УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/656/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2015 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
за участю: прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6
цією ухвалою в задоволенні заяви засудженого

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця до засудження АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого,
про умовно-дострокове звільнення відмовлено за безпідставністю.
ОСОБА_6 засуджений вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.10.2012 року за ст.ст.122 ч.1, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Засуджений відбуває покарання в Райківській виправній колонії №73 (РВК №73) Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області. Початок строку відбування покарання: 28.02.2012 року, а кінець строку - 28.08.2015 року.
06.02.2015 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про застосування до нього на підставі ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2015 року в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Суд умотивував своє рішення тим, що засуджений хоч і став на шлях виправлення, однак своєю поведінкою та ставленням до праці ще не довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить цю ухвалу суду скасувати та, як вбачається зі змісту скарги, просить його заяву задовольнити.
В обґрунтування скарги апелянт стверджує, що справа місцевим судом розглянута однобічно. Не було допитано його безпосереднього керівника по роботі завідуючого їдальнею РВК №73 ОСОБА_8 , який би зміг дати йому характеристику. Вказав, що при розгляді його заяви, суд лише заслухав представника колонії ОСОБА_9 , який ніякого відношення до його особистої справи не має та не відіграє ніякої ролі в його особистому виправленні.
Крім того зазначає, що вчинений ним злочин не має для суспільства ніякої загрози. Також залишився незначний строк до закінчення терміну ув`язнення.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як видно із характеристики РВК №73 (а.с.6) під час тримання в УВП м. Житомира ОСОБА_6 характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За час відбування покарання в РВК №73 характеризується посередньо, дотримується умови відбування покарання та розпорядку дня установи. Виконує, передбаченні законом, вимоги персоналу установи. Адекватно реагує на критику в його адресу. Працевлаштований в житловій зоні робітником їдальні. Стежить за спальним місцем та зовнішнім виглядом.
Вину у скоєному визнав повністю, розкаюється у скоєному.
13.11.2013 року закінчив Державний професійно-технічний навчальний заклад при РВК №73 та здобув професію за спеціальністю «Верстатник деревообробних верстатів».
Разом з тим, засуджений ОСОБА_6 не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, та в роботі самодіяльних організацій.
Крім того, як вбачається із довідки РВК №73 (а.с.8) за час відбування покарання хоч і не мав стягнень, але і не отримував заохочень від адміністрації РВК №73.
Згідно висновку характеристики засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці стає на шлях виправлення, але не довів свого виправлення.
Оцінюючи наведене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тому, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення в розумінні положень ч.2 ст. 81 КК України і підстави для його умовно-дострокового звільнення на даний час відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду не підлягає оскарженню.

Судді: