Справа
№ 1- 180
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 року Вінницький
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бондаренко
О.І.

при секретарі Старинець
Н.В.

з участю прокурора Гантімурової Н.В.

адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уроженця смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької
області, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, маючого на
утримані неповнолітню дитину, проживаючого с. Переорки Вінницького району
Вінницької області, працюючого приватним підприємцем, в силу ст. 89 КК України
раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2003 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_2, перебуваючи по вулиці
40- річчя Перемоги смт. Стрижавка Вінницького району та області разом зі своїми
товаришами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, неподалік домогосподарства,
яке належить ОСОБА_7., де між ОСОБА_4 та ОСОБА_8. зав'язалась суперечка, в ході
якої ОСОБА_2 на грунті неприязних відносин до ОСОБА_8 втрутився в дану
суперечку і забравши з рук у останнього металеву товкачку, з метою заподіяння
тілесних ушкоджень, умисно намагався нанести удар по голові, але так як
ОСОБА_8. прикрився рукою, то удар прийшовся в кисть лівої руки. Крім того,
ОСОБА_2 наніс ще декілька ударів металевою товкачкою по голові та ногам в
результаті чого ОСОБА_8. згідно висновку судово-медичної експертизи № 3800 від
10.01.2004 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5-ти
п'ястної кістки лівої кисті зі зміщенням відломків, забитої рани потиличної
ділянки голови зліва, синця в ділянці правого ока, на правій щоці, синця з
припухлістю м'яких тканин на тильній поверхні лівої кисті, садна в ділянці
лівої вушної раковини, синця та саден в лівій
поперековій ділянці, синців в ділянках лівого стегна, гомілок, лівого колінного
суглобу. Поскільки закритий перелом 5-ти п'ястної кістки лівої кисті тягне за
собою тривалий розлад здоров'я, вищевказані ушкодження відносяться до тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості, виникли від дії тупого твердого предмета
( предметів ) можливо 30.10.2003 року.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у
скоєному злочині визнав повністю, розкаявся, підтвердив фактичні обставини
справи, встановленні слідством, тому суд вважає за недоцільне досліджувати
докази відносно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_2. власної вини, його вина
підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, а саме:

- протоколом очної ставки між
ОСОБА_2. та ОСОБА_7. (а.с.73-76);

- протоколом очної ставки між
ОСОБА_7. та ОСОБА_3.(а.с.77-80);

- протоколом очної ставки між
ОСОБА_8. та ОСОБА_3. (а.с.93-95);

- протоколом очної ставки між
ОСОБА_8. та ОСОБА_2. (а.с.96-99);

- протоколом очної ставки між
ОСОБА_8. та ОСОБА_4. (а.с.121-124);

- протоколом очної ставки між ОСОБА_7. та ОСОБА_4.
(а.с.117-120);

- протоколами відтворення обстановки та
обставин події (а.с.128-133);

- висновком судово-медичної
експертизи № 3800 від 10.01.2004 року (а.с.51-52);

- висновком судово-медичної
експертизи № 3809 від 10.01.2004 року (а.с.53);

- висновком судово-медичної
експертизи № 3731 від 25.12.2004 року (а.с.44);

- висновком судово-медичної
експертизи № 3730 від 25.12.2004 року (а.с.43);

- висновком судово-медичної
експертизи № 3729 від 25.12.2004 року (а.с.42);

- висновком судово-медичної експертизи
№ 1467 від 20.06.2004 року (а.с.112);

- довідкою Вінницької центральної лікарні від 26.12.2003 року про те, що
ОСОБА_2 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.136);

- довідкою характеристикою Стрижавської селищної ради від 31.10.2003 року
на ОСОБА_2. (а.с.137).

Таким чином,
проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до
переконання про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні злочину та кваліфікує його
дії за ознаками ч.1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, тобто, умисне ушкодження,
яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених
ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я або значну,
стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Вирішуючи питання про вид
та міру покарання підсудного, суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпечності скоєного злочину, позитивну характеристику ОСОБА_2. по місцю його
проживання, хворобливий стан його здоров'я, те, що він є інвалідом 3-ї групи,
на його утримані перебуває неповнолітня дитина, добровільне часткове
відшкодування ОСОБА_2. завданої ним матеріальної та моральної шкоди, думку
потерпілого ОСОБА_8. про несуворе покарання підсудному, запевнення підсудного у
не повторенні подібного.

До обставин, що
пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2. суд відносить повне визнання ним вини та часткове добровільне відшкодування
шкоди.

Обставин, що обтяжують
покарання підсудного, судом не встановлено.

Враховуючи обставини
справи та особу підсудного, суд обирає ОСОБА_2. покарання у вигляді позбавлення
волі. Проте, враховуючи часткове добровільне відшкодування ним завданої шкоди,
думку потерпілого про несуворість
покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання
підсудного без реального відбування покарання за умови звільнення з
випробуванням на підставі ст. 75 КК Укпаїни.

Цивільний позов ОСОБА_8.
підлягає до часткового задоволення в зв'язку з частковим добровільним
відшкодуванням підсудним матеріальної та моральної шкоди потерпілому.

До вступу вироку в закону
силу запобіжний захід підсудному ОСОБА_2. необхідно залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 323, 324,
КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК
України та призначити йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_2. від відбування покарання з випробуванням, якщо він
протягом іспитового строку терміном в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає
покладенні на нього обов'язки.

Згідно п.п. 2,3,4 ст. 76
КК України зобов'язати ОСОБА_2.: 1) не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; 2) повідомляти
дані органи про зміну місця проживання, роботи; 3) періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов ОСОБА_8.
задоволити частково, стягнувши з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_8. компенсацію
моральної шкоди в розмірі 700 грн.

До вступу вироку в закону
силу запобіжний захід ОСОБА_2. залишити
без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений
до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя: