АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/401/15-к Номер провадження 11-кп/786/461/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.367 С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000001 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого головним спеціалістом територіального управління держгірпромнагляду у Полтавській області, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002 та 2007 років народження, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
До апеляційного суду звернувся обвинувачений ОСОБА_6 , який у поданій апеляційній скарзі прохає вирок Київського районного суду м. Полтави від 23.04.2015 року щодо нього скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Як на підставу своїх вимог покликається на наступні обставини.

Схематичне зображення парку пам`ятки садово-паркового мистецтва парку «Перемога», виготовлене ДП «Лубнигеодезія», не є проектом створення (оголошення) ПЗФ і процедуру погодження/затвердження у порядку, передбаченому розділом VII Закону України «Про природно-заповідний фонд України», не проходило, рішення про резервування, як передбачено п. З ст. 55 указаного закону, також не приймалося, а отже у природоохоронного органу відсутній обов`язок використовувати указане схематичне зображення при наданні висновків про погодження проектів землеустрою.

Експерт ОСОБА_10 , що проводив земельно-технічну експертизу, визнав, що межі парку «Перемога» ніким не встановлені і не винесені в натурі.

Звертає увагу на висновок комісійної судової земельно-технічної експертизи № 5630/10685 від 29.09.2014 про те, що 17 земельних ділянок, загальною площею 1,62 га, розташовані в межах парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк Перемоги», який на думку ОСОБА_6 є неспроможним, оскільки навіть на цей час його межі фактично не визначені, тому визначитись, чи знаходяться зазначені земельні ділянки в межах парку він не міг, в зв`язку з чим в його діях відсутній склад будь-якого злочину.

Вважає, що при розгляді даної справи суд допустив неповноту судового розгляду, не дослідивши обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. А саме, суд першої інстанції безпідставно відмовив у призначенні повторної судової земельно-технічної експертизи.

Також покликається, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки відповідно до ст. 49 ч.1 п.5 особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, а тому на його думку суд безпідставно засудив після перебігу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вказані обставини, на думку апелянта, свідчать про порушення судом під час розгляду даної справи принципів законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Інші учасники кримінального провадження вирок не оскаржували, до початку апеляційного розгляду письмових заперечень на апеляційну скаргу не подавали.

Вироком Київського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та засуджений до трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік та штрафом в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

На підставі п. «в» ст.1, 14 ЗУ «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнений вiд відбування призначеного основного та додаткового покарання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі 14800 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком районного суду ОСОБА_6 вчинив злочин за наступних обставин.

Працюючи на посаді завідуючого Полтавським сектором охорони навколишнього природного середовища Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області, впродовж 2009-2010 років неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, маючи у своєму безпосередньому володінні та користуванні: картографічні матеріали, виготовлені Лубенським державним топографо-геодезичним підприємством у 2001 році, якими визначено межі та конфігурацію території об`єкту природно-заповідного фонду парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк «Перемоги» в м. Полтаві; рішення ВК Полтавської обласної ради народних депутатів від 22.11.1984 року № 453, яким затверджено мережу територій та об`єктів природно-заповідного фонду Полтавської області, до переліку якого входить парк «Перемоги» площею 30,9 га; рішення ВК Полтавської обласної ради депутатів трудящих від 20.06.1972 року № 242, яким затверджено список заповідних парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва місцевого значення, в який входить парк «Перемоги»; та рішення ВК Полтавської обласної ради депутатів трудящих від 24.12.1970 № 555 про затвердження пам`яток природного місцевого значення, в який входить парк «Перемоги», надав висновки про погодження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, громадянам:

ОСОБА_11 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м, в АДРЕСА_2 , вартістю 192104 грн., станом на 13.04.2010 року;

ОСОБА_12 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_2 , вартістю 192104 грн. , станом на 13.04.2010 року;

ОСОБА_13 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м, в АДРЕСА_2 , вартістю 192862 грн. станом на 8.06.2010 року;

ОСОБА_14 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_2 , вартістю 192104 грн. , станом на 22.05.2010 року;

ОСОБА_15 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м, в АДРЕСА_2 , вартістю 191135 грн. , станом на 10.08.2010 року;

ОСОБА_16 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_2 , вартістю 191135 грн. , станом на 10.08.2010 року;

ОСОБА_17 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м, в АДРЕСА_2 , вартістю 192104 грн. , станом на 13.04.2010 року;

ОСОБА_18 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 193800 грн. , станом на 26.01.2010 року;

ОСОБА_19 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 114016 грн. , станом на 27.10.2009 року;

ОСОБА_20 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 193800 грн. , станом на 26.01.2010 року;

ОСОБА_21 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 109877 грн. , станом на 24.03.2009 року;

ОСОБА_22 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 109877 грн. , станом на 24.03.2009 року;

ОСОБА_23 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 109877 грн. , станом на 24.02.2009 року;

ОСОБА_24 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 109877 грн. , станом на 24.02.2009 року;

ОСОБА_25 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 109877 грн. , станом на 24.02.2009 року;

ОСОБА_26 - земельної ділянки площею 1000,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 109877 грн. , станом на 24.03.2009 року;

та ОСОБА_14 , для ведення садівництва, - земельної ділянки площею 200,00 кв. м., в АДРЕСА_3 , вартістю 38179 грн., станом на 31.08.2010 року, - не маючи достатніх даних про те, що зазначені 17 земельних ділянок не входять до об`єкту природо-заповідного фонду - парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк «Перемоги» в м. Полтаві, на підставі яких Октябрською районною у місті Полтаві радою передано у власність 17 земельних ділянок загальною площею 1,62 га, загальною вартістю 2 541 605 грн., що більш ніж у 8402 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Заслухавши суддю-доповідача ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав, у ній наведених, міркування прокурора ОСОБА_8 , який пропонував вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до посадової інструкції завідувача Полтавським сектором охорони навколишнього природного середовища, яку займав обвинувачений ОСОБА_6 , затвердженої 26 квітня 2007 року, він був зобов`язаний у межах своїх повноважень здійснювати реалізацію державної політики в сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів (земля, надра, поверхневі та підземні води, атмосферне повітря, ліси, тваринний і рослинний світ)… та в межах своєї компетенції … заповідної справи, формування, збереження та використання екологічної мережі. Здійснювати в межах своїх повноважень управління та регулювання у сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів…. Забезпечувати охорону та використання територій природно-заповідного фонду України, формування, збереження та використання технологічної мережі; здійснювати комплексне управління та регулювання планування діяльності органів виконавчої влади, територіальних органів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів… Забезпечувати здійснення заходів щодо збереження біологічного та ландшафтного різноманіття, формування екомережі, розвитку заповідної справи, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Він бере участь в роботі державних комісій з приймання в експлуатацію об`єктів виробничого комунального призначення та житлових масивів, погоджує договори оренди водних об`єктів, погоджує вибір земельних ділянок для розміщення об`єктів, місць розташування об`єктів (а.с.152-153 т.2).

Згідно з Типовим положенням про комісію з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, ОСОБА_6 , як член комісії мав право не погодити проект землеустрою та подати до висновку свої зауваження. Вказаним положенням передбачено порядок розгляду та оскарження таких зауважень (а.с.52-56 т.1).

Згідно з наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5.11.2004 року № 434 «Про затвердження Порядку погодження природоохоронними органами, матеріалів, щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок» - головною метою погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок є забезпечення дотримання вимог природоохоронного законодавства при набутті чи припиненні права власників землі та землекористувачів на землю та сприяння формування екомережі. Згідно з п.2,4- 2,8 вказаного положення матеріали щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, зміст та склад яких відповідає визначеним природоохоронним органом вимогам, розглядаються на предмет дотримання положень законодавчих та інших нормативно-правових актів, стандартів, норм, правил у сфері охорони довкілля, перелік яких визначається з урахуванням конкретної ситуації. При цьому основна увага має звертатися на не погіршення стану територій та об`єктів природно-заповідного фонду та інших особливо цінних земель, зарезервованих для заповідання, які є складовими екомережі. У разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж території та об`єктів природно-заповідного фонду та земель, зарезервованих для заповідання, природоохоронний орган використовує документи щодо їх створення (оголошення) чи резервування для визначення місць розташування згаданих територій та об`єктів та їх збереження.

Таким чином, як органи досудового слідства, так і суд першої інстанції прийшли до правильного висновку , що у розпорядженні обвинуваченого ОСОБА_6 була необхідна правова база, з використанням якої він мав можливість вживати належних заходів для забезпечення дотримання вимог природоохоронного законодавства при набутті чи припиненні права власників землі і землекористувачів на землю та сприяння формування екомережі. Крім того у його розпорядженні була необхідна документація щодо створення природно-заповідного фонду парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк «Перемоги» в м. Полтаві Полтавської області площею 30,9 га, а саме: картографічні матеріали, виготовлені Лубенським державним топографо-геодезичним підприємством у 2001 році, якими визначено межі та конфігурацію території об`єкту природно-заповідного фонду парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк «Перемоги» в м. Полтаві; рішення ВК Полтавської обласної ради народних депутатів від 22.11.1984 року № 453, яким затверджено мережу територій та об`єктів природно-заповідного фонду Полтавської області, до переліку якого входить парк «Перемоги» площею 30,9 га; рішення ВК Полтавської обласної ради депутатів трудящих від 20.06.1972 року № 242, яким затверджено список заповідних парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва місцевого значення, в який входить парк «Перемоги»; та рішення ВК Полтавської обласної ради депутатів трудящих від 24.12.1970 № 555 про затвердження пам`яток природного місцевого значення, в який входить парк «Перемоги»(а.с.107-111,118-134 т.1)

Згідно з даними планово-картографічного матеріалу по парку-пам`ятці садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк «Перемоги», розробленого ДП «Лубнигеодезія» у 2001 році - на схемі зображено парк-пам`ятку «Парк «Перемоги» із нанесенням його меж та місця розташування який був у розпорядженні ОСОБА_6 . Очевидно, що всі 17 ділянок, на виділення яких у власність вказаних вище громадян надав погодження обвинувачений, знаходяться у зоні відведеній «Парку Перемога» (а.с.104-105 т.1, 55-102 т.2).

Стверджуючи про відсутність на час погодження відведення земельних ділянок чітких меж території Парку, сторона захисту не звернула увагу на те, що саме на ОСОБА_6 , було покладено обов`язок здійснювати реалізацію державної політики в сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, а тому, за відсутності чітких меж території парку, він мав можливість відмовити у погодженні землевідведення, як це передбачено вище наведеними нормативними актами.

Із висновку комісійної судової земельно-технічної експертизи № 5630/10685 від 29.09.2014 вбачається, що всі 17 земельних ділянок, загальною площею 1,62 га, на відведення яких надав погодження ОСОБА_6 , розташовані в межах парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк Перемоги», що очевидно із долучених до висновку фототаблиць, а саме, видно конфігурацію алей, ряди насаджених дерев тощо. (а.с. 13-49т.2).

Із показань допитаної у суді свідка ОСОБА_27 , яка у 2009-2010 роках працювала на посаді першого заступника начальника управління Держкомзему в м. Полтаві, вбачається, що комісія б у жодному разі не погоджувала проекти відведення земельних ділянок у випадку заперечення у своєму висновку екологічною службою з підстав їх належності до земель природно заповідного фонду.

Свідок ОСОБА_28 , який у 2009-2010 роках працював начальником управління земельних ресурсів та земельного кадастру Полтавського міськвиконкому та входив у склад комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою, повідомив, що на момент прийняття Октябрською районною у м. Полтаві радою рішень по вищезазначених земельних ділянках на генеральному плані розвитку міста Полтави дійсно позначений парк «Перемоги», але на ньому не визначається конкретних меж.

Що стосується доводів захисту про неповноту дослідження судом першої інстанції доказів, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими.

Так, стороною захисту ставилося питання про допит як свідка ОСОБА_29 . Як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні такого клопотання. Як видно із матеріалів кримінального провадження вказана особа була одним із розробників у 2001 році Лубенським державним топографо-геодезичним підприємством картографічних матеріалів, якими визначено межі та конфігурацію території об`єкту природно-заповідного фонду парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк «Перемоги» в м. Полтаві. Вказані документи є у наявності та долучені до кримінального провадження. Убачається, що сторона захисту не вказала які саме свідчення, крім тих які відображені у названих матеріалах, він міг би додатково надати суду.

Судом першої та апеляційної інстанцій також було відмовлено у допиті як свідка гр-на ОСОБА_30 мешканця АДРЕСА_2 , домоволодіння якого і земельна ділянка матері, відповідно до планово-картографічних матеріалів, знаходяться в межах "Парку Перемоги". Таке рішення зумовлено тим, що питання про відведення цій особі земельної ділянки за вказаною адресою за участю ОСОБА_6 не вирішувалося. При цьому стороною захисту не було надано інформацію про те, з якого часу за вказаною адресою проживає ОСОБА_31 та коли його матері виділялася земельна ділянка.

Судом першої інстанції розглядалося клопотання сторони захисту про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи, проведення якої на думку захисту мали б провести спеціалісти Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, та було залишене без задоволення. При цьому районний суд правильно виходив із того, що повторна експертиза призначається коли є сумніви у правильності висновку експертів, пов`язані з їх недостатньою обґрунтованістю, чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Між тим стороною захисту не було обґрунтовано доводи щодо порушення процесуальних норм при призначенні і проведенні експертизи. Остання була проведена відповідно до вимог ст.ст. 242-245 КПК України. Убачається, що сторона захисту під час досудового слідства в порядку ,передбаченому ст.244 КПК України, не ставила питання про залучення експерта.

Для з`ясування питань, які виникли у сторони захисту, суд першої інстанції викликав для дачі пояснень судового експерта ОСОБА_10 . За свідченнями останнього, висновки експертизи ґрунтуються на основі картографічних матеріалів та координат земельного кадастру України.

Як видно, висновок комісійної експертизи з питань, які виникли при проведенні розслідування кримінального провадження, та розгляду його у судовому засіданні, узгоджується з іншими матеріалами наданими органами досудового слідства, при цьому основні із них фактично не заперечуються і стороною захисту, зокрема те, що погоджені 17 земельних ділянок знаходяться в межах парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк Перемоги», та щодо визначення їх вартості. Твердження обвинуваченого про те, що на час розгляду ним питання про погодження відведення земельних ділянок не було чітко визначено їх меж, фактично визнано і стороною обвинувачення, однак останньою правильно вказується на те, що ОСОБА_6 за своїм службовим становищем мав можливість, з метою захисту навколишнього природного середовища, запобігти нераціональному використанню природних ресурсів шляхом відмови у погодженні землевідведення до визначення меж парку.

Не заслуговує на увагу твердження сторони захисту про необхідність закриття кримінального провадження за закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

За змістом ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначеного строку особа вчинила новий злочин середньої тяжкості. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Як видно, дії, які органами досудового слідства були інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, і за якою він був визнаний судом винуватим, мали місце протягом 2009-2010 року, останній епізод - 31.08.2010 року. Таким чином, на час набрання вироком чинності п`ятирічний термін давності не закінчився, а отже, підстав для закриття кримінального провадження за вище названих підстав немає.

Поряд із тим, суд першої інстанції, визнавши винним ОСОБА_6 у службовому недбальстві, що спричинило тяжкі наслідки у виді матеріальної шкоди на суму 2 541 605 грн., що більш ніж у 8402 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.367 КК України, та врахувавши його дані про особу, що позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, злочин вчинив з необережності - призначив близьке до мінімального покарання та, за клопотанням обвинуваченого, звільнив його від відбування покарання з підстав, передбачених п. «в» ст.1, 14 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Таким чином, місцевим судом, на підставі зібраних органами досудового слідства доказів, правильно встановлені обставини кримінального провадження, за якими ОСОБА_6 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а тому підстав для скасування ухваленого вироку колегія суддів не вбачає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.404, 405,407 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,

У х в а л и л а:

Апеляцію ОСОБА_6 залишити без задоволення а вирок Київського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: ____________ ОСОБА_2