Справа № 192/101/15-к
Провадження № 1-в/192/47/15
УХВАЛА

"20" березня 2015 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (приймає участь

у режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_6 , 1977 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

Початок строку: 04.02.2009 року

Кінець строку: 04.02.2016 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 раніше засуджено:

- 12.07.1995 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.141, ст.46-1 КК України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 23.06.1997 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.141, ст.43 КК України (1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнено 13.11.1998 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 10 місяців 13 днів;

- 14.09.1999 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.229-1, ч.2 ст.229-6, ч.1 ст.42, ст.43 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнено 20.08.2002 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 27 днів;

- 16.06.2005 року Жовтнеив районним судом м.Криаого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, звільнено 05.09.2007 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 9 місяців 11 днів.

У даній справі ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.307 КК України вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 1 липня 2009 року.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений ОСОБА_5 прибув 01 жовтня 2009 року.

Засуджений відбув 3/4 строку покарання.

26 січня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України посилаючись на те, що він має два стягнення та п`ять заохочень за добросовісну працю, знаходиться в активі та працює на виробництві установи, має батьків пенсійного віку, вважає, що своєю поведінкою і добросовісною працею довів своє виправлення, тому може претендувати на умовно-дострокове звільнення.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив звільнити його умовно-достроково.

Представник Солонянської виправної колонії №21 пояснив, що засуджений ОСОБА_5 прибув до Солонянської ВК №21 01 жовтня 2009 року, працевлаштований прибиральником промислової зони, характеризується посередньо, має три заохочення, мав два стягнення за порушення режиму утримання, не бере участі в організації виховних заходів, у роботі самодіяльних організацій. 03 березня 2015 року засуджений допустив порушення режиму утримання: затримав зйом з роботи, вважає, що засуджений не довів своє виправлення, тому до нього передчасно застосовувати ст.81 КК України.

Прокурор вважав, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 необхідно відмовити, так як його поведінка не свідчить про його виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Згідно витягу з протоколу засідання методичної виховної ради Солонянської виправної колонії №21 від 31 грудня 2014 року, засудженому було погоджено оцінку ступеню виправлення засудженого не довів своє виправлення (а.с.11).

Як видно з характеристики та довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 прибув до Солонянської виправної колонії №21 01 жовтня 2009 року, працевлаштований прибиральником промислової зони, мав два стягнення за порушення режиму утримання, має три заохочення, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, не бере участі і організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи (а.с. 7,8).

03 березня 2015 року засуджений ОСОБА_5 допустив порушення режиму утримання: затримав зйом з роботи, що підтверджується рапортами співробітників установи (а.с.14-16). На засіданні профілактичної комісії Солонянської ВК №21 від 06 березня 2015 року вирішено покарати засудженого ОСОБА_5 правами начальника відділення (а.с.17).

Засуджений уже звільнявся умовно-достроково, належних висновків не робив та вчиняв нові злочини.

З огляду на наведене суд уважає, що поведінка засудженого не є такою, що має слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить про його виправлення, оскільки його поведінка не є сумлінною.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий