Справа № 11-454/2008 року Головуючий
в 1-й інстанції Карплюк О.І.
Категорія ст. ст. 121 ч.2, 187 ч.2,
263 ч.2, 296 ч.4 КК України Доповідач
І М ' Я М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
Головуючого-судді Суслова М.І., суддів Дуфнік Л.М.,
участю прокурора Сарело В.П.,
розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями прокурора,
який приймав участь у розгляді справи, потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, засудженого
ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на вирок
Хмельницького міськрайонного суду від 26
вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого,
раніше не судимого,

засуджено за:

- ст.121 ч.2 КК
України на 7 років 6 місяців позбавлення волі;

- ст. 187
ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі із конфіскацією Ѕ
частини майна, що належить йому на праві власності;

- ст.. 263 ч.2
КК України на 1 рік позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України остаточно
призначено 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією Ѕ частини майна,
що належить йому на праві власності.

За ст.. 296 ч.4 КК України його
виправдано.

Він
утримуються під вартою.

Строк відбування покарання
ОСОБА_1 постановлено рахувати з 26 травня 2008 року, зарахувавши в цей строк час тримання під
вартою з 29 червня по 2 липня 2007 року включно та з 11 липня 2007 по 25 травня
2008 року включно.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця смт. Теофіполь,
Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого,
неодруженого, раніше не судимого,

засуджено за:

- ст.121 ч.2 КК
України на 7 років 6 місяців позбавлення волі;

- ст.. 263 ч.2
КК України на 2 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України
остаточно призначено 7 років 6 місяців позбавлення волі .

За ст..
296 ч.4 КК України ОСОБА_6 виправдано.

Він
утримуються під вартою.

Строк відбування
покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з
26 травня 2008 року, зарахувавши в цей
строк час тримання під вартою з 29 червня по 2 липня 2007 року включно та з 5
липня 2007 по 25 травня 2008 року включно.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженця та мешканця
АДРЕСА_3, українця, громадянина України,
студента Хмельницького національного університету, непрацюючого,
неодруженого, раніше не судимого,

засуджено за ст.
187 ч.2 КК України з застосуванням ст..
69 КК України на 4 роки позбавлення волі
із конфіскацією Ѕ частини майна, що належить йому на праві власності;

Він
перебуває на підписці про невиїзд.

Долю речових доказів вирішено згідно
ст. 81 КПК України.

Постановлено стягнути в солідарному
порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій
області судові витрати в сумі 823 грн. 55 коп.

За
вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 засуджено за те, що вони 22.01.2008 року біля 2
год., за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, неподалік будинку АДРЕСА_4, із застосуванням насильства,
небезпечного для життя та здоров'я потерпілого, заподіяли ОСОБА_2легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я та
заволоділи сумочкою того, в якій знаходились паспорт громадянина України,
військовий квиток, посвідчення водія,
талон попереджень, гаманець з грішми та іншим майном на загальну суму 2658 грн.

Крім
того, 29 червня 2007 року біля 00 год. 50 хвилин ОСОБА_1 за попередньою змовою
з ОСОБА_6, якого також засуджено вказаним вироком, та ще двома невстановленими
досудовим слідством особами, знаходячись біля кафе „Меріада”, що по вул.. М.
Залізняка в м. Хмельницькому, нанесли потерпілому ОСОБА_3 тяжкі тілесні
ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. Зразу ж після скоєного працівниками міліції
на території НВК №28, що по вул.. М. Залізняка в м. Хмельницькому, в ОСОБА_1
виявили та вилучили металевий предмет, визнаний холодною зброєю, а в ОСОБА_6 -
револьвер „МЕ-38-Сомраст” НОМЕР_1, який є гладкоствольною вогнепальною зброєю,
які останні носили без передбаченого законом дозволу.

В
апеляціях:

- прокурор, не
оспорюючи кваліфікації вчиненого, просить вирок суду скасувати через
невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особистостей
засуджених, постановити новий, яким
засудити ОСОБА_1 остаточно за сукупністю статей на 9 років позбавлення волі з
конфіскацією майна, ОСОБА_6 - на 8 років позбавлення волі, а ОСОБА_4 на такий
же строк але з конфіскацією всього майна. При цьому, він стверджує, що суд
призначив винним м'яке покарання та незаконно стягнув судові витрати з
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_6 в солідарному порядку, чим порушив вимоги ст.. 93
КПК України;

- потерпілий
ОСОБА_2 просить вирок суду стосовно засудженого ОСОБА_4 змінити, пом'якшивши
останньому покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.
Просить врахувати, що ОСОБА_4
відшкодував йому моральну та матеріальну шкоду, повернув викрадене майно,
сприяв слідству, не приймав активної участі у скоєні злочину, аяйого
перевиховання можливе без позбавлення волі;

- потерпілий
ОСОБА_3 просить вирок суду, яким засуджено ОСОБА_1 та ОСОБА_6 скасувати, а
кримінальне переслідування щодо останніх закрити. При цьому він вказує на
невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам
справи. Зазначає, що судом не взяв до уваги його свідчень, в яких він
наголошував, що нападники не ті особи, які нанесли йому тілесні ушкодження.
Свідки, які стверджують протилежне, зовсім не бачили осіб, які наносили
ушкодження і впізнати їх не можуть;

- засуджений
ОСОБА_4 просить вирок суду зміни, перекваліфікувавши його дії на менш тяжкий
злочин, а також пом'якшити призначене покарання. При цьому, зазначає, що його
дії невірно кваліфіковані, оскільки потерпілому ОСОБА_7 заподіяно легкі тілесні
ушкодження, які не є небезпечними для його життя чи здоров'я. Просить також
врахувати, що він раніше не судимий, навчається, позитивно характеризується за
місце навчання і роботи, викрадені речі повернуті потерпілому, відшкодовано
завдану моральну і матеріальну шкоду і сам потерпілий зробив заяву, що він заперечує проти позбавлення його волі;

- адвокат
ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати,
постановивши новий, яким кримінальну справу щодо останніх закрити. При цьому,
він вказує на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним
обставинам справи. Стверджує, що обвинувачення повністю ґрунтується на
сфабрикованих слідством доказах та отриманні методами, які грубо порушують
права та охоронювані законом інтереси громадян.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
прокурора на підтримку доводів апеляції, засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_6 і
ОСОБА_4 та в інтересах перших двох захисника ОСОБА_5 на їх заперечення,
третього засудженого на підтримку доводів своєї апеляції, перевіривши доводи апеляцій потерпілих та
вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати

з н а х
о д и т ь

апеляцію
прокурора як таку, що підлягає частковому задоволенню, а апеляції потерпілих,
засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 в інтересах своїх підзахисних - як такі,
що задоволенню не підлягають.

Вина
ОСОБА_1, ОСОБА_6 І ОСОБА_4 у вчинених злочинах при викладених у вироку
обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Так,
в суді засуджені ОСОБА_1 і ОСОБА_6 своєї вини у скоєному не визнали, а ОСОБА_4 визнав частково. При цьому ОСОБА_1
стверджував, що по епізоду з потерпілим ОСОБА_2 22 січня 2007 року останньому
тілесних ушкоджень не наносив, до вказаних подій лише вживав з друзями і
потерпілим спиртні напої в барі „Совок”, майном останнього не заволодівав та
матеріальних збитків тому не спричинив. До епізоду з нападом на ОСОБА_3 він не
причетний, оскільки в ніч на 28 червня 2007 року перебував в районі Озерної, де
домовився про зустріч з друзями. Після 24 години до них підійшли працівники
міліції, наділи на них наручники, йому всунули в кишеню металеву палицю, а
ОСОБА_6 - пістолет, привели понятих, викликали оперативну групу та затримали.

Аналогічні покази по епізоду нападу
на потерпілого ОСОБА_3 дав ОСОБА_6, не
визнавши себе причетним до скоєного в ніч на 28 червня 2007 року.

ОСОБА_4 вину визнав частково і
показав . що 22 січня 2007 року перебував разом з ОСОБА_1 та з знайомим в
барі „Совок”, де познайомилися з
потерпілим ОСОБА_2 Повертаючись додому, після приставань останього до ОСОБА_1,
наніс потерпілому удар рукою в обличчя і
забрав сумочку, в якій знаходилися документи.
ОСОБА_1 ніяких протиправних дій по відношенню до потерпілого не вчиняв.

Однак,
покази невизнання вини у скоєному ОСОБА_1
і ОСОБА_6 спростовуються, а
частковість визнавальних показів ОСОБА_4
підтверджуються поясненнями самих засуджених та потерпілих, даних ними на
досудовому слідстві, свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, з показів яких вбачаються обставини
побиття потерпілих ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з спричиненням першому легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, та заволодіння його майном, а
другому тяжких, небезпечних для життя в момент заподіяння .

Об'єктивно
вина останніх підтверджується протоколами огляду місця події, вилучення знарядь
злочину, відтворення обстановки та обставин події, очної ставки між засудженими
та потерпілим, засудженими та свідками по справі, висновками судово- медичної,
- імунологічної, - технічної експертиз винних, потерпілих та знарядь злочину, а також іншими матеріалами кримінальної
справи.

Проаналізувавши вчинене та оцінивши
в сукупності усі докази, суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність
вини засуджених у вчинених злочинах, вірно кваліфікувавши їх дії, у
відповідності з скоєним, за ст. ст. 121
ч.2, 187 ч.ч. 2 і 4 , 263 ч.2 КК України.

Міра
покарання їм обрана згідно вимог ст. ст. 50 і 65 КК України з врахуванням
ступені тяжкості вчинених злочинів, особистостей винних та конкретних обставин
по справі.

Посилання
засуджених та в їх інтересах захисника на недоведеність вини останніх у
вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 121 ч.2, 187 ч.4 КК України, і
необхідністю закриття стосовно них кримінального переслідування, не ґрунтуються на фактичних обставинах по
справі, спростовуються сукупністю доказів, перепровірених в судовому засіданні
та переконують колегію суддів про обґрунтованість і законність вироку в цій частині

Твердження
прокурора про м'якість призначеного засудженим покарання не узгоджуються з
сукупністю наведених у вироку обставин, які дали суду підстави визнати їх
такими, що знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів і не ґрунтуються на
вимогах кримінального закону про загальні засади призначення такого. При цьому
колегія суддів вважає, що призначення
судом першої інстанції більш м'якого покарання, ніж передбачено
законом ОСОБА_4 є цілком достатнім для
виправлення засудженого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Доводи
потерпілого ОСОБА_3 про непричетність до спричинення йому тяжких тілесних
ушкоджень ОСОБА_1 і ОСОБА_6 та необхідністю закриття кримінального
переслідування стосовно них не ґрунтуються на наявних матеріалах кримінальної
справи та повністю спростовуються доказами, перепровіреними в судовому засіданні
місцевого суду.

З
врахуванням викладеного підстав для скасування вироку, його зміні, посилення
або пом'якшення покарання апеляційна інстанція не знаходить.

Разом з тим, в порушення вимог
ст..93 КПК України при відшкодуванні судових витрат суд стягнув їх з засуджених
ОСОБА_1 і ОСОБА_6 в солідарному порядку.

В тому разі, якщо винними буде
визнано декількох осіб, суд постановляє, в якому розмірі повинні бути стягненні
витрати з кожного з них, ураховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан
засуджених.

Апеляційна інстанція погоджується з
доводами прокурора про помилковість стягнення судових витрат в солідарному
порядку з обох засуджених та вважає за необхідне прийняти рішення, яким визначити суми судових витрат з урахуванням
ступені вини та майнового стану як ОСОБА_1, так і ОСОБА_6

Керуючись
ст. ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а
л и л а :

апеляцію прокурора частково
задоволити, а апеляції потерпілих, засудженого
ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_6 -
як такі, що задоволенню не підлягають.

Вирок Хмельницького міськрайонного
суду від 26 травня 2008 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_4
в частині призначеного покарання залишити без змін .

Цей же вирок в частині відшкодування
судових витрат змінити, стягнувши з ОСОБА_1 і ОСОБА_6 з кожного по 411 (
чотириста одинадцять) грн.. 78 коп. за проведення судових експертиз.

Головуючий-суддя
/підпис/

Судді
/підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду

Хмельницької
області М.
І. Суслов