Справа 688/5598/14-к
№ 1-кп/688/5/15
Ухвала
02 лютого 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000684 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, інваліда 2 групи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

встановив:
17 грудня 2014 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України з ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області про зміну підсудності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив справу призначити до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження не має, просив викликати в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України. Вказав, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, зокрема ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що у період з 16 по 29 серпня 2005 року, в ході неодноразових сварок, на побутовому сімейному ґрунті та вживанні алкогольних напоїв, умисно наносив ОСОБА_15 множинні удари руками та ногами в життєво важливі органи, які в своїй сукупності обумовили розвиток травматичного шоку та настання 29 серпня 2005 року смерті ОСОБА_15 . Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначено у який конкретно із цих днів за період з 16 по 29 серпня 2005 року, які тілесні ушкодження були ним заподіяні потерпілій, що порушує право обвинуваченого на захист від предявленого обвинувачення та не відповідає вимогам КПК України. Посилаючись на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а відповідно до ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку повинно бути чітко сформульоване обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, необхідно встановити та розмежувати у часі заподіяння виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень та відповідного формулювання обвинувачення. Вказав, що на вказане порушення посилався апеляційний суд Хмельницької області в ухвалі від 23 серпня 2013 року, скасовуючи обвинувальний вирок, та, направляючи справу на додаткове розслідування.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив проти призначення справи до судового розгляду, щодо визначення складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та щодо виклику свідків у судове засідання погодився з думкою прокурора. Заперечив проти клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, підстав для закриття кримінального провадження не має. Звернув увагу суду на те, що Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначає підстави для повернення обвинувального акта, при цьому зазначає про недопустимість натуралізації опису злочину.

Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію прокурора та захисника ОСОБА_5 про необхідність призначення справи до судового розгляду та щодо виклику в судове засіданні осіб, заперечила проти клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає необхідним справу призначити до судового розгляду, викликати в судове засідання осіб, зазначених прокурором, заперечив проти повернення обвинувального акта прокурору.

Потерпіла ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання та про судовий розгляд справи про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України без її участі.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та повернення обвинувального акта прокурору з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акта, за умови невідповідності його вимогам КПК України. Таке рішення суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

З п.5 ч.2 ст. 291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що проживаючи із своєю співмешканкою ОСОБА_15 , в період з 16 серпня 2005 року по 29 серпня 2005 року, в ході неодноразових сварок, що виникали між ними на побутовому сімейному ґрунті з приводу вживання ОСОБА_15 алкогольних напоїв та переходили в бійки, умисно наносив їй множинні удари руками та ногами в життєво-важливі органи, а саме голову, грудну клітину, тулуб та інші частини тіла, які є небезпечні для життя та здоров`я в момент їх заподіяння, спричинивши таким чином тілесні ушкодження, які в своїй сукупності обумовили розвиток травматичного шоку та настання 29 серпня 2005 року смерті ОСОБА_15 , і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої.

Разом з тим, обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 291 КК КК України, оскільки у ньому виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, й сформульоване обвинувачення не відповідає вимогам закону. Так, органи досудового слідства не встановили, у який конкретний з цих днів у період з 16 по 29 серпня 2005 року та які конкретні тілесні ушкодження були заподіяні обвинуваченим потерпілій, тобто не встановлено час вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, що порушує його право на захист.

На вказані обставини, як на порушення права обвинуваченого на захист посилається колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 23 серпня 2013 року (а.с.31-34).

Відповідно до ч.3 ст.4 КК України часом вчинення злочину визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Зі змісту вказаної норми слідує, що часом вчинення злочинів із матеріальним складом є час вчинення особою суспільно небезпечної дії або бездіяльності, незалежно від часу настання їх суспільно небезпечних наслідків, настання яких свідчить про закінчення злочину. Часом вчинення продовжуваного злочину є час вчинення останньої дії з числа декількох тотожних дій, об`єднаних єдиним наміром, які лише у сукупності складають єдину дію.

Без усунення вказаного недоліку, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, оскільки час вчинення злочину є обставиною, яка відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, а обов`язок доказування вказаних обставин, відповідно до ст.92 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.

Здійснюючи функцію правосуддя, суд не може перебирати на себе невластиву йому функцію обвинувачення, що полягає у доказуванні обставин, передбачених ст. 91 КПК України, обов`язок доказування яких відповідно до ст. 92 КПК України покладається на сторону обвинувачення.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року з подальшими змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

За таких обставин без усунення виявлених недоліків обвинувального акта, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду та обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернути Нетішинському міському прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: