Вирок

Іменем України

25.12.2013 року Франківський районний суд
м.Львова у складі:

Головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Нетреба Г.І.

з участю прокурора Олексів О.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Львові
кримінальне провадження,
зареєстроване у єдиному реєстрі
досудових розслідувань за №000285
від 15 грудня 2012 року по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Дубно,
Рівенської обл., громадянина України,
українця, одруженого, є членом
Львівської міської виборчої комісії,
раніше не судимого, зареєстрованого:
АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2,-

За ч.1ст.189 КК України,

В с т
а н о в и в:

ОСОБА_2, 21.11.2012 року знаходячись в
приміщенні ресторану «Кумпель», що на
пл.Митній у м.Львові, поставив ОСОБА_3
вимогу на передачу грошових коштів в
сумі 35 000 грн., які позичені ним для
належного здійснення останнім
транспортних послуг при перевезенні
пасажирів, бюлетенів ОВК ОВО №116 під
час виборів 2012 року, тим самим
примушуючи ОСОБА_3 до виконання
цивільно-правових зобов'язань.
Продовжуючи свій злочинний умисел
ОСОБА_2 11.02.2013 року, знаходячись в
приміщенні кафе-бару «Динамо-блюз»,
вимагав повернення даних ним коштів
погрожуючи ОСОБА_3 застосувати
насильство до нього, його близьких
родичів, пошкодження чи знищення їх
майна.

Сприймаючи погрози ОСОБА_2 як
реальні, ОСОБА_3 передав йому грошові
кошти 11.02.2013 р. в сумі 2000грн. та 14.03.2013р. в
сумі 500грн.

14.03.2013 року ОСОБА_2 знаходячись біля
«Будинку книги», був затриманий
працівниками міліції, у якого під час
огляду виявлено та вилучено грошові
кошти в сумі 500 грн., які попередньо він
отримав від ОСОБА_3

Своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 355 КК України,
примушував до виконання
цивільно-правових зобов'язань, тобто
вимагав виконання цивільно-правового
зобов'язання з погрозою насильства над
потерпілим та його близькими родичами,
пошкодження чи знищення їх майна за
відсутності ознак вимагання.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому
засіданні свою вину в інкримінованому
органами досудового слідства злочині
не визнав та пояснив, що у 2012 році,
будучи членом Львівської міської
виборчої комісії організовував та був
відповідальним за належне здійснення
транспортних послуг при перевезенні
пасажирів, бюлетенів ОВК ОВО №116 під
час виборів 2012 року. Пояснив, що у
зв'язку із відсутністю коштів для
оплати даних транспортних перевезень
ним були виділені ОСОБА_3 для
проведення транспортних перевезень
власні кошти в сумі 35 000,00 грн., які
ОСОБА_3 зобов'язувався повернути як
тільки кошти поступлять на рахунок
ОСОБА_4 та будуть передані йому.
Стверджує, що в даному випадку мали
місце цивільно-правові відносини,
виконання яких він вимагав. У чому щиро
розкаявся. Просить передати його на
поруки Львівській міській виборчій
комісії Львівської області.

Згідно показань свідка ОСОБА_4, даних в
судовому засіданні про те, що в 2012 році,
він як фізична особа підприємець,
здійснював перевезення членів комісії,
бюлетнів в окрузі №116. Між ним та
виборчою дільницею були укладені
договори щодо надання транспортних
послуг. У зв'язку з недостатністю
транспортних засобів, ним був
залучений до виконання перевезень
ОСОБА_3 Пояснив, що у зв'язку із
відсутністю коштів для оплати даних
транспортних перевезень ОСОБА_2 були
виділені власні кошти в сумі 35 000,00 грн.,
які, як йому відомо, ОСОБА_3
зобов'язувався повернути як тільки
кошти поступлять на його рахунок.
Державним казначейством кошти були
перераховані 30.10.2012 року в сумі 107 140,
00грн. та відповідну частину яких, в тому
числі і 35 000,00грн. було перераховано
ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснив, що ОСОБА_2 позичив
потерпілому ОСОБА_3 кошти на здійснення
транспортних перевезень з метою
належного функціонування виборчої
комісії в сумі 35 000,00 грн.

Крім того, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3
надавав транспортні засоби для
перевезення бюлетенів. ОСОБА_2 був
заступником голови виборчого округу
№116 та був відповідальний за
транспортні перевезення, оскільки не
були перераховані вчасно кошти з
державного бюджету, ним було надано
власних 35 000,00 грн. ОСОБА_3 для
проведення транспортних перевезень.

Потерпілий ОСОБА_8 на
неодноразові виклики суду не
відреагував, хоча належно був
повідомлений про час та дату судового
засідання, що стверджується актами,
складеними працівниками Франківського
районного суду м.Львова від 04.12.2013року
та 16.12.2013року про неможливість вручення
судової повістки.

Заслухавши показання
обвинуваченого ОСОБА_2, а також свідків,
суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що обвинувачений
ОСОБА_2 є членом Львівської міської
виборчої комісії відповідно до додатку
351 до постанови №355 ЦВК від 15 вересня 2010
року «Про формування складу обласних,
районних (крім районів в Автономній
Республіці Крим) міських (міст
обласного значення, м.Києва та
Севастополя), районних у місті
Севастополі виборчих комісій, що
здійснюють підготовку та проведення
місцевих виборів».

Відповідно до п. 1.7. додатку 351 до
постанови №355 ЦВК від 15 вересня 2010 року
«Про формування складу обласних,
районних (крім районів в Автономній
Республіці Крим) міських (міст
обласного значення, м.Києва та
Севастополя), районних у місті
Севастополі виборчих комісій, що
здійснюють підготовку та проведення
місцевих виборів» для організаційного,
правового, технічного забезпечення
здійснення повноважень, передбачених
Законом, територіальні виборчі
комісії можуть залучати
відповідних фахівців, технічних
працівників, робота яких оплачується
в порядку, встановленому частиною
тринадцятою статті 28 даного Закону.

У зв'язку з відсутністю транспортних
засобів для перевезення виборчих
бюлетенів та забезпечення належної та
безперешкодної організації роботи
Львівської міської виборчої комісії та
виборчого процесу зокрема, було
доручено членами комісії, ОСОБА_9 та
ОСОБА_3 виконувати дані транспортні
перевезення. У зв'язку із відсутністю
коштів для оплати заправки пальним
даних транспортних засобів та
відповідно організації транспортних
перевезень ОСОБА_2 були виділені власні
кошти в сумі 35 000,00 грн., які ОСОБА_3
зобов'язувався повернути як тільки
кошти поступлять до нього після
перерахунку таких на рахунок ОСОБА_9

Проте, лише 31.10.2012 року було
перераховано ОВК ОВО №116 на рахунок
приватного підприємця ОСОБА_9 кошти в
сумі 107 140,00 грн. за надані транспортні
послуги згідно платіжних документів
№U1971063, №U1971064, №U1971061, що стверджується
випискою з рахунку від 31.10.2012 року
виданою ПАТ «Кредобанк».

Як вказано у п.18 постанови пленуму
ВСУ "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя", при
розгляді кримінальних справи має
суворо додержуватись закріплений у ч.1
ст.62 Конституції принцип презумпції
невинуватості, згідно з яким особа
вважається невинуватою у вчиненні
злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено у законному порядку.

Відповідно до ст. 62 ч.3 Конституції
України, всі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачаться на користь
останньої.

Так, Постановою Пленуму
Верховного Суду України №10 від
06.11.2009року «Про судову практику у
справах про злочини проти власності»
роз'яснено, що «вимагання полягає у
незаконній вимозі передати чуже майно
чи право на майно або вчинити будь-які
дії майнового характеру з погрозою
насильства над потерпілим чи його
близькими родичами, обмежити права,
свободи або законні інтереси цих
осіб, пошкодити чи знищити їхнє майно
або майно, що перебуває в їхньому
віданні чи під охороною, або
розголосити відомості, які
потерпілий чи його близькі родичі
бажають зберегти в таємниці. Вимагання
є закінченим злочином з моменту
пред'явлення вимоги, поєднаної з
вказаними погрозами, насильством,
пошкодженням чи знищенням майна
незалежно від досягнення поставленої
винною особою мети.

Кваліфікуючи вимагання за об'єктивною
стороною (ч. 1 ст. 189 КК) слід виходити з
того, що цей злочин виявляється у
вимозі передачі чужого майна чи права
на майно або вчинення будь-яких дій
майнового характеру: з погрозою
насильства над потерпілим чи його
близькими родичами; з погрозою
обмеження прав, свобод або законних
інтересів цих осіб; із погрозою
пошкодження чи знищення їхнього майна
або майна, що перебуває в їхньому
віданні чи під охороною; або з погрозою
розголошення відомостей, які
потерпілий чи його близькі родичі
бажають зберегти в таємниці.

Аналізуючи зібрані докази по
справі, показання свідків, суд
приходить до переконання, що ОСОБА_2
перебуваючи в цивільно-правових
відносинах з потерпілим, вчинив
примушування до виконання
цивільно-правових зобов'язань, а саме
повернення власних коштів, які були
надані для транспортного перевезення
членів комісії, бюлетенів виборчого
округу.

Таким чином у діях ОСОБА_2 відсутній
склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 189
КК України,

Постановою Пленуму Верховного Суду
України №10 від 06.11.2009року «Про судову
практику у справах про злочини проти
власності» застосування погроз чи
насильства з метою примусити
потерпілого до виконання чи
невиконання цивільно-правового
зобов'язання належить кваліфікувати
за відповідною частиною статті 355 КК
( 2341-14). При цьому слід мати на увазі, що
відповідальність за цією статтею може
наставати лише тоді, коли особу
примушують до виконання (невиконання)
існуючого зобов'язання, що виникло на
підставах, передбачених чинним
законодавством. Предметом такого
зобов'язання можуть бути гроші, майно,
послуги, результати творчості тощо. Не
є вимаганням (стаття 189 КК)
примушування особи до оплати (вимоги
оплати) наданих їй за угодою чи
домовленістю послуг, наприклад: з
перевезення особи чи майна, оплати
переданого особі майна чи виконаних на
її користь робіт тощо. Такі дії за
наявності для того підстав мають
кваліфікуватись як примушування до
виконання цивільно-правового
зобов'язання.

А тому дії ОСОБА_2 з ч.1 ст.189 КК
України слід перекваліфікувати на ч.1
ст. 355 КК України, оскільки мало місце
примушування до виконання
цивільно-правових зобов'язань, тобто
вимога виконати цивільно-правовового
зобов'язання з погрозою насильства над
потерпілим або його близькими
родичами, пошкодженням чи знищенням їх
майна за відсутності ознак вимагання.

Суд уважає, що необхідним і достатнім
покаранням для виправлення та
попередження нових злочинів, буде
покарання у виді обмеження волі.

При обранні покарання суд
враховує вимоги ст.50,65 КК України,
згідно яких покарання має на меті не
лише кару, а й виправлення засудженого,
запобігання вчиненню нових злочинів та
вважає, що призначене покарання буде
необхідним і достатнім для виправлення
підсудного.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості
вчиненого обвинуваченим злочину, особу
винного, який не має судимості,
характеризується позитивно, приходить
до переконання, що обвинуваченому
ОСОБА_2 слід призначити покарання у
виді обмеження волі. Згідно протоколу
№12/13 від 12.12.2013року Львівська міська
виборча комісія Львівської області
вирішила клопотати перед Франківським
районним судом м.Львова щодо закриття
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 та
взяття його на поруки, зважаючи, що
згідно вимог ст.47 КК України - особа, яка
вперше вчинила злочин невеликої або
середньої тяжкості та щиро покаялася,
може бути звільнено від кримінальної
відповідальності з передачею її на
поруки колективу підприємства за їх
клопотанням за умови, що вона протягом
року з дня передачі її на поруки
виправдає довіру колективу, не
ухилятиметься від заходів виховного
характеру та не порушуватиме
громадського порядку.

Враховуючи вищевказане, вивчивши
матеріали справи, враховуючи
клопотання Львівської міської
виборчої комісії Львівської області,
щире каяття обвинуваченого, а також
враховуючи, що ОСОБА_2 раніше не
судимий, вперше вчинив злочин
невеликої тяжкості, суд вважає, що
перешкод для застосування ст.47 КК
України щодо передачі ОСОБА_2 на поруки
Львівській міській виборчій комісії
Львівської області немає. Також суд
вважає за необхідне звільнити ОСОБА_2
від призначеного покарання за ч.1 ст.355
КК України згідно вимог ст.47 КК України
та передати його на поруки Львівській
міській виборчій комісії Львівської
області, поклавши на неї контроль за
виправленням та перевихованням ОСОБА_2.

Керуючись ст.47 КК України, ст.ст.
368, 370,374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 355 КК
України та призначити покарання у виді
обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_2 від покарання
передбаченого ч.1 ст.355 КК України з
передачею його на поруки Львівській
міській виборчій комісії за умови,
якщо він протягом одного року з дня
передачі його поруки, виправдає довіру
колективу, не ухилятиметься від
заходів виховного характеру та не
порушуватиме громадського порядку.

Кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст.355 КК
України - закрити.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення з дотриманням вимог ст.ст.
349, 394 КПК України.

Суддя
Мартьянова С.М.