АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/308/15 Справа № 205/4268/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,., при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська українця, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А
ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

В апеляції:
Обвинувачений ОСОБА_6 з вироком не згоден. Вважає, що при винесенні вироку судом першої інстанції були допущенні односторонність та не повнота судового слідства, яка виразилась в необ`єктивному дослідженні обставин його справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. На його думку призначене покарання э занадто суворим, остільки суд не врахував щиросердне каяття, те що він ВІЧ - інфікований, відшкодування матеріального збитку потерпілій, наявність у нього неповнолітнього сина. Просить вирок суду скасувати, пом`якшити покарання.

ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що близько 21:00 години 29.01.2014 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підійшов до вікна вказаного будинку, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло вікна заздалегідь підготовленим молотком, та проник всередину будинку. Далі він таємно викрав майно, що належить потерпілій гр. ОСОБА_9 на загальну суму 10 462 гривні 85 копійок, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не згоден з апеляцією обвинуваченого, вважає вирок законним та обґрунтованим, обвинуваченого, який підтримав свою апеляцію просив її задовольнити, вирок змінити, призначивши покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України; аналогічну думку адвоката ОСОБА_8 , обговоривши доводи апеляцій, та думку в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а вирок є законним, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованність судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_6 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що судовий розгляд кримінального провадження проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються зібраними у ній доказами, є необгрунтованими.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що судовий розгляд у ньому проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі хоч і твердить про недоведеність його вини, але він взагалі не оцінює власні дії та аналіз доказів, які суд поклав в основу обвинувального вироку, та не вказує в чому саме допущені порушення суду.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину фактично визна, і поясняв, що дійсно за вказаних обставин проник через вікно до будинку ОСОБА_9 та скоїв крадіжку належного їй майна.

Його доводи про недоведеність вини у скоєні крадіжки чужого майна, належно перевірені та спростовані поясненнями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що від сусідів їй стало відомо, що 29.01.2014 року до її будинку проникнув ОСОБА_6 , якого саме і побачили сусіди. 30.01.2014 року близько 15:00 годин її старша дочка, прийшовши до неї додому помітила, що скло у вікні кімнати її будинку було розбито, а увійшовши до будинку, вона побачила, що частина речей, а саме побутова і промислова техніка, ювелірні прикраси і грошові кошти, зникли з будинку, а всього було викрадено майна на загальну сумму 10 462 гривні 85 копійок. Вона також поясняла, що обвинувачений не заперечував вказаної крадіжки, після скоєння якої, вона неодноразово прохала його повернути кошти, або замість збитк ів, відпрацювати хоча б за частину завданої шкоди, але ОСОБА_6 на це не реагував.

Вивченням матеріалів провадження не встановлені дані, які б свідчили про те, що потерпіла з будь-яких причин обмовила чи могла обмовити обвинуваченого в зазначеному кримінальному правопорушенні.

Крім показань потерпілої ОСОБА_9 , вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні крадіжки встановлена письмовими доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.01.2014 року; протоколом огляду від 30.01.2014 року, згідно якого, з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки вночі 29.01.2014 року, шляхом проникнення через розбите вікно, було викрадено грошові кошти і матеріальні цінності, що належать потерпілій ОСОБА_10 ; речовими доказами по справі, та іншими доказами, що наведені у вироку.

Вказаним доказам, які є належними, допустимими та достовірними суд надав правильну оцінку у вироку, належно їх проаналізував, та обґрунтовано поклав в основу свого рішення.

Тому доводи обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є необґрунтованими.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 найшла повне підтвердження в ході судового розгляді і його умисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло потерпілої ОСОБА_9 , правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.

Проявів упередженості щодо обвинуваченого з боку органів досудового розслідування, прокурора і суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено. Напроти, з журналу судового засідання та технічного запису вбачається, що судове слідство проведено повно, об`єктивно та всебічно, було ретельно перевірено всі доводи обвинуваченого, в тому числі і наведені в апеляції обвинуваченого. Тому доводи обвинуваченого про односторонність, не повноту судового слідства, про необ`єктивність дослідження обставин справи,порушення норм КПК України, є необґрунтованими.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що обвинувачений був забезпечений кваліфікованим адвокатом і йому була надана юридична допомога.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про пом`якшення йому покарання, яке не буде пов`язане з позбавленням волі, то колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону, та врахував ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, проте має позитивний результат обстеження на ВІЛ-інфекцію, що підтверджується медичними довідками.
Також суд врахував позицію потерпілої ОСОБА_10 щодо необхідності суворого покарання для обвинуваченого за скоєний злочин.
Суд також вказав, що під час судового розгляду, останній не довів, що щиро кається у скоєному, та обвинуваченим не було вчинено жодної спроби для хоча б до часткового відшкодування заподіяної потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.67 КК України, суд вірно визнав - вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
В зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що суд належним чином врахував всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого, та враховуючи думку потерпілої, що ОСОБА_6 не відшкодував збитки потерпілій, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому районним судом покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за своїм видом та розміром є обґрунтованим, справедливим, та достатнім для виправлення обвинуваченого та буде сприяти попередженню скоєнню нових злочинів.

Колегія суддів, також перевіривши доводи обвинуваченого щодо можливості призначення йому більш м`якого покарання, або щодо застосування до нього ст.69, ст.75 КК України, виходячи з вищенаведеного, не знаходить таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним тяжкого злочину, або інших даних, стосовно його особи, чи стану здоров`я, які б надавали можливість призначити більш м`яке покарання, чи призначити покарання з випробуванням.

Разом з тим, колегія суддів, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вважає за необхідне виключити з вироку вказівку щодо викрадення у потерпілої 40 л самогону, вартістю 480 грн., остільки самогон не є об`єктом крадіжки. Тому в цій частині вирок підлягає зміні.

В решті вирок є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вказівку суду про викрадення ОСОБА_6 40 літрів самогону вартістю 480 гривень, та вважати встановленим, що він викрав майно на загальну суму - 9 тисяч 982 гривні 85 копійок.

В решті вирок залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду, з розгляду цивільних та кримінальних справ, протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою в той же строк, з дня вручення копії ухвали апеляційного суду.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4