АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем
України

6 лютого 2007 року апеляційний суд Житомирської
області

в складі:

головуючого - судді Романова О.В.,

суддів: Гузовського О.Г. та

Фоміна Ю.В.,

участю: захисника ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_1 на вирок Червоноармійського районного суду від 13 грудня 2006 року,

встановив:

Цим вироком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець та
житель АДРЕСА_1, раніше
не судимий, -

засуджений за
ст. 125 ч. 1 КК України на
строк 80 годин
громадських робіт.

Стягнуто з засудженого
ОСОБА_3 на
користь потерпілої ОСОБА_4 600
гривень у відшкодування завданої моральної

шкоди.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_3 обраний
- підписка про
невиїзд з місця постійного проживання.

Згідно з вироком
31 травня 2005 року близько 7 години ранку ОСОБА_3 на вул. АДРЕСА_2 під час сварки із сусідкою ОСОБА_4, яка знаходилась на
своїй присадибній ділянці, на ґрунті
неприязних відносин умисно почав кидати в останню грудками землі, кусками битої цегли і каміння, внаслідок чого
спричинив їй легкі тілесні ушкодження
без короткочасного розладу здоров'я, у вигляді синців на голові, обох
руках, тулубі, садна на лівій руці.

Справа № 11-108/2007 Головуючий у суді 1-ї інстанції: Кулик
П.О. Категорія: ст. 125 ч. 1 КК України Суддя-доповідач: Фомін Ю.В.

В апеляції захисник ОСОБА_1 просить вирок щодо ОСОБА_3 скасувати та повернути справу на новий судовий розгляд,
посилаючись на те, що судове слідство проведено однобічно та неповно,
висновки суду, викладені у вироку, не
відповідають фактичним обставинам справи. В скарзі потерпілої не були
відображені і під час судового розгляду не були встановлені час, місце та
спосіб вчинення злочину. Покази потерпілої мають суттєві суперечності, які не
були усунуті в судовому засіданні. Суд послався на покази свідків ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, які є дітьми потерпілої, а тому є
зацікавленими у вирішенні даної справи. Суд не мав законних підстав для
стягнення моральної шкоди з засудженого.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_3 та
захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляцію, пояснення представника потерпілої ОСОБА_2, яка просила вирок залишити без
зміни, обговоривши доводи апеляції, вивчивши справу, апеляційний суд
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, при викладених у вироку обставинах, за який його засуджено, доведена
сукупністю досліджених в судовому засіданні та викладених у вироку доказах.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.125ч.1 КК України не визнав і
пояснив, що дійсно між ним та ОСОБА_4 склались неприязні відносини. 31 травня 2005 року вранці до нього прийшли люди. Це побачила сусідка ОСОБА_4 і почала сваритись,
обзиваючи всіх, в тому числі і його,
нецензурними словами, але він її не чіпав, грудками в неї не кидав, поганими
словами не обзивав. ОСОБА_4 обвинувачує його у вчиненні злочину безпідставно і
таким чином хоче отримати гроші за якоби спричинену їй моральну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в неї з засудженим
склались неприязні стосунки і на цьому ґрунті між ними часто виникали сварки. 31 травня 2005 року близько 7 години вона була в дворі свого будинку,
де кормила курей. В цей час вона побачила сусіда ОСОБА_3 і висловила йому
претензії з приводу того, що той трактором поламав їй тин, пішла на показувати,
де це трапилось. На ґрунті цього між ними виникла суперечка, під час якої
ОСОБА_3 її ображав, принижував жіночу гідність, піднімав та кидав в її бік грудки землі, куски битої цегли і каміння та
шість - вісім разів попав по голові,
руках та спині, чим спричинив тілесні ушкодження. Оскільки ОСОБА_3 спричинив їй фізичні та душевні страждання
просила стягнути з нього на її користь п'ять тисяч гривень моральної
шкоди.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що на
початку червня 2005 року він із сестрою ОСОБА_2 приїхали до матері в с. Івановичі і вона їм розповіла, що
декілька днів назад вранці, коли вона давала куркам їсти, сусід ОСОБА_3 кидав по ній грудками землі та камінням і спричинив тілесні
ушкодження, він бачив на тілі матері в різних місцях синці.
Аналогічні покази дала і свідок ОСОБА_2

Із показів
свідка ОСОБА_6 слідує, що в червні 2005 року ОСОБА_4 звернулась в райвідділ внутрішніх справ зі скаргою про те, що її побив
ОСОБА_3 і тоді ж їй було видано направлення до експерта.

Із протоколу усної заяви в органи внутрішніх справ та поясненні від 2 червня 2005 року вбачається, що потерпіла
ОСОБА_4 пояснила, що у вівторок 31 травня 2005 року на присадибній ділянці ОСОБА_3 висловлював на її адресу
погрози та кидав по ній грудками землі, чим спричинив тілесні ушкодження (а. с. 14,16-17).

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 червня 2005 року встановлено, що 31 травня 2005 року ОСОБА_3. під час суперечки кидав в напрямку ОСОБА_4, яка перебувала на городі,
грудками землі, чим спричинив їй тілесні ушкодження (а. с. 12 - 13 ).

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 13 листопада 2006 року у потерпілій ОСОБА_4 виявлено синці на голові, обох руках, тулубі, садно на
лівій руці, які є легкими тілесними ушкодженнями
без короткочасного розладу здоров'я. Дані тілесні ушкодження
утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо внаслідок кидання по ній грудками землі, кусками цегли та камінням
в термін та за обставин вказаних освідуваною (а.с.74-75).

З урахуванням вищенаведених доказів суд обґрунтовано зазначив у вироку, що правдивість показів потерпілої ОСОБА_4 не
викликає сумнівів, оскільки вони були послідовними та підтверджені іншими
доказами.

Суд, у вироку, дав відповідну оцінку показам засудженого ОСОБА_3 та
свідкам, які були допитані в судовому засіданні за клопотанням засудженого.

Дії засудженого ОСОБА_3 за ст. 125 ч. 1 КК України судом кваліфіковані правильно, а покарання йому призначено у
відповідності до вимог ст. 65
КК України.

Суд частково задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 та обґрунтовано стягнув з засудженого ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду в розмірі 600 гривень, відповідним чином
мотивувавши підстави та розмір такої шкоди, зокрема, зазначивши,
що засуджений ОСОБА_3. є молодою фізично здоровою особою і, наносячи
престарілій ОСОБА_4 удари кусками землі та каміння спонукав її тікати
з огороду до свого будинку, що було для неї принизливо і в такому віці вимагало значних душевних та фізичних зусиль.

Вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам ст .ст. 333 - 335 КПК України, зокрема його
мотивувальна частина містить формулювання обвинувачення,
визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину,
чим спростовуються доводи апеляції про те, що вказані обставини судом не
встановлені.

Апеляційний суд відмічає, що для перевірки, викладених у скарзі та показів потерпілої ОСОБА_4, суд призначив судово - медичну експертизу за матеріалами
справи.

Що стосується посилання в апеляції на те, що при судово - медичному освідуванні потерпілої ОСОБА_4, вона неправильно вказала дату події і в її поясненні від 2 червня 2005 року є виправлення щодо часу події, то апеляційний суд
зважає на те, що потерпіла, даючи пояснення експерту, дійсно помилилась на один день, але в постанові про призначення судово - медичної експертизи була зазначена дата - 31 травня 2005 року, тобто таж
сама, що - і в її
скарзі та поясненні в міліції, і висновки
вказаної експертизи стосувалися саме дати події -31 травня 2005 року ; а виправлений у поясненні потерпілої
від 2
червня 2005 року час її побиття на 14 годину, згідно вироку, судом до уваги не був прийнятий.

Таким чином доводи апеляції захисника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, а тому вирок щодо ОСОБА_3 слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 365,366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Червоноармійського районного
суду від 13 грудня 2006 року щодо ОСОБА_3
залишити без зміни.