Справа № 138/1382/14-к
Провадження №11-кп/772/425/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участі прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000276 за апеляційною скаргою /зі змінами/ обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду від 22 липня 2014 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця та

мешканця

АДРЕСА_1 ,

з середньою освітою, не одруженого,

не працюючого, раніше судимого: 18.06.2013 р

Могилів-Подільським міськрайонним судом за

ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення

волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від

відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 18.06.2013 року та остаточне покарання визначено у виді 4-х років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 18 квітня 2014 року о 12 годині 30 хвилин з метою заволодіння чужим майном за допомогою мотоблока «Zubr» та напівпричепа, повторно вчинив крадіжку металевої рейки довжиною 5,2 м, металевої труби довжиною 3,2 м, загальною масою 230 кг вартістю 391 грн, що належать ТОВ «Старком» та знаходились на неогородженій території Вендичанського цукрового заводу за адресою смт. Вендичани Могилів-Подільського району, вулиця Леніна 2.

Прокурор ОСОБА_9 від поданої апеляційної скарги відмовилась, про що подала до суду відповідну заяву.

В апеляційній скарзі /зі змінами/ обвинувачений ОСОБА_7 порушує питання про зміну вироку суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і просить застосувати до нього положення Закону України «Про амністію в 2014 році» та звільнити його від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу /із змінами/ і просив звільнити його від призначеного покарання на підставі п. "є" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році", прокурора ОСОБА_6 та представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скаргни обвинуваченого ОСОБА_10 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи поданої апеляційної скарги, суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні.

Фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким не оспорюються та в апеляційному порядку, на підставі ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Розглядаючи справу у межах поданої апеляційної скарги з урахуванням внесених змін, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення виходячи з наступних обставин.

Відповідно до п. є ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, особи, які, на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є умисним кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, вчинене 18.04.2014 року, тобто до набрання чинності Закону України Про амністію у 2014 році.

В той же час, згідно копії довідки медико-соціальної експертної комісії, виданої 22.09.2014 року на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком обвинуваченого ОСОБА_10 , він є інвалідом 2-ї групи загального захворювання.

Виходячи з наведеного, обвинувачений ОСОБА_10 не є суб`єктом Закону України "Про амністію у 2014 році", оскільки на день вчинення ним кримінального правопорушення (18.04.2014р), його батьку виповнилося всього 57 років, другу (а не першу групу інвалідності), батько отримав 22.09.2014 року, тобто після набрання чинності вище згаданим законом, а тому підстав для застосування щодо нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнення від відбування покарання суд не вбачає.

Враховуючи, що прокурор ОСОБА_9 відмовилась від поданої апеляційної скарги, апеляційне провадження за її апеляційною скаргою слід закрити.

Керуючись ст.ст. 403, 407 КПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 закрити.
Апеляційну скаргу /зі змінами/ ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду від 22 липня 2014 року щодо нього - без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

З оригіналом згідно: