Номер провадження: 11-кп/785/1320/14
Номер справи місцевого суду: 520/3733/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2014 року м. Одеса

Колегія судів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2014 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.09.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, засуджений:

- за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України остаточне призначено покарання призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2013 року, остаточно призначивши покарання у вигляді 4 років та 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеси, українця, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, на утримані малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.08.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу 1020 гривень (штраф сплатив 16.06.2014 року), засуджений:
· за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати за проведення по справі експертизи в сумі 1081, 08 гривен, солідарно з кожного по 540,54 гривен.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку районного суду 04.03.2014 року приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повторно, діючи умисно за попередньою змовою, знаходячись біля ТЦ «Панорама», розташованого на площі Незалежності, 1 в м. Одесі, з метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства не небезпечного для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , що виразилося в нанесенні множинних ударів руками, ногами в область голови і різним частинам тіла, в результаті чого, заподіяли легкі тілесні ушкодження останньому у вигляді синця правої очноямкової області з крововиливом під кон`юнктивальну оболонку очного яблука, по одному садну лівої кисті, області колінних суглобів, після чого відкрито викрали мобільний телефон «Nokia 6233» в корпусі чорного кольору, вартістю 457,20 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на вказану суму.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає, що вирок районного суду незаконний та необґрунтований, постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що висновок суду не відповідає обставинам справи, а покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Суд першої інстанції не врахував стан здоровья матері та бабусі, також те що, у нього є малолітній син, позитивну характеристику. Крім того вказує, що суд першої інстанції не правильно кваліфікував його дії, що він не мав наміру на кримінальне правопорушення та відсутні докази його вини. Просить вирок скасувати, визнати його винним за ст. 125 ч. 2 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.
ОСОБА_9 апеляційну скаргу на вирок не подавав.

Заслухавши виступ доповідача, обвинуваченого та захисника ОСОБА_7 виступ прокурора, який заперечував у задоволенні апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_8 у виступі та останнім слові, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Вина засудженого ОСОБА_8 в тому обсязі як це визнав суд, встановлена доказами, приведеними у вироку, яким дана належна оцінка.

Вирок у відношенні ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, оскільки судом прийнято мотивоване рішення по справі.

Кваліфікація дій за ст. 186 ч. 2 КК України правильна, як відкрите викрадення майна потерпілого з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
Міра покарання йому призначена у відповідності до вимог Закону, з урахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, його суспільної небезпеки, даних про особу підсудного.

Твердження ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції не врахував пом`якшуючи покарання обставини не відповідають дійсності, оскільки районний суд відповідно до ст. 66 КК України визнав пом`якшуючи покарання обставини, а саме: находження на утримані неповнолітньої дитини.

Крім того, твердження ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції не правільно кваліфікував його дії за ст. 186 ч. 2 КК України, а його дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч. 2 КК України судом не приймаються до уваги так, як вони безпідставні, необґрунтовані і такі, що направлені на уникнення кримінальної відповідальності за ст. 186 ч. 2 КК України та спростовуються матеріалами справи, а саме показами в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також письмовими доказами:

· заявою потерпілого (т.1 а.п. 7-9);

· протоколом огляду предмету від 06.03.2014 року (т.1 а.с. 38-41);

· висновком судово-медичної експертизи від 12.03.2014 року (т.1 а.с. 49-50);

· протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 19.03.2014 року з фото таблицею (т.1 а.с. 75-86);

· протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 07.04.2014 року з фото таблицею (т.2 а.с. 158-167).

Із матеріалів кримінального правопорушення видно, що ОСОБА_8 здійснив відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що є не небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, повторно. Потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що він йшов по вул. та розмовляв по телефону і зіштовхнувся з ОСОБА_13 , який став грубити та наносити удари і він упав на землю. ОСОБА_13 разом з ОСОБА_9 стали наносити йому удари по тілу ногами по різним частинам тіла, в тому числі і по голові. ОСОБА_9 вдарив по руці де знаходився телефон і він відлетів. ОСОБА_9 забрав телефон і нападаючі пішли. ОСОБА_10 пішов за ними та став просити віддати телефон, але ОСОБА_13 йому сказав, що потрібно віддати їм 100 грн. Після передачі грошей підійшли працівники міліції та затримали обвинувачених. Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він бачив як 4.04. 2014 року о 15 годині обвинувачені били потерпілого ногами. ОСОБА_13 тримав телефон у руці , а потерпілий кричав, щоб той віддав телефон. Потім підійшли працівники міліції. Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_10 пішов пообідати і коли прийшов то розповів, що побився з хлопцями, які забрали у нього телефон. Він був у брудній куртці та з синяками.

На підставі викладеного, будь-яких нових обставин, що дають підставу для скасування чи зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.404- 406, 418,422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2014 року без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у строк три місяці з моменту проголошення, а засудженим, який тримається під вартою , -в той самий строк з дня вручення йому копії.
Судді апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2

/підписи/ ОСОБА_3

ОСОБА_4

Копія вірна

Суддя ОСОБА_2