Справа № 646/8348/15-к
Провадження № 1-кп/646/532/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.15 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого у справі судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, цигана, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, без постійного місця проживання, раніше судимого 24.10.2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.05.2015 року застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, який на даний час знаходиться на лікуванні в Харківській обласній психіатричній лікарні № 1 за адресою: м. Харків, с. Стрелече, вул. Білгородська, 1, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 , 28.02.2014 року, о 13 годині 40 хвилин, знаходячись в салоні електропоїзда, сполученням № 6422 Ізюм-Харків Левада, на зупинці ст. Основа ДП «Південна Залізниця» побачив потерпілу ОСОБА_8 , яка сиділа в купе салона вагона електропоїзда та тримала в руці мобільний телефон марки Samsung Galaxy Y Duos GTS6102, в результаті чого у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, після чого шляхом ривку він вирвав з рук потерпілої ОСОБА_8 зазначений мобільний телефон марки Samsung Galaxy Y Duos GTS6102, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області № 107 від 01.04.2015 року становить 660,00 гривень, та вибіг з вагону електропоїзда, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 660,00 гривень.
09.07.2015 року прокурор подав до суду клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_7 в стану неосудності, прокурор просив застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Розгляд вказаного клопотання за згодою учасників процесу суд проводить без участі ОСОБА_7 , що відповідає вимогам ч. 1 ст. 512 КК України, оскільки характер розладу психічної діяльності особи перешкоджає участі особи у судових засіданнях.
В судовому засідання прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , оскільки його хворобі параноїдальна шизофренія не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав і зазначив, що матеріалами кримінального провадження підтверджується вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у стані неосудності, у зв`язка з чим просив клопотання задовольнити.
Вислухавши думку прокурора, який вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, захисника, який думку прокурора підтримав, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступних підстав.
Згідно висновку судово психіатричної експертизи № 390 від 27.04.2015 року ОСОБА_7 в даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі параноідальної шизофренії, своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період часу, до якого відноиться правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного психічного розладу, при якому він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 в даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року, «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Частино. 3 ст. 94 КК України встановлено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
При визначення виду і міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, не можу усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у неосудному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу спричинення безпосередньо або неминучої шкоди цій особі або іншим особам.
Таким чином, в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується відповідними доказами по справі. Зазначені дії вчинені ОСОБА_7 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання та на даний час не видужав, що є підставою для застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним закладом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 93,94 КК України, ст.ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд, -
У Х В АЛ И В:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Копію ухвали скерувати для виконання в Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та Комунальний заклад охорони здоровя «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» для відома.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводським районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1