Справа № 473/719/15-к
ВИРОК
іменем України
"03" березня 2015 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000308 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка, Вознесенського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не одружений, не працює, з середньою освітою, не військовозобов`язаний, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.02.2015 року близько 14-00 год. ОСОБА_4 в м.Вознесенську по вул.Пушкінській біля будинку №58, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи факт вчинення ним дій в умовах очевидності, ігноруючи волю потерпілого ОСОБА_5 із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, що виразилось у нанесенні ударів руками по обличчю та спричиненні останньому тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу в білкову оболонку лівого ока, садна на правій верхній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_5 марки «Samsung GT-S 5830 і» вартістю 1200 грн., в якому знаходилась флеш-карта «Mikro SD» об`ємом 4 Гб вартістю 80 грн. та сім-картка мобільного оператора «МТС» вартістю 15 грн. ОСОБА_4 з вказаним мобільним телефоном з місця скоєння злочину втік, таким чином, відкрито заволодівши мобільним телефоном. В результаті умисних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1295 грн. Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсудом.

Вказані умисні протиправні дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та пояснив, що йому зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування та просить суд розглядати кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України. На підставі положень ст.63 Конституції України обвинувачений ОСОБА_4 відмовився давати показання суду.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставив, які ніким не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_5 , суду пояснив, що 07.02.2015 року близько 14-00 год. вони разом із обвинуваченим вдома у потерпілого вживали алкогольні напої. Коли він пішов проводжати ОСОБА_4 , то той вдарив його ззаду в потилицю і коли він впав, наніс йому два удари в обличчя. Крім того, обвинувачений забрав належний йому мобільний телефон та пішов до себе додому. Оскільки сусід потерпілого відразу викликав міліцію, то обвинувачений повернув йому мобільний телефон. Просив суворо обвинуваченого не карати.

Окрім пояснень потерпілого ОСОБА_5 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, також підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 07.02.2015 року, висновку судово-медичного експерта №57 від 09.02.2015 року згідно із яким у потерпілого було виявлено легкі тілесні ушкодження, протоколі проведення слідчого експерименту від 17.02.2015 року.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено під час судового розгляду кримінального провадження, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий в силу ст.89 КК України; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «алкогольна залежність», відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілого, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах санкцій ч.2 ст.186 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає всі покладені на нього обов`язки.

Згідно із ч.1 ст.76 п.п. 2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, а саме: мобільний телефон «Samsung GT-S 5830 і», флеш-картку «Mikro SD», сім-картку мобільного оператора «МТС», які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому як власнику.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а підсудним в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу:

Суддя: