АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013, за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_9 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої за ч.3 ст. 212, ч.ч. 2,4 ст. 358 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Даною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.ч. 2,4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору в порядку ст. 314 КПК України (Т6 а.п. 241-242).

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що як у обвинувальному акті, так і при зміні прокурором обвинувачення в суді сторона обвинувачення, всупереч вимогам ст.ст. 91, 291 КПК України, обмежилася лише загальним формулюванням щодо вчинення обвинуваченою ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах та в підробці, складанні й використанні підроблених офіційних документів, однак не зазначила обставини, за яких ці злочини вчинялися, не вказала, які дії об`єктивної сторони ухилення від сплати податків вчинила обвинувачена, не вказала мотив скоєння злочину, що є істотним порушенням права обвинуваченої на захист від пред`явленого обвинувачення, оскільки воно є нечітким та неконкретним.

Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду ( т.6 а.п. 244-245).
В своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_8 прохала відмовити у задоволені апеляційної скарги прокурора та залишити ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року без змін.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, міркування обвинуваченої та її захисника, які, кожен окремо, просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходитьдо висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п.1) та п.2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, а також мотив вчинення кримінального правопорушення.
Як витікає з положень ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.2) ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини та мотиву скоєння кримінального правопорушення, а також докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотив неврахування окремих доказів. Остаточну оцінку доказам суд дає з точки зору їх допустимості, достовірності й достатності для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України, а висновки суду щодо оцінки доказів повинні бути викладені в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви в їх достовірності.
Однак, як убачається з матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування не дотримані наведені вище вимоги кримінального процесуального закону щодо викладення обвинувачення.
Так, всупереч вимогам наведених вище статей кримінального процесуального закону як орган досудового розслідування у обвинувальному акті /а.с.1-8 т.5/, так і прокурор при зміні обвинувачення /а.с.82-102 т.5/ обмежилися лише загальним формулюванням про вчинення обвинуваченою ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах та в підробці, складанні й використанні підроблених офіційних документів, однак при цьому не зазначили обставин, за яких ці злочини вчинялися, не вказали, які дії об`єктивної сторони ухилення від сплати податків вчинила ОСОБА_8 , не вказали мотив скоєння останнього, чим істотно порушили право обвинуваченої ОСОБА_8 на захист від пред`явленого їй обвинувачення всіма встановленими законом засобами, тим самим істотно порушивши вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не зазначення мотиву вчинення ОСОБА_8 вказаного злочину призвело до нечіткості та неконкретності пред`явленого обвинувачення.
Крім того, відповідно до діючих на момент скоєння інкримінованого ОСОБА_8 злочину норм кримінально-процесуального закону, а саме п.11) ч.2 ст.6 КПК України (в редакції КПК України 1960 року) кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю якщо про відмову в порушенні справи по тому ж факту є нескасована постанова органу дізнання, слідчого, прокурора.
Направляючи до суду обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження прокурор, який здійснював процесуальне керівництво та приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції не звернули увагу на наявність у матеріалах справи постанови Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2012 року /а.с.7 т.2/, яку ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2012 року по справі /а.с.8-10 т.2/ була залишена без змін та якою було скасовано постанову заступника начальника СВ ПМ СДШ по роботі з ВПП в м.Дніпропетровську від 14 травня 2012 року про порушення кримінальної справи ФОП ОСОБА_8 за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, оскільки, в тому числі, по даному факту слідчим податкової міліції було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи від 03 травня 2012 року /а.с.5-6 т.2/ по цим же обставинам, яка не була скасована у встановленому законом порядку, що є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, на переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала ґрунтується на нормах КПК України, а доводи прокурора, викладені в апеляції, не заслуговують на увагу, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої за ч.3 ст. 212, ч.ч. 2,4 ст. 358 КК України, без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду: