Справа № 1-109/12 Головуючий у І інстанції Лисенко Вл.
Провадження № 11/780/382/13 Доповідач у 2 інстанції Іванова І.В.
Категорія 3 28.03.2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2013 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з кримінальних

справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Димарецького В.М.

суддів - Іванової І.В., Капічон О.М.

з участю прокурора - Іванченко А.М.

захисників - ОСОБА_2, ОСОБА_3

засуджених -ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора прокуратури Києво-Святошинського району Київської області, засуджених ОСОБА_4 і ОСОБА_6, захисників засудженого ОСОБА_8 та захисника засудженого ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2012 року,-

в с т а н о в и л а:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2012 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого: -12.01.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 3 місяці; - 11.04.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської обл. за ч.3 ст.185, ч.3 ст.289, ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; - 11.01.2006 року Києво-Святошинським районним судом Київської обл. за ч.3 ст.289, 69, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 30.04.2009 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 9 місяців 2 дні,

засуджено за ч.2 ст.187, ч.1 ст.304, ч.3 ст.152, п. п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією майна;

- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п'ятнадцять) років із конфіскацією майна;

- за ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;

- за ч.3 ст.152 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років;

- за п. п.6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому визначено рахувати з 16.03.2010 року.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, не судимого в силу ст.89 КК України,

засуджено за ч.3 ст.152, п. п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- за ч.3 ст.152 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

- за п. п.6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п'ятнадцять) років із конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п'ятнадцять) років із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому визначено рахувати з 16.03.2010 року.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Чити Російської Федерації, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст.152, п. п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна;

- за ч.3 ст.152 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;

- за п. п.6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років із конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому визначено рахувати з 16.03.2010 року.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, який має середню освіту, не одруженого, навчається на 3-му курсі Державного закладу Київського коледжу зв'язку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.187 КК України та призначено йому покарання за цим законом із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. ст.75, 104 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_9 покладено обов'язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з'являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_10 51 541 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

Не погоджуючись з даним вироком, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляцію, в якій не оспорюючи кваліфікації дій засуджених та доведеність їх вини, не погоджується з вироком у зв'язку з невідповідністю покарання, призначеного судом, ступеню тяжкості злочинів особам засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9, внаслідок його м'якості. Вважає що, суд при призначенні покарання не дотримався вимог ст. 65 КК України, згідно з якими засудженому має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання. Також, при призначенні покарання суд першої інстанції формально врахував обставину, що підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, шкоду спричинену злочином не відшкодували.

Також, судом не взято до уваги, що підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, характеризуються негативно, свою вину у вчиненні злочинів не визнали, що свідчить про те, що вони не тільки не розкаялися у вчиненні злочинів, а й вчиняли всі можливі дії направлені на його приховання, своїми показами вводили в оману досудове слідство і суд з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, вважає, що судом безпідставно та немотивовано частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_10

Враховуючи викладене, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначене покарання ОСОБА_4 залишити без змін, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбаченого ч.3, ст. 152, п.п. 6, 9, 12, ч.2, ст. 115, ч. 4, ст. 187 КК України і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 152 КК України у виді 12 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 152. п. п. 6, 9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років; за п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК У країни у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією чайна.

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_10 500 тис. моральної шкоди та 116 тис. 219 грн. матеріальної шкоди.

ОСОБА_9 змінити міру запобіжного заходу на тримання під вартою. В подальшому прокурор вніс зміни та доповнення до своєї апеляції та мотивуючи тим, що кваліфікація дій винних за ч.4 ст.184 КК України сумнівна та якщо умисел на заволодіння майном потерпілого виник вже після вбивства то відповідальність за п.6 ч.2 ст.115 КК України виключається, крім того суд не прийняв до уваги обставини справи та не перевірив правильність кваліфікацій дій ОСОБА_9 та ОСОБА_4 щодо розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_11, просить скасувати вирок районного суду, а справу направити на новий судовий розгляд.

Засуджені ОСОБА_6, ОСОБА_4 та їх захисники також не погодились з вироком суду і подали апеляції.

