Справа № 1-116
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
серпня 2007 року Галицький
районний суд міста Львова у складі:

головуючого
- судді Романюка М.Ф.

при
секретарі Тарасевичі П.П.

з участю
прокурора Мельник О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Львова, українця,
громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно
ст.81 КК України несудимого, невійськовозобов'язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - у
вчиненні злочину, передбаченого ч.
1 ст. 309 КК України, -

встановив :

ОСОБА_1, 13 грудня 2006, близько о 18.00 год.,
маючи намір на незаконне придбання наркотичних засобів
для власного вживання, без мети
збуту, знаходячись на вул. Широкій в м.
Львові, незаконно придбав у
невстановленої слідством особи, шляхом
купівлі за 190 гривень, одноразовий
медичний шприц з рідиною темно-коричневого кольору, який помістив під сидіння водія автомобіля марки
ВАЗ 21061, р/н НОМЕР_1, яким керував по довіреності.

13.12.2006
року близько 19.10 год., ОСОБА_1 , керуючи
вищевказаним автомобілем по вул. Виговського,
біля будинку №19, в м. Львові був
зупинений працівниками міліції, які при
перевірці документів останього та поверхневому огляді автомобіля, виявили та в подальшому в присутності понятих
вилучили із під сидіння водія автомобіля марки ВАЗ 21061, р/н НОМЕР_1, одноразовий медичний шприц з рідиною
темно-коричневого кольору, яка згідно
висновку експерта № 1714 від 26.12.2006 року містить концентрат з соломи маку
(екстракційний опій), який відноситься до особливо небезпечних наркотичних
засобів, обіг яких заборонено, та маса
якого в перерахунку на суху речовину становить 1, 91 грам.

Підсудний
в судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому злочині визнав
повністю, про обставини вчинення злочину
дав покази, аналогічні викладеному в
описовій частині вироку. При цьому пояснив,
що 13 грудня 2006, близько о
18.00 год., знаходячись в автомобілі марки ВАЗ 21061, р/н НОМЕР_1, по вул. Широкій у м. Львові він побачив
візуально знайомого йому хлопця на ім'я ОСОБА_2, який проходив повз його автомобіль. При
розмові з ОСОБА_2 він запитав у нього де можна придбати наркотичний засіб опій
ацетильований), на що останій
відповів, що в нього є з собою
одноразовий медичний шприц з наркотичною речовиною і що, якщо ОСОБА_1
бажає, то він може йому продати
даний наркотичний засіб за 190 гривень,
на що він погодився та придбав вказаний шприц. Попрощавшись з ОСОБА_2
він сів в автомобіль та заховав придбаний ним наркотичний засіб під сидіння
водія. Після чого рухаючись на автомобілі та виїхавши із вул. Широкої, він зупинився на перехресті, в цей час до його автомобіля підійшли
невідомі йому особи, які постукавши у
бокове скло, яке було привідчинене представились працівниками міліції та
попросили його вийти із автомобіля. Почувши це,
та знаючи, що в автомобілі
знаходяться наркотики, які він

2

придбав цього
дня, він налякався та зрушивши з місця
автомобілем почав тікати рухаючись по проїзджій частині на великій швидкості.
Побачивши, що його доганяють працівники
міліції та зрозумівши, що втекти не
зможе він зупинився на вул. Виговсркого у м. Львові. В цей час поруч з його
автомобілем, зупинилися працівники
міліції, які підійшовши до автомобіля
попросили його вийти та пред'явити документи. Перевіривши документи працівники
міліції запитали у нього чи знаходяться в нього, а також автомобілі якісь заборонені
речі, а саме зброя, набої,
наркотики, на що він вирішивши
зізнатися у вчиненні злочину відповів, що під сидінням водія знаходиться
одноразовий медичний шприц з наркотичною речовиною, який належить йому. Після
чого його разом із автомобілем було доставлено в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області, де в присутності
двох понятих було проведено огляд автомобіля,
під час якого було виявлено та вилучено із під сидіння водія
вищевказаний шприц з наркотичною рідиною. Щиро кається, просить суд суворо не карати.

Крім
повного визнання своєї вини підсудним у вчиненому злочині, його вина доводиться іншими зібраними по
справі доказами, однак суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно
фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники
судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючі
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд вважає доведеним, що
підсудній ОСОБА_1 вчинив незаконне
придбання, зберігання наркотичних
засобів без мети збуту, тобто вчинив
злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Обираючи
вид та міру покарання підсудному, суд
враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу підсудного: згідно ст.81 КК України раніше не судимого, позитивно характеризуючогося за місцем
проживання.

Пом'якшуючі
покарання обставини - щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у
вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якими кваліфіковано його дії.

Однак
враховуючи тяжкість злочину, особу
винного, обставини справи, суд приходить до висновку що виправлення та
перевиховання засудженого можливе без відбування покарання, відповідно до
ст.75 КК України, і ОСОБА_1 слід звільнити від відбування покарання з
випробуванням.

Керуючись ст. ст.299, 323, 324 КПК України, суд, -

засудив :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 309 КК
України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю
три роки.

На
підставі ст.7б КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1 обов'язок повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи.

Міру
запобіжного заходу, щодо засудженого
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу,
залишити раніше обрану - підписку про невиїзд.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при УМВС України у Львівській області 148
грн. 20 коп. судових витрат за проведення експертизи.

Речові
докази по справі - знищити.

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти діб
з моменту його проголошення.