Номер провадження 1 - КП/638/309/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2013 р.
м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в
складі:

головуючого -судді
Цвірюка Д. В.,

за участю секретаря
Долгової К. С.,

прокурора
Розумного М.В.,

підозрюваного
ОСОБА_1,

захисника
ОСОБА_2,

потерпілого
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання старшого
прокурора прокуратури Дзержинського
району м. Харкова Розумного М.В. про
звільнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Красний Луч, Луганської
області, громадянина України, який
проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше не
судимого, від кримінальної
відповідальності за скоєння
кримінального правопорушення -
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК
України у зв'язку із закінченням
строків давності,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2013 року до Дзержинського районного
суду м. Харкова від старшого прокурора
прокуратури Дзержинського району м.
Харкова надійшло клопотання з
додатками у кримінальному провадженні,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за номером № 0000624,
за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні
кримінального правопорушення -
злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК
України.

Ухвалою від 12.07.2013 року вказане
клопотання про звільнення ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності було
призначене до підготовчого судового
засідання, згідно вимог ч. 1 ст. 314 КПК
України.

В судовому засіданні прокурор просив
звільнити ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності
притягнення його до кримінальної
відповідальності за вказаний злочин, а
кримінальне провадження закрити.

Адвокат ОСОБА_2 клопотання прокурора
підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю
погодився з клопотанням прокурора,
надав свою згоду на звільнення його від
кримінальної відповідальності та
підтвердив суду, що він не оспорює
фактичні дані вчинення злочину, в якому
він підозрюється, правильно розуміє
значення своїх дій і просить звільнити
його від кримінальної
відповідальності з названих підстав.

Потерпілий ОСОБА_3 проти задоволення
клопотання заперечував, зазначивши, що
ОСОБА_1 періодично ухилявся від
досудового слідства, а тому перебіг
давності зупинявся. Також вказував, що
органами досудового розслідування
було допущено невиправдану тяганину
при розслідуванні вказаного
кримінального правопорушення, у
зв'язку з чим були недотримані розумні
строки розслідування.

Суд, заслухавши думку учасників
судового засідання, вивчивши матеріали
кримінального провадження №0000624
від 17.12.2012р. року, приходить до
наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне
Дзержинському районному суду м.
Харкова відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК
України.

ОСОБА_1 органом досудового
розслідування підозрюється у тому, що
він, діючи умисно та суб'єктивно
усвідомлюючи протиправність своїх дій,
вчинив кримінальне правопорушення -
злочин проти власності при наступних
обставинах.

ОСОБА_1, будучи директором ПП «ВТФ
Лідер», розмістив у газеті
«Харківський кур'єр» від 23.05.2005 року, №
39, оголошення про надання послуг з
газифікації житлових приміщень із
зазначенням своїх контактних номерів
телефонів. На дане оголошення до ОСОБА_1
звернувся гр. ОСОБА_3, який вирішив
газифікувати належне йому
домоволодіння, розташоване за адресою:
м.Харків, пров. Бузьковий, 8. ОСОБА_1,
знаючи, що в нього немає відповідного
дозволу та ліцензії на проведення
робіт з газифікації будівель та
виконувати дані роботи він не
збирається, маючи умисел, направлений
на заволодіння чужим майном шляхом
обману надав свою згоду на виконання
відповідних робіт.

Реалізуючи свій злочинний намір,
направлений на заволодіння чужим
майном, ОСОБА_1 зустрівся із ОСОБА_3 та
детально оговорив умови договору з
надання послуг та вартості виконання
замовлення, а саме 10000 гривень.
Переконавшись у тому, що ОСОБА_3
остаточно повірив йому, та бажаючи
надати своїм злочинним діям вигляд
правомірного правочину, ОСОБА_1 уклав
із ОСОБА_3 договір на газифікацію
житлового будинку, розташованого за
вищевказаною адресою від 29.06.2005 року, де
згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи № 415 від 07.09.2006 року у графі
«виконавець» поставив свій підпис.
Після чого ОСОБА_3 остаточно
переконавшись у щирих намірах ОСОБА_1,
08.08.2005 року зустрівся з ним на
перехресті вул. Новгородської та пр.
Леніна у м. Харкові, де передав ОСОБА_1
грошові кошти у сумі 2500 гривень та
отримав від нього розписку про
отримання грошових коштів, а також
17.10.2005 року за адресою АДРЕСА_1 знову
передав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3200
гривень, про що ОСОБА_1 надав розписку,
тим самим запевнивши потерпілого у
щирості своїх намірів.

Отримавши від ОСОБА_3 грошові кошти,
ОСОБА_1 не збираючись виконувати свої
зобов'язання перед останнім,
усвідомлюючи суспільно-небезпечний
характер свого діяння, передбачаючи
його суспільно-небезпечні наслідки та
бажаючи їх настання, вирішив надати
своїм діям більше переконливості, щоб
не викликати у ОСОБА_3, після отримання
від нього грошей, підозр, звернувся до
ОСОБА_5, та по усній домовленості з ним
попросив його виготовити геодезичну
зйомку належної ОСОБА_3 земельної
ділянки. ОСОБА_5, який не знав про
злочинні дії ОСОБА_1, здійснив
геодезичну зйомку, однак без дозволу
ОСОБА_3, передав відзняті матеріали
ОСОБА_1, який в подальшому їх передав
ОСОБА_3 для вивчення та якому повідомив
про наявність виконаного робочого
проекту, щодо якого він має технічні
умови. Після чого ОСОБА_1 покладені на
нього зобов'язання не виконав, грошові
кошти ОСОБА_3 не повернув, та почав
переховуватись від останього.

Умисні дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1
ст. 190 КК України, тобто заволодіння
чужим майном шляхом обману
(шахрайство).

22.06.2013 року ОСОБА_1 було повідомлено про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення - злочину,
передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, який
свою вину в інкримінованому йому
злочині визнав у повному обсязі.

25.06.2013 року підозрюваний ОСОБА_1 подав
клопотання про звільнення його від
кримінальної відповідальності на
підставі ст. 49 КК України у зв'язку із
закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності.

Також, ОСОБА_1 надав письмову згоду на
звільнення його від кримінальної
відповідальності, в порядку ст. 286 КПК
України.

Потерпілому ОСОБА_3 було повідомлено
щодо вирішення питання про звільнення
підозрюваного ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності, свою
думку щодо звільнення підозрюваного
від кримінальної відповідальності
потерпілий висловив у судовому
засіданні, заперечуючи проти
задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, у
вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1
відноситься до злочину невеликої
тяжкості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України
особа звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо з дня вчинення
нею злочину і до дня набрання вироком
законної сили минуло три роки - у разі
вчинення злочину невеликої тяжкості,
за який передбачене покарання у виді
обмеження або позбавлення волі.

Санкцією ч.1 ст. 190 КК України
передбачено покарання у вигляді штрафу
до п'ятдесяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, виправні
роботи на строк до двох років,
обмеження волі на строк до трьох років.

Інкримінований ОСОБА_1 злочин вчинений
ним протягом травня - жовтня 2005 року,
тобто перебіг давності строків
притягнення до кримінальної
відповідальності розпочато з
листопада 2005 року.

В судовому засіданні встановлено, що
строк давності притягнення до
кримінальної відповідальності по
злочину, який вчинив ОСОБА_1
переривався. Вироком Дзержинського
районного суду м. Харкова від 29.12.2008р.
ОСОБА_1 було визнано винуватим у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
368 КК України. ОСОБА_1 обвинувачувався у
тому, що 20.06.2007р. після підписання
відповідних договорів з ОСОБА_6 від
останньої отримав суму у розмірі 3300
дол. США за виконання робіт за
договором, отримавши таким чином у
якості хабара суму згідно курсу дол.
США відносно до гривні України суму у
розмірі 11850 грн.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг
давності переривається, якщо до
закінчення зазначених у частинах
першій та другій цієї статті строків
особа вчинила новий злочин середньої
тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий
злочин. Обчислення давності в цьому
разі починається з дня вчинення нового
злочину. При цьому строки давності
обчислюються окремо за кожний злочин.

Як зазначено вище, інкримінований
ОСОБА_1 злочин вчинений ним 20.06.2007 року,
тобто перебіг давності строків
притягнення до кримінальної
відповідальності розпочато з цього
дня.

В судовому засіданні встановлено, що
строк давності притягнення до
кримінальної відповідальності, який
розпочався з дня вчинення нового
злочину не зупинявся та не переривався,
в зв'язку з чим строк притягнення його
до кримінальної відповідальності за ч.
1 ст. 190 КК України закінчився у червні
2010 року.

Звільнення особи від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням давності є обов'язковим
для суду.

Згідно даних довідки УІАЗ в
Харківській області ОСОБА_1 29.12.2008 року
був засуджений Дзержинським районним
судом м. Харкова за ч. 1 ст. 368 КК України
до одного року позбавлення волі із
застосуванням ст. 75 КК України від
відбування покарання звільнено із
іспитовим строком один рік. Вирок
вступив у законну силу 14.01.2009 року.

Також у довідці зазначено, що ОСОБА_1
засуджений 20.09.2012р. Дзержинським р/с м.
Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України.
Кримінальну справу закрито на підставі
ст. 11-1 КПК України (в ред. 1960р.). Як
встановлено у судовому засіданні у цій
частині інформація, яка міститься у
довідці УІАЗ не відповідає дійсності,
оскільки постановою судді
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 20.09.2012р. у задоволенні
постанови слідчого СВ Дзержинського РВ
ХМУ УМВС У в Хо про закриття
кримінальної справи у відношенні
ОСОБА_1 за ознаками складу злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у
зв'язку із закінченням строків
давності відмовлено. Це також
підтверджено поясненнями з цього
приводу всіх учасників судового
засідання.

Згідно зі ст. 286 КПК України питання
щодо звільнення підозрюваного від
кримінальної відповідальності
віднесено до компетенції суду, при
умові, що обвинувачений згоден на його
звільнення від кримінальної
відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлені підстави для звільнення
ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності
притягнення його до кримінальної
відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ч.2 ст. 284 КПК
України кримінальне провадження
закривається судом у зв'язку зі
звільненням особи від кримінальної
відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України
визначено, що суд своєю ухвалою
закриває кримінальне провадження та
звільняє підозрюваного від
кримінальної відповідальності у
випадку встановлення підстав,
передбачених законом України про
кримінальну відповідальність.

Цивільний позов підлягає залишенню без
розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 284, 286, 288, 314, 369, 371 КПК України, ст. 49
КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК
України - звільнити у зв'язку із
закінченням строків притягнення до
кримінальної відповідальності, а
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за номером № 0000624
від 17.12.2012 року - закрити

Запобіжний захід до підозрюваного
ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд
скасувати.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Судові витрати на залучення експертів
віднести за рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили через сім
днів з моменту її проголошення, у разі
не подачі на неї апеляції.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі протягом 7 днів з дня її
проголошення апеляційної скарги, через
Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя
Д.В. Цвірюк