12.06.2015 Справа № 1-69/2011 р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2011 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
підсудної ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки міста Золотоноша Черкаської області, з повною загальною середньою освітою, не одруженої, пенсіонерки, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше судимої:
1). 16 червня 2000 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 2296, ст. 461 Кримінального кодексу України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з відстрочкою виконання вироку на 1 (один) рік, зі сплатою штрафу у розмірі 700 (сімсот) гривень;
2). 22 лютого 2001 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 2296, ст. 43 Кримінального кодексу України 1960 року до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки зі сплатою штрафу у розмірі 700 (сімсот) гривень, згідно постанови від 26 листопада 2003 року Комінтернівського районного суду міста Харкова 03 грудня 2003 року звільнена від відбування покарання з кримінально-виконавчої установи на підставі ст. 81 Кримінального кодексу України умовно-достроково на невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком в 3 (три) місяці 12 (дванадцять) днів;
3). 28 жовтня 2009 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень,
судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,-
24 травня 2005 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно, з корисливих мотивів, біля приміщення бібліотеки загальноосвітньої школи № 1 в місті Семенівка Чернігівської області викрала велосипед марки «Аіст», який належав потерпілій ОСОБА_5 , чим завдала потерпілій матеріальних збитків у розмірі 250 гривень 00 копійок.
У судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро розкаялася та показала про те, що вона дійсно за обставин, поставлених їй до вини, вчинила крадіжку велосипеда марки «Аіст», який у подальшому продала за 50 гривень 00 копійок, що використала на власні потреби.
Крім показань підсудної, її вина доводиться:
даними протоколу огляду місця події, згідно якого оглянута територія загальноосвітньої школи № 1 в місті Семенівка Чернігівської області (а.с. 5);
даними протоколу відтворення обстановки та обставин події з доданою фототаблицею за участю ОСОБА_4 , де вона на місцевості показала як нею було викрадено велосипед (а.с. 25-27).
Аналізуючи зібрані та досліджені у справі докази, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю доведена і її діяння правильно кваліфіковане органом досудового слідства за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Однак, не зважаючи на те, що з моменту вчинення підсудною інкримінованого діяння сплинув тривалий час, суд не убачає за необхідне звільняти підсудну від кримінального покарання за правилами ч. 5 ст. 74, ст. 49 Кримінального кодексу України за наступних обставин.
Згідно постанови про порушення кримінальної справи від 31 травня 2005 року за фактом вчинення протиправного діяння, що аналізується (а.с. 2), інкримінований підсудній злочин був вчинений 24 травня 2005 року і залишався не розкритим із дати порушення кримінальної справи до з`явлення підсудною із зізнанням до Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області 10 червня 2011 року (явка з повинною на а.с. 21).
За змістом ч. 2 ст. 49 Кримінального кодексу України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Таким чином, оскільки з часу вчинення інкримінованого підсудній діяння (24 травня 2005 року) не минуло п`ятнадцять років, правові підстави для звільнення підсудної від покарання у даній кримінальній справі відсутні.
Призначаючи вид та міру покарання підсудній ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, має повну загальну середню освіту, не одружена, пенсіонерка, стан її здоров`я, який є задовільним, наявність відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України трьох пом`якшуючих покарання обставин, зокрема: з`явлення із зізнанням; щирого каяття; активного сприяння розкриттю злочину, присутність однієї обтяжуючої покарання обставини, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України, а саме рецидиву злочинів (вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин). За таких обставин суд приходить до висновку, що перевиховання підсудної можливе і без її безпосередньої ізоляції від суспільства. Підсудній має бути призначене покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк із звільненням від його відбуття з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України. Разом з цим, на підсудну відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України слід покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Передбачені у санкції інкримінованої підсудній частини статті кримінального закону такі покарання як штраф або громадські роботи або виправні роботи підсудній суд не убачає можливим призначати, оскільки виконання покарання у виді штрафу буде ускладнене майновим станом винної, яка інших доходів, окрім пенсії, не має, відбування громадських або виправних робіт підсудною унеможливлюється тим, що вона досягла пенсійного віку, а згідно ч. 3 ст. 56, ч. 2 ст. 57 Кримінального кодексу України таким особам громадські або виправні роботи не призначаються. Призначати передбачене у санкції ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України таке покарання як арешт, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у даному разі не є доцільним.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 72 Кримінального кодексу України, суд не убачає за потрібне визначати підсудній ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинення, часткового чи повного складання призначеного покарання з покаранням ще й за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2009 року, згідно якого дана підсудна засуджена за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, оскільки основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, а застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, у даному разі не буде розумним ураховуючи те, що за відомостями довідки відділу Державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, яка мається у матеріалах кримінальної справи, згаданий штраф утримано з пенсії підсудної і відповідне виконавче провадження з цього приводу завершене тільки 23 червня 2011 року.
Запобіжний захід підсудній слід залишити попередній підписку про невиїзд до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов у кримінальній справі не пред`явлений, судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України,-
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язків:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2009 року щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній підписку про невиїзд до набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляції через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1