Справа № 366/42/15-к
Провадження 1-кп/366/15/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2014 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Іванківської міжрайпрокуратури ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження №0000783 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Димарка Іванківського району Київської області, проживає в АДРЕСА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, освіта середня, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, не працює, є таким, що не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В :
12.11.2014 року приблизно в 0 год. 30 хв., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , вчинили відкрите викрадення чужого майна за наступних обставин: на автомобілі БМВ д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись з с. Коленці Іванківського району Київської області в напрямку смт. Іванків, на узбіччі дороги поза межами с. Коленці, побачивши ОСОБА_7 , який котив мопед «Карпати» та велосипед «Тотем», яким вирішили протиправно заволодіти. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вони зупинили автомобіль, на якому їхали, вийшли, вхопили велосипед, помістили його в багажник зазначеного вище автомобіля, заподіявши своїми діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на 1785 грн.

Зібраними у справі доказами вина обвинувачених доведена, а їх злочинні дії правильно кваліфікуються органами досудового розслідування за ст. 186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю і дав суду детальні покази щодо обставин скоєння грабежу: зазначив, що 12.11.2014 року вони разом з ОСОБА_5 їхали на автомобіля БМВ з с. Коленці в сторону смт. Іванків. На узбіччі дороги вони побачили потерпілого ОСОБА_7 , який мав з собою мопед і велосипед. Разом вирішили заволодіти велосипедом. Зупинили автомобіль, і насильно, відібрали велосипед у ОСОБА_7 , завантажили його у багажник автомобіля і завезли його додому до ОСОБА_5 . Що казав при цьому потерпілий він не пам`ятає. Вже наступного ранку велосипед вилучили працівники міліції. Пояснити чому так сталося ( для чого забирали велосипед) він не може. У скоєному щиро розкаюється, запевняє, що таке більше не повториться.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю і дав суду детальні покази щодо обставин скоєння грабежу, які є аналогічними показам обвинуваченого ОСОБА_4 . У скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина у судовому засіданні підтверджена:

показами потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні показав, що він давав свій велосипед своєму другу, і 11.11.2014 року поїхав на мопеді в с. Коленці його забирати. Коли вночі котив і мопед і велосипед додому в смт. Іванків, то поза с. Коленці біля нього зупинились обвинувачені, які насильно відібрали у нього велосипед, при цьому ОСОБА_4 на його заперечення, ще й казав, що якщо він буде багато говорити, то заберуть і мопед. Коли це сталося, то їхав ще один автомобіль, в світлі фар якого він побачив номер автомобіля обвинувачених, запам`ятав його, і повідомив про подію у міліцію. Велосипед йому повернули, претензій до обвинувачених він не має. Не хоче, щоб їх позбавляли волі.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та допиту свідків щодо обставин вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, оскільки викладене в обвинувальному акті підтверджено показаннями самих обвинувачених, потерпілого, і ніким не оспорюється. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності позиції обвинувачених немає, і сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку.

За місцем проживання обвинувачені характеризуються посередньо, як особи, на яких селищна рада не має компрометуючих матеріалів, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебувають, ОСОБА_4 раніше не судимий, ОСОБА_5 є таким, що немає судимості, обидва є потерпілими внаслідок аварії на ЧАЕС, ОСОБА_8 одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає їх щире каяття, відсутність, з урахуванням повернення викраденого, матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченим, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який кримінальним законом віднесено до категорії тяжких, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують. Суд вважає, що їм слід обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ст. 186 ч.2 КК України та звільнити їх від відбування покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства.

Міра запобіжного заходу в даній кримінальній справі не обиралась.

Речові докази велосипед повернутий власнику.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки: повідомляти органи КВІ про зміну свого місця роботи та проживання, не виїжджати за межі України без дозволу органів КВІ.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки: повідомляти органи КВІ про зміну свого місця роботи та проживання, не виїжджати за межі України без дозволу органів КВІ.

Стягнути з засуджених процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи по 147 грн. 42 коп. з кожного.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.

Копії вироку можуть бути отримані відразу після проголошення вироку.

Суддя: