У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Філатова В.М.,

суддів

Таран Т.С., Пекного С.Д.

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 4 листопада 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок
Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2008 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя м.
Дніпропетровська, раніше не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК
України до позбавлення волі строком на 7 років.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2008 року
зазначений вирок змінено. Призначене ОСОБА_1 покарання пом'якшено із
застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 03.12.2006
р., приблизно о 10 годині у квартирі АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, на ґрунті особистих довготривалих неприязних стосунків, в ході бійки
зі своїм рідним братом - ОСОБА_2, умисно наніс останньому численні удари
дерев'яною ніжкою від стільця по голові та тілу, спричинивши ОСОБА_2 тяжкі
тілесні ушкодження, в результаті чого останній помер на місці.

У касаційному поданні ставиться питання про скасування постановлених у
справі судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку
з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам
справи, істотним порушенням кримінально-процесуального закону та
невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого
внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину за
обставин, викладених у вироку, підтверджується дослідженими у судовому
засіданні доказами і прокурором не заперечується.

Твердження прокурора про те, що суд призначив засудженому покарання, що не
відповідає тяжкості злочину та особі засудженого, є безпідставними.

Вирішуючи це питання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України і призначив
ОСОБА_1 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 121 КК України з урахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 скоїв тяжкий злочин та враховано декілька
обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину - щире каяття ОСОБА_1, активне сприяння розкриттю злочину,
поганий стан здоров'я, а також те, що потерпіла просила суворо його не карати.
Крім того, з матеріалів справи убачається, що потерпілий ОСОБА_1 вів
антисоціальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, створював непереносні
умови для спільного проживання, а в день скоєння злочину, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, ображав та побив ОСОБА_1, що викликало у останнього
захисну реакцію та відповідні дії.

Апеляційний суд, змінюючи вирок та призначаючи засудженому покарання нижче
від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 121 КК України, умотивував
своє рішення належним чином. Таке покарання слід визнати необхідним і достатнім
для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не
тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначене ОСОБА_1 апеляційним судом покарання відповідає вимогам ст. 65 КК
України.

Доводи прокурора про неправильне застосування щодо ОСОБА_1
кримінально-процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи є безпідставними, оскільки вивченням матеріалів справи даних,
які б давали підстави вважати, що у справі допущені порушення, які тягнуть
скасування постановлених у справі судових рішень, не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судові рішення щодо ОСОБА_1,
відповідають вимогам закону, а касаційне подання є необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

касаційне
подання прокурора на вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12
жовтня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11
січня 2008 року щодо ОСОБА_1 залишити без задоволення.

судді:

Філатов В.М.

Таран Т.С.

Пекний С.Д.