У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у
кримінальних справах у складі:

Головуючого

Кармазіна Ю.М.

суддів

Вус С.М., Гриціва М.І.

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 11 вересня 2007
року кримінальну справу за
касаційними поданням першого заступника прокурора Чернігівської області на
вирок Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2006 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
м. Ніжин Чернігівської області,

мешканця
м. Корюківка Чернігівської області,

раніше
неодноразово судимого,

останнього
разу 29.03.2005р. Щорським райсудом

Чернігівської
області за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України

на 4
роки позбавлення волі,

засуджено
за ст. 185 ч. 4 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На
підставі ст. 71 КК України ОСОБА_1 призначено покарання на 5 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою
апеляційного суду Чернігівської області від 4 травня 2006 року вирок щодо
ОСОБА_1 змінено, виключено застосування до засудженого додаткового покарання у
вигляді конфіскації майна та зменшено суму відшкодування збитків потерпілій
ОСОБА_2 до 23177 грн.

ОСОБА_1
засуджено за те, що він 5 серпня 2004 року у період з 10 години 30 хвилин по 12
годину, проникнувши до будинку АДРЕСА_1, таємно викрав належні ОСОБА_3 майно і
гроші на загальну суму 280 грн.

Він
же 5 серпня 2004 року у період часу з 8 години 30 хвилин по 14 годину 30
хвилин, проникнувши до будинку АДРЕСА_2, таємно викрав належні ОСОБА_2 майно і
гроші на загальну суму 24 515 грн.

5
серпня 2004 року у період часу з 9 години по 17 годину, ОСОБА_1 проник до
будинку АДРЕСА_3, звідки таємно викрав майно ОСОБА_4 на загальну суму 850 грн.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність ОСОБА_1 5 серпня 2004 року у період часу з 8 по 14
години, проникнувши до будинку АДРЕСА_4, таємно викрав належні ОСОБА_5 майно і
гроші на загальну суму 1486 грн.

Крім
того, ОСОБА_1 5 серпня 2004 року у період часу з 8 по 13 години, проникнувши до
будинку АДРЕСА_5, таємно викрав належні ОСОБА_6 майно на загальну суму 400 грн.

Всього
ОСОБА_1 було викрадено чужого майна на загальну суму 27 531 грн.

У
касаційному поданні прокурор просить вирок щодо ОСОБА_1 змінити, перекваліфікувати дії засудженого по
епізодам крадіжок у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ст. 185 ч. 3 КК
України і остаточне покарання призначити на підставі ст. 70 ч. 4 КК України. На
обґрунтування своїх вимог вказує на те, що судом неправильно кваліфіковано дії
засудженого, оскільки лише епізод крадіжки у ОСОБА_2 може вважатися як
крадіжка, вчинена у великих розмірах. Крім того зазначає, що суд неправильно
застосував ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_1 вчинив злочини, до постановлення
попереднього вироку.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про підтримання касаційного подання, зміну
постановленого щодо ОСОБА_1 вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання слід
задовольнити з таких підстав.

Як
обґрунтовано зазначено у касаційному поданні, суд, вірно встановивши фактичні
обставини справи, неправильно застосував кримінальний закон.

Згідно
з п. 3 примітки до ст. 185 КК України крадіжкою, що вчинена у великих розмірах,
визнається крадіжка на суму, яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований
мінімум доходів громадян.

Однак,
як убачається з матеріалів справи, лише за епізодом крадіжки у ОСОБА_2 сума
викраденого засудженим майна перевищувала вказаний у Кримінальному кодексі
України розмір та становила 24 515 грн.

По
іншим епізодам крадіжок чужого майна у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
діях ОСОБА_1 відсутня така кваліфікуюча ознака, як “крадіжка, вчинена у великих
розмірах”.

Крім того, при призначенні ОСОБА_1 покарання суд неправильно застосував
кримінальний закон, зокрема, статтю 71 КК України, яка застосовується у
випадках, якщо засуджений після винесення вироку, але до повного відбуття
покарання вчинив новий злочин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив крадіжки чужого майна до
29 березня 2005 року, тобто до винесення вироку в першій кримінальній справі,
тому суду при призначенні остаточного покарання слід було керуватись ч. 4 ст.
70 КК України.

За
таких обставин, вирок місцевого суду слід змінити, перекваліфікувати дії
ОСОБА_1 по епізодам крадіжок майна у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ч. 3 ст. 185
КК України та призначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК
України.

Зміні
підлягає також і ухвала апеляційного суду, оскільки при апеляційному розгляді
справи не були виправлені порушення допущені місцевим судом.

Виходячи
з наведеного, керуючись ст.ст. 395-396 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Касаційне подання першого заступника прокурора Чернігівської області
задовольнити.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2006
року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 4 травня 2006 року
щодо ОСОБА_1 змінити. Перекваліфікувати дії засудженого по епізодам крадіжок
майна у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 3
ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею - 4 роки
позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_1 покарання - 5 років
позбавлення волі. Виключити застосування судом ст. 71 КК України та вважати
ОСОБА_1 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч.
4 КК України, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України на 5 років 6 місяців
позбавлення волі.

Судді :