Справа № 163/728/15-к
Провадження № 1-кп/163/34/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження №0000067 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Колодяжне Ковельського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), українця, громадянина України, базової вищої освіти, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в порушення ст.4 Закону України «Про металобрухт», п.26 ч.2 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», використовуючи найманий вантажний автомобіль «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , незаконно скупив брухт чорних та кольорових металів без державної реєстрації та спеціального дозволу(ліцензії), одержання якого передбачено законодавством України, при наступних обставинах.
12 лютого 2015 року ОСОБА_4 скупив у громадянина ОСОБА_6 брухт чорного металу вагою 30 кг за ціною у 60 гривень та два акумулятори, мідний дріт вагою 11 кг, чотири радіатори вагою 6 кг та алюмінієвий брухт вагою 10 кг як брухт кольорових металів на загальну суму 510 гривень.
Того ж дня ОСОБА_4 скупив у громадянина ОСОБА_7 два акумулятори та алюмінієвий двигун як брухт кольорових металів, заплативши 150 гривень.
У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в обсязі повідомленої йому підозри.

Сторони підтвердили, що ознайомлені з наслідками укладеної угоди та наслідками її невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.213 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії невеликої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.213 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом вивчені матеріали кримінального провадження, згідно з якими скарги обвинуваченим під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважає за необхідне затвердити угоду, обвинувачений і його захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, при цьому врахувавши, що використаний для скупки брухту автомобіль не належить обвинуваченому і підлягає поверненню власнику; брухт чорних і кольорових металів, як предмет кримінального правопорушення, та ваги, як використане для його вчинення і належне обвинуваченому майно, підлягають конфіскації.
Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 12.03.2015 року у кримінальному провадженні №0000067, укладену прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді 150(ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази: брухт чорних та кольорових металів загальною вагою 400 кг та ваги №56974, які зберігаються по АДРЕСА_3 в ПП ОСОБА_8 , конфіскувати в дохід держави;
автомобіль «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у володільця ОСОБА_9 , - повернути власнику ОСОБА_10 або уповноваженій ним особі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1