинеагропродукт» було укладено Договір
купівлі-продажу майна на умовах розстрочки розрахунків. У результаті
невиконання ТОВ «Агрофірма «Манжелія» зобов'язань щодо оплати придбаного
товару, ДП «Глобинеагропродукт» звернулося до суду з позовом про стягнення
відповідної суми заборгованості. У результаті судового процесу між сторонами
було укладено Мирову угоду, яка затверджена судом. У свою чергу, Кременчуцька
ОДПІ визначила таку угоду як зміну умов розрахунків до Договору купівлі-продажу
від 05.04.2006 року на бартер. Відповідне твердження є помилковим, оскільки
згідно Договору купівлі-продажу, умови та порядок розрахунків між сторонами
визначено статтею 2, відповідно до якої розрахунки здійснюються у грошовому
вигляді. В свою чергу п.5.3. Договору містить положення, що зміни в цей договір
можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою
угодою до цього договору. При цьому, згідно умов, норм та правил цивільного та
господарського законодавства, додаткові угоди між юридичними особами
укладаються у письмовій формі з обов'язковим посиланням на основний договір та
вказівку на пункт чи розділ, який підлягає зміні чи доповненню. Згідно
господарського процесуального законодавства, Мировою угодою про врегулювання
господарського спору є взаємна домовленість сторін про припинення
господарського процесу на відповідних умовах. Аналогічні обґрунтування
стосуються і надмірного нарахування з боку Кременчуцької ОДПІ податку на додану
вартість на суму 88409,21 грн., оскільки також помилково визначено поняття
Мирової угоди. Окрім того, КОДПІ невірно застосовано поняття оціночної вартості
переданих об'єктів, оскільки відповідні суми визначені та підтверджені
господарським судом з урахуванням інтересів сторін. З вищевикладеного, на думку
скаржниці, випливає неправильність Акту податкової перевірки від 14.08.2008
року, який до того ж не скріплений підписами уповноважених осіб ТОВ «Агрофірма
«Манжелія» та невідповідність його нормам чинного законодавства. За всіх вище
перелічених обставин скаржниця вважає, що в її діях як головного бухгалтера ТОВ
«Агрофірма «Манжелія» відсутні ознаки умислу в ухиленні від сплати податку на
додану вартість та податку на прибуток підприємства з причин законодавчого визначення відсутності
підстави для їх нарахування і сплати, що у свою чергу підтверджує відсутність
наслідків, передбачених ч.3 ст.212 КК України. Крім того, на даний час
остаточно не вирішено питання щодо правомірності Акту податкової перевірки, згідно якої порушено кримінальну
справу, оскільки дотепер Кременчуцькою ОДПІ розглядається скарга ТОВ «Агрофірма
«Манжелія» на дії посадових осіб ДПІ та на податкові повідомлення-рішення.
Відповідні обставини, на її (скаржниці) думку свідчать про неправомірність постанови
про порушення кримінальної справи. Слідчим СВ ПМ КОДПІ Дем'яненком Д.П. не
вжито заходів у встановленні наявності умислу в її діях та не здійснено
відповідне обґрунтування у постанові про порушення кримінальної справи, чим не
дотримано вимог ст..6 КПК України щодо необхідності закриття порушеної справи
за відсутністю події злочину та за відсутністю в діянні складу злочину.

В судовому засіданні
скаржниця та її адвокат заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, з
вищенаведених мотивів, при цьому скаржниця вказала, що на товаристві з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Манжелія» вона працювала з 1 жовтня 2004
року по 12 травня 2008 року. На даний час з товариства всі звільнені, працює
лише один директор.

Прокурор зі скаргою не
погодився, вказав, що на момент порушення кримінальної справи підстави і
приводи для цього були в наявності. Вважає постанову від 15.09.2008 року
законною та обґрунтованою. В діях головного бухгалтера ТОВ «Агрофірма
«Манжелія» ОСОБА_2. вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.212 ч.3 КК
України.

Допитаний в судовому
засіданні слідчий СВ ПМ Кременчуцької ОДПІ в Полтавській області лейтенант
податкової міліції Дем'яненко Д.П. суду пояснив, що приводом для порушення
кримінальної справи стали повідомлення державного органу про реєстрацію в книзі
злочинів в порядку ст.94 КПК України. Підставами для порушення кримінальної
справи стали повідомлення до акту перевірки працівників КОДПІ, договір
купівлі-продажу комбайну, договір застави на комбайн та мирова угода, також
додатково зібрані матеріали, а саме: пояснення ревізорів, головного бухгалтера,
який працював на підприємстві до ОСОБА_2., наказ про її прийняття на роботу та
звільнення. Сума завданих збитків державі діями ОСОБА_2. підпадає під ст.212 КК
України.

Вислухавши пояснення скаржниці,
адвоката, думку прокурора, а також слідчого, дослідивши та проаналізувавши
матеріали, на підставі яких було порушено справу, а також надані скаржницею
письмові докази, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.4 КПК
України суд, прокурор, слідчий і орган дізнання зобов'язані в межах своєї
компетенції порушити кримінальну справу в кожному випадку виявлення ознак
злочину, вжити всіх передбачених законом заходів до встановлення події злочину,
осіб, винних у вчиненні злочину, і до їх покарання.

Згідно з вимогами ст.94
КПК України, приводами до порушення кримінальної справи є: 1) заяви або
повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників
влади, громадськості або окремих громадян; 2) повідомлення представників влади,
громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці
вчинення злочину або з поличним; 3) явка з повинною; 4) повідомлення,
опубліковані в пресі; 5) безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим,
прокурором або судом ознак злочину. Справа може бути порушена тільки в тих
випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до ст.98 КПК
України при наявності приводів і підстав, зазначених у статті 94 КПК України,
прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про
порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи,
статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також
дальше її спрямування.

Судом встановлено, що 15 вересня 2008
року слідчим СВ ПМ Кременчуцької ОДПІ в Полтавській області лейтенантом
податкової міліції Дем'яненком Д.П. порушено кримінальну справу стосовно
головного бухгалтера ТОВ АФ «Манжелія» (с.Манжелія Глобинського району
Полтавської області, ) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, за
фактом умисного ухилення від сплати до державного бюджету України податку на
прибуток та податку на додану вартість службовою особою на загальну суму
1308966,21 грн., що є особливо великим розміром, тобто за ознаками злочину,
передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Приводом
порушення вказаної кримінальної справи став акт № 2144/23-210/23808319 від
14.08.2008 року «Про результати документальної виїзної позапланової перевірки
ТОВ Агрофірма «Манжелія» з питань дотримання вимог податкового та іншого
законодавства», а також матеріали дослідчої перевірки.

Як
підставу порушення кримінальної справи в постанові від 15.09.2008 року
зазначено те, що згідно даного акту було виявлено порушення п.п.4.1.6,
п.п.4.1.3, п.4.1 ст.4 та п.п.7.1.1, п.7.1 ст.7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» та донараховано до сплати податок на
прибуток у розмірі 1220557 грн. та порушено п.4.1, ст.4 Закону України «Про
податок на додану вартість» та донараховано до сплати податок на додану
вартість у розмірі 88409 грн. Загалом, за наслідками проведеною Кременчуцькою
ОДПІ перевірки ТОВ АФ «Манжелія» донараховано до сплати податок на прибуток та
податок на додану вартість у розмірі 1308966 грн.

