Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,

суддів: ОСОБА_7, Закропивного О.В.,

ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції в спірних відносинах - Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Хмельницької міської ради, виконавчого комітету Хмельницької міської ради, треті особи: управління Держкомзему в м. Хмельницькому, садівниче товариство «Радуга», про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року військовий прокурор Хмельницького гарнізону звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції в спірних відносинах - Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького (далі - НАДПСУ). Позов обґрунтовано тим, що військовою прокуратурою Хмельницького гарнізону проведена перевірка щодо самовільного захоплення відповідачами земельної ділянки, розташованої в межах польового навчального центру НАДПСУ, в результаті якої встановлено, що на праві постійного користування як землі оборони у НАДПСУ перебуває земельна ділянка площею 377,8 га, яка використовується навчальним закладом під польовий центр. Передача землі була здійснена в порядку статей , 30 Земельного кодексу УРСР від 18 грудня 1990 року в подальшому військовим навчальним закладом було отримано державний акт на право постійного користування землею від 15 квітня 1994 року. Крім того, перевіркою встановлено, що на території польового навчального центру НАДПСУ в районі межових знаків 20.0.-91.0 громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 використовують земельну ділянку без належних законних підстав, розпочавши при цьому будівництво об'єкту нерухомості. Крім того, ОСОБА_4 при виготовлені державного акту на право приватної власності на землю від 06 жовтня 1998 року не проводила погодження меж земельної ділянки в натурі. Також перевіркою встановлено, що земельна ділянка, якою користуються відповідачі, не входить до складу, а лише межує з землями садівничого товариства «Радуга».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 21 січня 2015 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю на землях садівничого товариства «Райдуга» в м. Хмельницькому від 06 жовтня 1998 року. Скасовано державну реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю на землях садівничого товариства «Райдуга» в м. Хмельницькому від 06 жовтня 1998 року ОСОБА_4 Скасовано рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29 вересня 1998 року «Про приватизацію земельних ділянок» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,12 га (пункт 2.1. додатку № 3 до рішення виконкому міської ради від 29.09.1998 р. № 533), затверджене рішенням Хмельницької міської ради від 15 грудня 1998 р. № 14 «Про затвердження рішень, прийнятих виконкомом міської ради по регулюванню земельних відносин за період з 01 червня 1998 року по 15 листопада 1998 року». Заборонено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 використовувати земельну ділянку, що розташовується на території Польового навчального центру Національної академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького та зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити дану земельну ділянку. Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привести земельну ділянку в первісний стан шляхом знесення за їхній рахунок об'єктів самочинного будівництва протягом одного місяця. Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити перешкод НАДПСУ у користуванні земельною ділянкою. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі скаржники просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що право НАДПСУ постійного користування спірною земельною ділянкою, яка крім того відноситься до земель оборони, порушені ОСОБА_4, оскільки земельна ділянка останньої накладається на земельну ділянку учбового закладу, що суперечить вимогам статей 84, 126 ЗК України.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Установлено, що 01 квітня 1994 року рішенням Хмельницької районної ради № 29 Хмельницькому інституту прикордонних військ України, назву якого змінено на НАДПСУ, для потреб оборони було надано в постійне користування 377,8 га землі, на підставі якого було видано державний акт на право постійного користування землею від 15 квітня 1994 року (а.с. 12 - 14).

Відповідно до рішення виконкому Хмельницької міської ради № 533 від 29 вересня 1998 року ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку розміром 0,12 га та видано державний акт на право приватної власності на землю від 06 жовтня 1998 року, в якому вказано, що земельна ділянка знаходиться на території Хмельницької міської ради, на землях садівницького товариства «Райдуга» (а.с. 43).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗК України від 18 грудня 1990 року, в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд керувався висновком судової земельно-технічної експертизи від 19 грудня 2014 року, проведеної на виконання вимог ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2013 року, де зазначено, що площа існуючого користування земельної ділянки, що перебуває в користуванні НАДПСУ згідно державного акту на право постійного користування від 15 квітня 1994 року, яка становить 377,8000 га, і конфігурація та площа фактична, відповідає державному акту на право постійного користування; на час прийняття рішення виконкомом Хмельницької міської ради від 29 вересня 1998 року земельна ділянка, яка виділена ОСОБА_4 до земель садівницького товариства «Райдуга» не входила; земельна ділянка ОСОБА_4 згідно державного акту на право приватної власності на землю від 06 жовтня 1998 року накладається схематично і на місцевості на земельну ділянку НАДПСУ згідно державного акту на право постійного користування землею від 15 квітня 1994 року (додаток до матеріалів справи).

За правилом ч. 1 ст. 58 та ч. 2 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 ст. 147 ЦПК визначено, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 цього Кодексу

Разом з тим, суд апеляційної інстанції на зазначене уваги не звернув та керувався висновком судової експертизи вирішуючи питання приналежності на момент прийняття рішення виконкомом Хмельницької міської ради від 29 вересня 1998 року земельної ділянки, яка виділена ОСОБА_4, до земель садівницького товариства «Райдуга», хоча вказане питання є правовим та вказані обставини встановлюються на підставі правовстановлюючих документів, а не на підставі висновків експерта про розмір площі земельної ділянки та конфігурації земельної ділянки. Крім того, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що в державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_4 від 06 жовтня 1998 року вказано, що земельна ділянка знаходиться на території Хмельницької міської ради, на землях садівницького товариства «Райдуга», разом з тим, до участі у справі залучено садівниче товариство «Радуга» та висновок апеляційного суду щодо відсутності земельної ділянки у складі земель садового товариства зроблено саме відносно останнього. Таким чином, апеляційний суд не встановив фактичних обставин справи та надавши перевагу висновку експерта над іншими доказами, не перевірив наявність належних доказів, які б підтверджували зазначені у висновку судового експерта обставини; не врахував відсутність в матеріалах справи доказів накладення земельної ділянки ОСОБА_4 на земельну ділянку учбового закладу. В зв'язку із зазначеним, не встановив наявності правових підстав для визнання недійсним державного акту та передчасно вирішив спір.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336 , 338, 345 ЦПК України , колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_6

Судді: ОСОБА_7

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_9