АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/2039/14 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000030 від 14.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків. Крім того, даною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_10 до 06 березня 2015 року включно, відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, відмовлено у задоволенні інших клопотань учасників кримінального провадження про виклик свідків, витребування документів.

На обґрунтування прийнятого рішення в частині відмови у задоволенні клопотання обвинуваченої про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, районний суд вказав, що станом на день розгляду заяви, органами, передбаченими у ст. 10 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» не визначено, хто саме є учасниками подій на території Донецької, Луганської областей та яких саме подій, щодо яких розповсюджується дія статті 3 даного Закону, не визначено які саме райони Донецької та Луганської областей є окремими районами у розумінні даного закону.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви обвинуваченої ОСОБА_10 .

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції послався на те, що в даному документі не конкретизовано, які саме дії обвинуваченої становлять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а які склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 110 КК України. Дана обставина, на думку суду, є порушенням права на захист ОСОБА_10 та порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, кваліфікуючи дії ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 110 КК України, орган досудового розслідування не встановив наявність збитків, потерпілі від кримінального правопорушення також не встановлені, що є порушенням положень п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України. Формулювання обвинувачення є некоректним, містить неточності.

На підставі наведених та викладених в ухвалі доводів, районний суд прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Розглядаючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, Червонозаводський районний суд м. Харкова зазначив, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України та відповідно до положень ч. 5 ст. 176 КПК України до неї не може бути застосовано інший запобіжний захід, крім тримання під вартою.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою, суд першої інстанції врахував суспільний інтерес у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні. Крім того, в ухвалі вказано, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.

В апеляційних скаргах:
· прокурор просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 року у частині повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Зазначив, що при ухваленні даного рішення, допущені істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Мотивуючи скаргу, прокурор вказав, що обвинувальний акт складено та затверджено з дотриманням положень ч. 2 ст. 291 КПК України. Вважає, що дії обвинуваченої кваліфіковано вірно, виклад фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень по кожному з пред`явлених обвинувачень є зайвим, адже ОСОБА_10 одними діями вчинила два злочини з різною правовою кваліфікацією. Крім того, апелянт вказав, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України, не є злочином з матеріальним складом, а тому в обвинувальному акті не повинні міститися дані про потерпілих та завдані збитки. Наголошує, що наведені судом неточності обвинувального акту є технічними помилками, що не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченої та конкретність оголошеної підозри, а також не тягнуть порушення її права на захист;

· захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду в частині її висновків та постановити нову ухвалу, якою доповнити стару, вказавши прокурору про порушення п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України. Порушення норм кримінального процесуального закону, на думку захисника, виразилися у тому, що обвинувальний акт не містить даних про позбавлення ОСОБА_10 свободи, її примушування до виконання дій, у вчиненні яких остання обвинувачується. Вважає, що дані обставини повинні міститися в обвинувальному акті у якості таких, що пом`якшують покарання його підзахисної;

· захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8 просять скасувати ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору, скасувати продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 до 09.03.2014 року. При цьому, зазначили, що прокурором не заявлялося клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої саме до 09.03.2015 року.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, захисників які підтримали свої апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляції захисників залишенню без задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване повернення обвинувального акту, слід зазначити, що дані, які повинен містити даний процесуальний документ викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України та наведений перелік є вичерпним.
Згідно з ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив. Частиною 4 ст. 291 даного кодексу встановлено перелік додаткових матеріалів, які долучаються до обвинувального акту.
Вивченням обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України встановлено, що він відповідає вимогам закону, в ньому містяться всі необхідні дані та реквізити, що передбачені кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема: виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, правова кваліфікація вчинених дій, анкетні дані обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, розмір витрат на залучення експертів та інші.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження порушень ч. 4 ст. 291 КПК України не встановлено, до обвинувального акту долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування. Документи, передбачені п.п. 2,4 ч. 4 ст. 291 КПК України до акту не долучалися, у зв`язку з відсутністю по справі цивільних позовів.
Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 7 вказаної статті встановлено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Матеріали кримінального провадження не містять даних про подання особами заяв щодо їх визнання по справі у якості потерпілих, а тому посилання районного суду про відсутність в обвинувальному акті інформації щодо потерпілих як на підставу для повернення акту прокурору є необґрунтованим.
Посилання районного суду про неконкретність, невизначеність пред`явленого обвинувачення не ґрунтується на законі. Вирішення зазначених питань не є предметом судового розгляду на стадії підготовчого судового засідання.

При підготовчому судовому засіданні суд зобов' язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, у тому числі, визначити дату, час та місце судового розгляду, форму проведення судового засідання, склад суду тощо.

У підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду справи по суті.Завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. На стадії підготовчого провадження виконується функція контролю за досудовим розслідуванням, відповідність вимогам КПК України обвинувального акта та організаційна (підготовча) функція до наступної стадії судового провадження - судового розгляду з метою створення належних умов для успішного виконання завдань кримінального судочинства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, апеляційний суд погоджується з доводом апеляцій прокурора про можливість виправлення технічних помилок в обвинувальному акті шляхом уточнення обвинувачення під час судового розгляду справи в порядку ст. 338 КПК України.

Апеляційні вимоги захисника ОСОБА_7 про включення до ухвали районного суду вказівки про доповнення обвинувального акту даними щодо викрадення ОСОБА_10 та її примушування вчинити певні дії з використанням погроз та застосуванням насильства та викладення наведених даних як обставин, що пом`якшують покарання, задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Таким чином, закон уповноважує прокурора (процесуального керівника) на викладення в обвинувальному акті обставин справи на власний розсуд. При цьому, прокурор керується внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повній та всебічній оцінці доказів, що були отримані ним під час досудового слідства, у їх сукупності.

Разом з тим, суд, при розгляді справи по суті, має право самостійно та безпосередньо дослідити докази сторони захисту, надати їм відповідну правову оцінку, виклавши висновки у прийнятому рішенні, визнати певні обставини, як такі, що пом`якшують покарання.
Колегією суддів досліджено доводи апеляції захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 щодо незаконності рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_10 під вартою. При цьому встановлено наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

З матеріалів справи, журналу судового засідання вбачається, що захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої. Дане клопотання 16.12.2014 року ставилося судом на обговорення учасників розгляду, при якому прокурор ОСОБА_6 висловила свою позицію, відповідно до якої вона заперечувала проти задоволення клопотання захисту і фактично заявила своє клопотання яким вважала за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченої під вартою .

Наведене спростовує доводи апеляції захисників щодо порушення порядку розгляду питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої.
Мотиви продовження строку запобіжного заходу, що наведені в ухвалі є переконливими, обґрунтованими та такими, що підтверджують наявність встановлених законом мети, підстав застосування запобіжного заходу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність також підстав для зміни або скасування ухвали районного суду в частині продовження строку тримання обвинуваченої під вартою до 06.03.2015 року.

Керуючись ст..ст.404,405,407,418,419,ч.2 ст.376 КПК України,колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.12.2014 року в частині повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст.110,ч.1 ст.258-3 КК України прокурору для усунення недоліків скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :