В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-347/10

23.07.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської обл. в складі: головуючого- судді Євстаф»євої Т.А., при секретарі Синиці Ю.В., з участю прокурора Мохорта О.Л., адвоката Чудака А.В., представників : ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бердичеві справу по обвинуваченню :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Мостове Андрушівського району Житомирської обл., проживає в АДРЕСА_1, українець, громадянин України, освіта неповна середня , неодружений, навчається в 8-А класі Бердичівської спецшколи інтернат, не судимий,

за ч.іст. 122 КК України,

встановив:

13.03.2010 року приблизно о 17 год., в приміщенні адміністративно-спального корпусу Бердичівської спеціальної загальноосвітньої школи -інтернат для дітей сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування , за адресою : Бердичівський р-н смт Гришківці вул. Леніна 153, підсудний , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5, умисно наніс останньому удар кулаком лівої руки по обличчю, в результаті чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа, яке згідно висновку судово- медичної експертизи № 497 від 27.04.2010 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке, що викликає тривалий розлад здоров"я і не є небезпечним для життя.

Під час судового слідства підсудний свою вину у скоєнному визнав повністю і показав, що 13.03.2010 року він зайшов в ігрову кімнату 6-В класу, де були інші діти, які дивилися телевізор. Там був і ОСОБА_5, вони з ним почали гратися . Він, підсудний, жартома надів потерпілому пластмасове відро на голову, потерпілий у відповідь, знявши відро, надів і йому на голову, при цьому вдарив відром. Тоді, розізлившись на ОСОБА_5, він кулаком лівої руки наніс йому удар по правій стороні нижньої щелепи. ОСОБА_5 пішов умиватися.

В скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина у скоєному також стверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_5, який суду показав, що 13.03.2010 року він дивився телевізор в ігровій кімнаті 6-В класу школи-інтернату. Там, серед дітей, був і ОСОБА_4 , згодом вони з ним почали жартувати, ОСОБА_4 надів йому пластмасове відро на голову, тоді він, знявши відро, надів також підсудному на голову, при цьому вдарив ОСОБА_4 по брові, останній розізлився і вдарив його кулаком по нижній щелепі з правого боку. Потерпілий відчув різкий біль, вийшов в умивальник, промив рот. 15.03.2010 року звернувся до стоматолога, думав , що болять зуби, але його направили в травпункт і виявили перелом нижньої щелепи з справа. З підсудним вони помирилися, взагалі він з ним, підсудним, дружить.

З висновку судово - медичної експертизи № 497 від 27.04.2010 року видно, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження , середнього ступеню тяжкості, яке призвело до тривалого розладу здоров"я. Дане тілесне ушкодження в потерпілого могло виникнути за обставин та в термін, що зазначено в постанові.

/а.с. 57-58/

Протоколами відтворення обстановки та обставин події від 21.04.2010 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4, які розповіли і наочно показали механізми та локалізацію нанесення удару ОСОБА_5 ОСОБА_4

/а.с.49-52/

Згідно висновку судово психіатричної експертизи № 216 від 12.05.2010 року підсудний є осудним і по психічному стану не потребує заходів медичного характеру.

/а.с.62-63/

Оцінюючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного, що виразилися в умисному спричинені середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків , передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я, за ч.І ст. 122 КК України.

Визначаючи покарання , суд враховує , ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується лише з позитивної сторони, є дитиною , батьки якого відносно нього позбавлені батьківських прав.

Обставини, що пом"якшують покарання - це щире каяття, скоєння злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжує покарання , судом не встановлено.

З врахуванням всіх зазначених обставин, даних про особу підсудного, суд вважає за можливим при призначенні покарання застосувати ст.ст. 104,75 КК України.

Крім того, враховуючи, що підсудний є неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості, представниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також вихователем школи - інтернату ОСОБА_6, характеризується виключно з позитивної сторони, як дитина вічлива, добре навчається , займається спортом, приймає участь у всіх закладах, піклується меншим братом, суд вважає за можливим на підставі ст. 105 КК України, звільнити ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, бо останній на момент винесення вироку не потребує застосування покарання .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 зач. 1 ст. 122 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений в п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської обл. через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя-підпис

Згідно суддя