Справа № 1007/5218/2012
Провадження № 1 /1007/304/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2012 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого, судді - Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, недієздатного згідно рішення Подільського райсуду м.Києва від 12 листопада 2004 року, раніше не судимого, інваліда 2-ї групи, перебуваючого в Пуща-Водицькому психоневрологічному інтернаті на повному державному забезпеченні,-

у скоєні злочину, передбаченого ст.185ч.З КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вчинив за попередньою змовою групою осіб таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у приміщення за слідуючих обставин.

Так, підсудний ОСОБА_2 в ніч на 13 червня 1996 року, близько 02 години, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які засуджені 14 листопада 1996 Броварським районним судом Київської області за ст.81 ч.З КК України, кожний відповідно до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік та до 3-х років позбавлення волі, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проникли в приміщення корівника №1 молочнотоварної ферми радгоспу «Жердовський», розташованого в с.Жердова, Броварського району, Київської області, звідки таємно викрали корову, вагою 355 кг. вартістю 71000000 карбованців, наданий час 710 гривень.

Викраденим ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд, завдати радгоспу «Жердовський» матеріальну шкоду на суму 710 гривень.

Тривалий час ОСОБА_2 перебував в розшуку.

Відповідно до рішення Подільського районного суду м.Києва від 12 листопада 2004 року ОСОБА_2 визнаний недієздатним і з 18 лютого 2005 року по теперішній час знаходиться на повному державному забезпеченні в Пуща-Водицькому психоневрологічному інтернаті, зареєстрованому в ІНФОРМАЦІЯ_5., він є інвалідом 2-ї групи.

ОСОБА_2В пред'явлено обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ст. 185ч.З КК України

ОСОБА_2 в судове засідання не викликався.

На даний час згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №359 від 28 березня 2012 року ОСОБА_2 в період інкримінованих йому дій на психічне захворювання, передбачене ст.ст. 19,20 КК України не страждав, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на той час (в ніч з 13 на 14 червня 1996 року) рекомендується визнати його осудним. З 2002 року і до теперішнього часу ОСОБА_2 страждає на хронічний психічний розлад - шизофренію, параноїчної форми(МКХ-10, Р20.0) із безперервно-прогредієнтним типом перебігу, апатоабулічним типом дефекту та параноїчним синдромом. Ступінь виразності психічних розладів такий, що він в теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, рекомендується визнати його неосудним. Він потребує застосування примусових медичних заходів, передбачених ст.94ч.2 КК України - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Протипоказань для такого лікування у нього не виявлено, (а.с. 111-112).

Зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_2 в 1996 році вчинив кримінальний злочин, передбачений на сьогоднішній час ст.185ч.З КК України, тобто він своїми умисними діями за попередньою змовою групою осіб таємно викрав шляхом проникнення у приміщення чуже майно вартістю 710 грн. яким розпорядився на власний розсуд.

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме:

-показами обвинуваченого ОСОБА_4, які оголошені судом, про те, що в червні місяці 1996 року він познайомився з ОСОБА_2 і під час сумісного розпиття спиртних напоїв, за пропозицією останнього 13.06.1996 року, близько 01 години, разом з ОСОБА_3 прийшли до товарно-молочної ферми радгоспу «Жердівський» Броварського району, звідки втрьох вкрали корову, яку відвели до лісопосадки, де зарізали. Потім, він та ОСОБА_3 пішли додому, де взяли автомобіль «РАФ», на який погрузили м'ясо корови і наступного дня відвезли на ринок в м.Київ, де продали незнайомим особам, а отримані гроші поділили між собою.(а.с.90-91).

-аналогічними показами оголошеними судом обвинуваченого ОСОБА_3, про крадіжку з ферми корови, яку в послі дуючому зарізали, м'ясо продали на ринку м.Києва, отримані від реалізації кошти розділи між собою та витратили на власні потреби.(а.с.85-86).

-оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5 про те, що 11.06.1996 року до неї в гості прийшов ОСОБА_2 із своєю жінкою та запитав, що можна викрасти з ферми на що вона відповіла, що не знає і таким не займається. Після цього, він сказав, що скоро до неї приїде з м'ясом. Так, 13.06.1996 року, коли в неї вдома перебували ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, то вона лягла спати, а вони кудись поїхали. Того ж дня, вранці, вони повернулися до неї додому, де продовжили розпивати спиртні напої, а вранці поїхали до м. Києва. Пізніше вона дізналася, що хлопці викрали корову з молочної ферми, яку зарізали, а м'ясо продали на ринку, (а.с.66-67).

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_2 в пред'явленому йому обвинуваченні про вчинення крадіжки групою осіб з проникненням в приміщення доведена іншими зібраними в справі доказами:

-протоколом усної заяви про злочин ОСОБА_6 від 13.06.1996 року.(а.с.І).

-протоколом огляду місця події від 13.06.1996 року, в ході якого було оглянуто приміщення товарно- молочної ферми «Жердовський».( а.с.3-9).

-інвентарізаційним описом, згідно якого при перевірці з бухгалтерськими даними було встановлено, що станом на 13.06.1996 року не вистачало однієї корови за інвентарним номером «33», кличка «Калина», вагою 355 кг. (а.с. 13-17).

-протоколом виїмки від 13.06.1196 року, під час якого з приміщення приватного домоволодіння № 19 по вул.Леніна в с.Жердова, Броварського району, де проживає ОСОБА_5, було виявлено топор з топорищем із плямами жовтого кольору, а також спецівка, жакет та штани із плямами бурого кольору.(а.с.27).

-протоколом огляду від 15.06.1996 року, під час якого було оглянуто автомобіль НОМЕР_1, де під посадковим місцем, яке розташоване з лівої сторони салону, було виявлено п'ятно темно-бурого кольору, між сидінням водія та пасажира було виявлено ніж з дерев'яною ручкою та сокиру, на якій малися п'ятна темно- бурого кольору.( а.с.З5).

-протоколом виїмки від 15.06.1996 року, під час якого з автомобіля НОМЕР_1 було виявлено ніж з дерев'яною ручкою, сокиру та фанеру з плямами бурого кольору.(а.с.37).

-протоколом виїмки від 15.06.1996 року, під час якого з приміщення квартири ОСОБА_7 було виявлено м'ясо яловичини та частина яловичинного язика.(а.с.43).

-актом знищення, згідно якого вилучене м'ясо у ОСОБА_7 було знищено із-за непридатності.(а.с.45). -речовими доказами: м'ясом, яке було знищено, ножем з дерев'яною ручкою, сокирою та фанерою, які були оглянуті та передані на зберігання до кімнати схову речових доказів Броварського РВ; автомобілем РАФ, який було оглянуто та поставлено на штраф майданчик Броварського райвідділу міліції.(а.с. 38-39). -та іншими доказами.

Вироком Броварського районного суду Київської області від 14 листопада 1996 року ОСОБА_3 га ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ст.81 ч.З КК України(в редакції!961 року), тобто за крадіжку з ферми корови були визнанні винними і засуджені до різних видів покарання, а стосовно ОСОБА_2 матеріали були виділені в окреме провадження, (а.с. 136-137).

В ході досудового слідства проведена обвинуваченому ОСОБА_2 амбулаторна судово- психіатрична експертиза акт №359 від 28 березня 2012 року, згідно висновку якої ОСОБА_2 в період інкримінованих йому дій на психічне захворювання, передбачене ст.ст.19,20 КК України не страждав, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на той час (в ніч з 13 на 14 червня 1996 року) рекомендується визнати його осудним. З 2002 року і до теперішнього часу ОСОБА_2 страждає на хронічний психічний розлад - шизофренію, параноїчної форми(МКХ-10, Р20.0) із безгіерервно-прогредієнтним типом перебігу, апатоабулічним типом дефекту та параноїчним синдромом. Ступінь виразності психічних розладів такий, що він в теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, рекомендується визнати його неосудним. Він потребує застосування примусових медичних заходів, передбачених ст.94ч.2 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Протипоказань для такого лікування у нього не виявлено, (а.с. 111-112).

Таким чином, суд аналізуючи дослідженні матеріали кримінальної справи, заслухавши думку прокурора про те, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру, з якою погодився захисник приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчиняючи інкримінований злочин був осудним, а зараз він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, є таким, що потребує застосування примусових медичних заходів, передбачених ст.94ч.2 КК України - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За таких обставин і враховуючи те, що ОСОБА_2 є інвалідом 2-ї групи, хворим, який за своїм психічним станом становить небезпеку для суспільства, то до нього згідно ст.416 КПК України, та ст.94 КК України повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На даний час ОСОБА_2 визнаний недієздатним і з 18 лютого 2005 року знаходиться на повному державному забезпеченні в Пуща-Водицькому психоневрологічному інтернаті, зареєстрованому в ІНФОРМАЦІЯ_5., він є інвалідом 2-ї групи.

Цивільний позов не заявлявся, речових доказів та судових витрат немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.416, 419-421 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, недієздатного згідно рішення Подільського райсуду м.Києва від 12 листопада 2004 року, раніше не судимого, інваліда 2-ї групи, перебуваючого в Пуща-Водицькому психоневрологічному інтернаті на повному державному забезпеченні примусовий захід медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Обрану ОСОБА_2 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд скасувати, оскільки він перебуває в Пуща-Водицькому психоневрологічному інтернаті на повному державному забезпеченні.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 15-ти діб через Броварський міськрайонний суд.

Суддя М.Д.Рабець