Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/173/15
ун. № 759/1092/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0004658 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 09.02.1999 Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- 08.02.2006 Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 345; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 345; ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років;
- 24.11.2008 Коростенським міським судом Житомирської області за ст. 391 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 26.01.2015 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2014 за № 0004658, з додатками стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 29.01.2015, а в подальшому ухвалою суду від 26.03.2015, запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено відповідно до 29.03.2015 та 24.05.2015 включно.

Судовий розгляд даного кримінального провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 24.05.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом продовженого строку.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , вказуючи, що на даний час ризики встановлені кримінально-процесуальним законодавством не відпали, обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримали обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , заперечив щодо доцільності продовження тримання його підзахисного ОСОБА_3 під вартою, вказуючи, що прокурором не представлено достатньо доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 має постійне місце проживання, одружений, а відтак, просив змінити запобіжний захід ОСОБА_3 на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та даних про його особу.

При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що він, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких на даний час є обґрунтоване органами досудового розслідування обвинувачення; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину. Також суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; репутацію обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого. Крім того, на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування); незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні. За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я ОСОБА_3 , щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, дані про його особу, а саме те, що він одружений, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на максимальний строк, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, не можна визнати таким, що ставить під сумнів вище наведені висновки суду, а відтак, суд вважає за необхідне у вказаному клопотанні захисника відмовити.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 21 травня 2015 року, тобто по 19 липня 2015 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) грн 00 коп., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1