Справа № 364/361/15-к
Провадження № 1-кп/364/15/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2015 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

представника відділу освіту Володарської РДА Київської області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000376, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка Київської області, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, громадянин України, українця, професійно-технічна освіта, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалід 3 групи з дитинства, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, що передбачає кримінальну відповідальність за ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
23.12.2014 року, близько 20 години, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував біля магазину, який розташований в с. Гайворон Володарського району Київської області. Біля вищевказаного магазину перебував обвинувачений ОСОБА_7 . Між обвинуваченим ОСОБА_7 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 в ході розмови, виникло словесне непорозуміння та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, зав`язалась суперечка під час якої ОСОБА_7 підійшов до неповнолітнього ОСОБА_4 та умисно наніс йому удар кулаком правої руки в область грудної клітини і два удари кулаком правої руки в область нижньої частини тулуба.
Відповідно до висновку експерта № 158 від 25 грудня 2014 року: «Описані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: забій грудної клітки, забій поперекової ділянки, забій правого стегна, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості без короткочасного розладу здоров`я. Виникають від дії тупих предметів, могли утворитися від ударів руки, ногами іншої людини».
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав повністю, вказуючи при цьому, що він дійсно 23.12.2014 року, близько 20 год., в с. Гайворон Володарського району Київської області, знаходячись біля магазину наніс потерпілому кілька ударів кулаком правої руки в область грудної клітини і два удари кулаком правої руки в область нижньої частини тулуба.
Обвинувачений вказав суду, що розкаюється у вчиненому та просив вибачення у потерпілого .

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 суду вказав, що 23.12.2014 року, в с. Гайворон Володарського району Київської області, знаходячись біля магазину під час суперечки обвинувачений ОСОБА_7 наніс йому кілька ударів кулаком в область грудної клітини і два удари кулаком правої руки в область нижньої частини тулуба.
Неповнолітній потерпілий просив суд щодо міри покарання обвинуваченому прийняти рішення на власний розсуд. Законний представник потерпілого ОСОБА_5 також просила суд міру покарання визначити на власний розсуд.
Поскільки обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, заслухавши думку учасників судового розгляду, відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним досліджувати докази стосовно встановлених досудовим розслідуванням обставин справи, оскільки встановленні фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за 125 ч. 1 КК України які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження .

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи з дитинства, по місцю проживання характеризується задовільно, злочин вчинив невеликої тяжкості.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 суд не встановив.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, а також молодий вік обвинуваченого, який не має постійного місця роботи та регулярного доходу, має третю групу інвалідності з дитинства, тому суд виключає можливість застосування відносно ОСОБА_7 таких видів покарання як штраф та виправні роботи. Поряд з наведеним слід врахувати, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому, просив вибачення у потерпілого, вказуючи, що подібного не допустить, одночасно беручи до уваги думку потерпілого , який не наполягав на суворому покаранні, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 слід визначити покарання у виді громадських робіт на строк передбачений санкцією статті.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі не має.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

На вирок може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Київської області через Володарський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1