АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007
року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду
Рівненської області в складі:

Головуючого:
Міщенко О.А. Суддів: Гладкий СВ., Квятковського А.С.
З участю прокурора: Горбань О.В. Захисника: ОСОБА_1.

розглянула у
відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду в м. Рівне апеляцію засудженого ОСОБА_2. та захисника-адвоката ОСОБА_1. на вирок
Здолбунівського районного суду від 7
березня 2007 року.

Цим вироком
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель АДРЕСА_1, українець,
не працюючий, з середньою
освітою, раніше неодноразово судимий,

засуджений
за ст. 121 ч.1 КК України на сім років і
шість місяців позбавлення волі.

за ст. 153 ч. 1 КК України - три роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
остаточне покарання призначено вісім років і шість місяців позбавлення волі

Судом вирішено
питання стосовно речових доказів по справі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2. на користь держави
81грн.60коп. та 360грн. судових витрат по справі за проведення експертиз.

За вироком суду
ОСОБА_2. визнаний винним і засуджений за
те, що 15 серпня 2006
року біля 23год. 30хв. в с. Глинськ Здолбунівського
району на перехресті вулиць Центральна та Дубенщина, з використанням безпорадного стану потерпілої
ОСОБА_3. задовольнив статеву пристрасть неприродним способом.

Крім того
ОСОБА_2. спричинив ОСОБА_3. тяжке
тілесне ушкодження. Смерть потерпілої настала внаслідок гострої крововтрати від
тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу навколо анального отвору, чотирьох надривів з обох сторін анального
отвору, розриву промежини з ушкодженням
задньої стінки піхви та передньої стінки прямої кишки.

Справа №11а-292 2007 р. Головуючий у 1-й інс-т. Бондаренко Н.В.

Категорія: ст.
121ч.1 КК України Доповідач: Квятковський А.С

2

В поданій
апеляції засуджений ОСОБА_2.
доводить, що під час досудового
слідства працівниками міліції до нього застосовувався тиск і тому відносно себе
він давав неправдиві показання. Вказує,
що до злочину він не причетний,
оскільки ввечері того дня спав у своєї матері, а свідок ОСОБА_4. дала відносно нього неправдиві показання.
Вирок суду вважає таким, яким його
визнали винуватим за злочин, якого він
не скоював.

У доповненні до
апеляції зазначає, що в показаннях
понятих ОСОБА_5. та ОСОБА_6. є розбіжності,
і тому вони не можуть визнаватись свідками. Стверджує, що за обставинами справи на його одязі і на
руках під нігтями мали бути залишки крові,
але цитологічна експертиза наявності крові в піднігтевому вмісті не
виявила, що свідчить про його
непричетність до злочину.

В
апеляції захисник вважає вирок суду незаконним.
При цьому зазначає, що висновок
суду про винність ОСОБА_2. у вчинених
злочинах грунтується лише на його (ОСОБА_2) показаннях на досудовому
слідстві, який їх заперечив у суді.
Доводить, що суд безпідставно послався у
вироку на суперечливі показання свідків ОСОБА_7. та ОСОБА_6. і не взяв до уваги
висновків імунологічної та цитологічної експертизи, якою не виявлено слідів крові ні на
одязі, ні в піднігтевому вмісті
засудженого.

З цих підстав
просить вирок суду скасувати і постановити виправдувальний вирок по справі.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого, захисника -адвоката, які підтримали свої апеляції, думку прокурора про залишення вироку без
зміни, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів вважає, що апеляції задоволенню
не підлягають.

Висновок суду
про доведеність вини ОСОБА_2. у
насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілої відповідає
фактичним обставинам справи й обґрунтований сукупністю розглянутих в судовому засіданні
і наведених у вироку доказів, яким суд
першої інстанції дав всебічну й повну оцінку.

В ході
досудового слідства ОСОБА_2. у явці з
повинною особисто, добровільно, в письмовій формі, послідовно й детально виклав обставини
вчинення ним 15 серпня
2006року в с Глинські Здолбунівського району насильницькі статеві
дії з потерпілою ОСОБА_3. та спричинив їй при цьому пляшкою з-під горілки тяжкі
тілесні ушкодження (а.с. 22-23).

Свої показання
ОСОБА_2. підтвердив під час допиту його
як підозрюваного та обвинуваченого, з
участю захисника (а.с. 35, 55,
142).

При проведенні з
дотриманням вимог процесуального законодавства відтворення обстановки і
обставин події із застосуванням відеозапису,
ОСОБА_2. розказав і показав як і
при яких обставинах він вчинив злочин (а.с. 38). Ці показання ОСОБА_2. повністю узгоджуються з іншими фактичними
даними по справі щодо вчинення ним інкримінованих злочинів і в деталях
співпадають з його ж показами як підозрюваного і обвинуваченого.

Свідки ОСОБА_5. та ОСОБА_6., які були понятими при проведенні даної
слідчої дії показали, що ОСОБА_2. давав показання добровільно і показував на
манекені як він вчинив злочин.

3

В ході огляду
місця події від 16 серпня 2006року неподалік магазину "Продукти" зі
східної сторони вул. Дубенщина в с. Глинськ було виявлено напівроздягнутий
окривавлений труп ОСОБА_3. і вилучено знаряддя злочину - пляшку з-під горілки
(а.с. 5 - 13).

Згідно висновку
судово-медичних експертиз у потерпілої
ОСОБА_3. виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливі в ділянці крила
лівої здухвинної кістки, крововиливи
навколо заднє прохідного отвору, чотири
надриви обох сторін заднє прохідного отвору,
розрив промежини з ушкодженням задньої стінки піхви та передньої стінки
прямої кишки. Смерть потерпілої настала від гострої крововтрати внаслідок
травматичних розривів (а.с. 62-65, 123).

Зазначені
ушкодження відповідають часу і механізму їх спричинення і відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень і свідчать про психічне задоволення
статевої пристрасті неприродним способом.

Про схильність
ОСОБА_2. до статетевого акта неприродним
способом ствердила в суді свідок ОСОБА_4.

Свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9. , ОСОБА_4.
показали, що ОСОБА_2. підтримував з потерпілою інтимні стосунки.

Із показань
свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8
вбачається, що ОСОБА_2. неодноразово наносив тілесні ушкодження
ОСОБА_3.

За
висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 288/06 від
1.09.2006 року, ОСОБА_2. в період вчинення інкримінованого йому діяння
будь-яким психічним захворюванням не страждав,
в тимчасово-хворобливому стані (паталогічне сп'яніння, смерекові розлади свідомості і ін.) не
знаходився, міг усвідомлювати свої дії
та керувати ними. На даний час ОСОБА_2.
ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє і застосування
примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 72-74).

За таких
обставин суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку зібраним у справі
доказам і дії ОСОБА_2. за ст. 121 ч.2,
ст. 153 ч.1 КК України кваліфікував вірно.

Доводи
засудженого про те, що він не вчиняв
злочин, колегія суддів вважає
необгрунтованими і такими, що повністю
спростовуються матеріалами справи.

Характер і
механізм спричинених ОСОБА_11. тілесних
ушкоджень вказують, що ОСОБА_2. діяв цілеспрямовано, активно і з умислом, направленим на спричинення їй тяжких тілесних
ушкоджень і задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

Посилання
засудженого та його захисника на те, що
показання понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суперечливі і непослідовні і не можуть
братись до уваги необгрунтовані. Як видно зі справи, зазначені свідки лише підтвердили факт
добровільності показань самого ОСОБА_2.
при проведенні з ним відтворення обстановки і обставин події. Що
стосується конкретно їх показань про злочин,
то ці події вони знають лише з показань засудженого і розповіли про них
наскільки вони їх пам'ятають.

Показання свідка ОСОБА_4. , які засуджений вважає неправдивими
узгоджуються з іншими фактичними даними і сумнівів у їх достовірності не

4

В ході огляду
місця події від 16 серпня 2006року неподалік магазину "Продукти" зі
східної сторони вул. Дубенщина в с. Глинськ було виявлено напівроздягнутий
окривавлений труп ОСОБА_3. і вилучено знаряддя злочину - пляшку з-під горілки (
а.с. 5 - 13).

Згідно висновку
судово-медичних експертиз у потерпілої
ОСОБА_3. виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливі в ділянці крила
лівої здухвинної кістки, крововиливи
навколо заднє прохідного отвору, чотири
надриви обох сторін заднє прохідного отвору,
розрив промежини з ушкодженням задньої стінки піхви та передньої стінки
прямої кишки. Смерть потерпілої настала від гострої крововтрати внаслідок
травматичних розривів (а.с. 62-65, 123).

Зазначені
ушкодження відповідають часу і механізму їх спричинення і відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень і свідчать про психічне задоволення
статевої пристрасті неприродним способом.

Про
схильність ОСОБА_2. до статетевого акта
неприродним способом ствердила в суді свідок ОСОБА_4.

Свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9!, ОСОБА_4.
показали, що ОСОБА_2. підтримував з потерпілою інтимні стосунки.

Із показань
свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_2.
неодноразово наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3.

За
висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизі № 288/06 від
1.09.2006 року, ОСОБА_2. в період вчинення інкримінованоп йому діяння
будь-яким психічним захворюванням не страждав,
в тимчасово хворобливому стані (паталогічне сп'яніння, смерекові розлади свідомості і ін.) н<
знаходився, міг усвідомлювати свої дії
та керувати ними. На даний час ОСОБА_2.
ознак будьгякого психічного захворювання не виявляє і застосуванню
примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 72-74).

За таких
обставин суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку зібраним у справі
доказам і дії ОСОБА_2. за ст.
121 ч.2, ст. 153 ч.1 КК України кваліфікував вірно.

Доводи
засудженого про те, що він не вчиняв
злочин, колегія суддів вважає
необгрунтованими і такими, що повністю
спростовуються матеріалами справи.

Характер і
механізм спричинених ОСОБА_11. тілесних
ушкоджень вказують, що ОСОБА_2. діяв цілеспрямовано, активно і з умислом, направленим на спричинення їй тяжких
тілесних ушкоджень і задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

Посилання
засудженого та його захисника на те, що
показання понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6
суперечливі і непослідовні і не можуть братись до уваги необгрунтовані. Як
видно зі справи, зазначені свідки лише
підтвердили факт добровільності показань самого ОСОБА_2. при проведенні з ним відтворення обстановки
і обставин події. Що стосується конкретно їх показань про злочин, то ці події вони знають лише з показань
засудженого і розповіли про них наскільки вони їх пам'ятають.

Показання свідка ОСОБА_4.
, які засуджений вважає
неправдивими узгоджуються з іншими фактичними даними і сумнівів у їх
достовірності не

5

викликають. Як
видно зі справи підстав для обмови засудженого у ОСОБА_4. немає.

. Засуджений
і захисник вказують в апеляції про те, що
висновками імунологічної та цитологічної експертизи не підтверджено наявність
слідів крові і одязі і в підгнігтевому вмісті ОСОБА_2, що свідчить про його непричетність до
злочину.

Такі твердження
колегія суддів вважає позбавленими підстав. У матеріалах кримінальної справи є
достатньо належних і допустимих доказів,
які вказують на винуватість ОСОБА_2.
у вчиненні інкримінованих йому злочинів,
про що суд докладно виклав у вироку.

Всупереч доводам
в апеляції засудженого, жодних даних в
справі про застосування до нього незаконних методів слідства не має. Це питання
було предметом дослідження і в судовому засіданні судом першої інстанції, проте доказів про застосування до ОСОБА_2.
насильства з боку працівників міліції не здобуто.

Порушень
кримінального чи кримінально-процесуального закону при досудовому та судовому
слідстві, які могли б* бути підставою
для скасування вироку не вбачається.

Керуючись ст. . ст. .365, 366
КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Здолбунівського районного суду від 7 березня 2007 року
відносноОСОБА_2 залишити без зміни, а
апеляції засудженого та захисника -
без задоволення.