Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/202/15-к
У Х В А Л А

"16" лютого 2015 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

законного представника підозрюваного ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Селище Літинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта вища, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого , 03.11.2014 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні СВ Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000365 внесеного до ЄДР 18.11.2014 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за заявою ОСОБА_8 . Досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_7 18.11.2014 приблизно о 10-00 годині, перебуваючи у магазині Фабрик, який знаходиться по вул. Леніна 33 в смт. Літин Вінницької області, помітивши на полиці у відділенні продажу алкогольних напоїв пляшку віскі Red Label об`ємом 0,5 літра, з мотивів особистого збагачення, вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 скориставшись відсутністю власника та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: пляшку віскі Red Label об`ємом 0,5 літра, вартістю 246 гривень. Таємно викравши вказане чуже майно, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину в викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 246 гривень.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння хворів на психічну хворобу та не міг усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, тобто перебував у стані неосудності.

В судовому засіданні ОСОБА_7 не допитувався, так як перебуває у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ОСОБА_9 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що ОСОБА_7 скоїв злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України, проте на момент скоєння згідно висновку експертизи хворів на психічну хворобу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому просить застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_4 не заперечила проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання підтримала. Скоєння ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України підтверджується встановленими і перевіреними в ході судового засідання доказами, а саме: протоколом заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 18.11.2014 року; протоколом огляду місця події від 18.11.2014 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 18.11.2014 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.11.2014 року та матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Під час досудового слідства була проведена судово-психіатрична експертиза висновок №2 від 12.01.2015 року, в якому викладено наступне: 1. ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу. 2. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. В теперішній час ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу. 4. ОСОБА_7 в теперішній час не можу усвідомлювати свої дії та керувати ними. 5. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду. Вказані докази суд приймає, оскільки вони є належними, допустимими не оспорені стороною захисту чи обвинувачення, отримані із дотриманням вимог КПК, складені відповідними спеціалістами відповідно до наявних у них спеціальних знань. Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_7 своїми діями вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна. Відповідно до ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Відповідно до ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, законного представника, захисника ОСОБА_7 , суд вважає, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки ОСОБА_7 на момент скоєння злочину не міг усвідомлювати та керувати свої діями. Керуючись ст.ст. 314-316, 511-513 КПК України, ст. 92-94 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Селище Літинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта вища, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення.

Копію ухвали вручити сторонам.

Суддя: ОСОБА_1