Засуджений ОСОБА_6 посилається на невірну кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити, визнати його винним за ст. 185 КК України та призначити йому покарання в межах санкції даної статті. Кримінальну справу відносно нього за ст. 152 ч.3, ст. 187 ч.4, ст. 115 ч.2 п.п. 6, 9, 12 КК України закрити на підставі п.2 ст.6, ст.213 КПК України. Посилається на те, що

Засуджений ОСОБА_4 також вважає що даний вирок підлягає зміні у зв'язку з однобічністю, неповнотою та упередженістю досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та суворістю призначеного покарання. Посилається, що ні зґвалтування потерпілої ОСОБА_10, ні розбою не було, змови з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 на позбавлення життя потерпілої також не було, і останні не сприяли йому коли він один, на грунті ревнощів, позбавив життя ОСОБА_10, а ОСОБА_5 потім поміг відтягти її труп. Просить кримінальну справу відносно нього за ч. 3 ст. 152, ч.4 ст. 187, ч. 2 п.п. 6, 9, 12 ст. 115 КК України закрити на підставі п.2 ст.6, ст. 213 КПК України. Визнати його винним за ч.1.ст.115, ч.2 ст. 185 КК України по епізоду ОСОБА_12 та за ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 304 КК України по епізоду ОСОБА_13 і призначити йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

ОСОБА_14, захисник засудженого ОСОБА_6 вважає вирок незаконним, необґрунтованим, упередженим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи в звя'зку з чим, невірно застосовано кримінальний закон, а також у зв'язку з невідповідністю призначеного судом покарання, оскільки вирок базується не на достовірних даних, а на безпідставних твердженнях та припущеннях досудового слідства і суду. Посилається, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, які йому інкриміновані не доведена, тому просить змінити вирок відносно ОСОБА_6 в частині визнання його винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.115 КК України і закрити дану кримінальну справу на підставі п. 2 ст. 6, ст..213 КПК України. Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ст. 185 ч.2 КК України і призначити покарання в межах санкції даної статті.

ОСОБА_8, захисник засудженого ОСОБА_6 з числа близьких родичів також просить вирок суду змінити, встановивши вірну кваліфікацію дій кожного із учасників подій і призначити справедливе покарання. Тому кримінальне переслідування відносно ОСОБА_6 за ст.ст. 115 ч.2, ст. 152 ч.3, 187 ч.4 КК України закрити за відсутністю складу злочину в його діях, а по ст.185 ч.2 КК України визнати винним і призначити покарання в межах санкції даної статті.

ОСОБА_3, захисник засудженого ОСОБА_4 у своїй апеляції зазначила, що суд першої інстанції знов припустився тих самих помилок, які зазначені в ухвалі апеляційного суду під час перевірки попереднього вироку у даній справі, який був скасований, тому просить вирок суду змінити. Закрити кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.4 ст. 186, ч.3 ст. 152, п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на підставі ч. 2 ст. 6, ст.213 КПК України. Перекваліфікувати дії ОСОБА_4 по епізоду ОСОБА_12 зі ст. 187 ч.4 КК України на ст. 185 ч.2 КК України. Визнати ОСОБА_4 винним та засудити за ч.1 ст.115, ч.2 ст. 185 (епізод ОСОБА_10) та за ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 304 КК України (епізод ОСОБА_13), признати покарання із застосуванням ст.70 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В судове засідання до апеляційного суду не з'явилися захисники засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Вислухавши думку учасників процесу, колегія вважає, що розгляд справи необхідно відкласти для забезпечення права на захист засудженим, оскільки останні заперечують можливість розгляду справи без участі їх захисників.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, ст. ст. 362, 365 КК України 1960 року, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Відкласти розгляд справи за апеляціями прокурора прокуратури Києво-Святошинського району Київської області, засуджених ОСОБА_4 і ОСОБА_6, захисників засудженого ОСОБА_8 та захисника засудженого ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2012 року, на 10 год. 30 хвилин 11 квітня 2013 року.

Захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_15 викликати в судове засідання до апеляційного суду Київської області.

Головуючий :

Судді :