Крім того, під час проведення дослідчої перевірки
встановлено, що в період часу з 01.01.2008 року по 01.07.2008 року головний
бухгалтер ОСОБА_2, будучи посадовою особою суб'єкту підприємницької діяльності,
та виконуючи на підприємстві ТОВ АФ «Манжелія» організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції, покладені на неї діючим податковим
законодавством, а також Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність», у відповідність з яким ОСОБА_2. несе відповідальність за
організацію ведення бухгалтерського та фінансового обліку та звітності, за
складання достовірної фінансової звітності підприємства ТОВ АФ «Манжелія»,
надання фінансової звітності в орган податкової служби по місцю реєстрації,
своєчасне та повне нарахування та переказу податків до бюджету держави, в порушення
п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»,
занизивши валові доходи підприємства за перший квартал 2008 року на суму
4440184,19 грн. та не віднісши до складу валових доходів підприємства суму
кредиторської заборгованості, термін позовної давності по якій минув, тим самим
не сплатила до бюджету податку на прибуток за І квартал 2008 року в сумі
1110046 грн. Крім того, в порушення п.п.4.1.3, п.4.1 ст.4 та п.п.7.1.1, п.7.1,
ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та в порушення п.4.1 ст.4 Закону України «Про
податок на додану вартість» занизила валові доходи підприємства по бартерних
операціях за І-й квартал 2008 року на суму 442046 грн., реалізувавши майно нижче
за звичайні ціни, при цьому не сплативши до бюджету 110511 грн. податку на
прибуток та 88409,21 грн. податку на додану вартість.

Як
вбачається з матеріалів, на підставі яких було порушено справу, джерелами
отримання слідчим даних, які стали підставою для порушення кримінальної справи
та винесення 15.09.2008 року відповідної постанови є матеріали перевірки,
зібрані у встановленому законом порядку, а саме: службова записка № 1180/23-208
від 09.09.2008 року заступника начальника Кременчуцької ОДПІ, яка зареєстрована
у Книзі обліку інформації про злочини ВПМ Кременчуцької ОДПІ, матеріали
документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ Агрофірма «Манжелія», в тому
числі, акт № 2144/23-210/23808319 від 14.08.2008 року, пояснення осіб, інші
матеріали, на підставі яких слідчий вірно визначив наявність підстав для
порушення кримінальної справи.

Судом не
сприймається як належне посилання скаржниці та її адвоката на те, що як на
момент порушення кримінальної справи, так і станом на момент розгляду судом
скарги на постанову про порушення кримінальної справи, податкове зобов'язання
ТОВ «Агрофірма «Манжелія» є неузгодженим, оскільки відповідно до абзацу 3 п.15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 15 від 08.10.2004 року «Про деякі питання застосування законодавства
про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших
обов'язкових платежів» в разі оскарження до суду
платником податків рішення податкового органу обвинувачення особи в ухиленні
від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні до остаточного
вирішення справи судом, за винятком випадків, коли обвинувачення не тільки
базується на оскаржуваному рішенні, а й доведено на підставі додатково зібраних
доказів відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України.
Тобто, в даній кримінальній справі обвинувачення ОСОБА_2. ще не пред'явлено,
досудове слідство по справі триває, слідчим вживаються заходи до встановлення
інших доказів по справі, в тому числі, на даний час фахівцями Харківського
науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора
М.С.Бокаріуса по справі проводиться судово-економічна експертиза, а
вищенаведені підстави на момент порушення кримінальної справи були достатні для
цього. При цьому слід роз'яснити скаржниці, що в ході досудового слідства в
разі встановлення наявності чи відсутності певних обставин слідчий у
встановленому законом порядку має право закрити кримінальну справу.

Слід також зазначити, що отримання
доказів причетності чи непричетності ОСОБА_2. до скоєння злочину та
встановлення інших осіб, причетних до цього, і є основним завданням досудового
слідства. Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою
у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її
користь.

За правилами ст.236-8 КПК України,
розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти
наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність
джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про
порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання,
які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Отже, судом встановлено, що оскаржувана постанова
винесена законно, при наявності приводів та підстав для порушення кримінальної
справи та законності джерел отримання даних, які стали підставою для винесення
постанови. Що ж стосується інших тверджень скаржниці, в тому числі, відсутність
в її діях умислу на ухилення від сплати податків та законодавчо-нормативного
закріплення цього, то ці вимоги виходять за межі компетенції суду при розгляді
справ даного провадження, а тому не є предметом розгляду.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що заявлені скаржницею вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.236-7,
236-8 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Скаргу ОСОБА_2на постанову про порушення
кримінальної справи - залишити без задоволення.

На постанову може бути
подана апеляція протягом семи діб до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя І.І.Дядечко