№ 1-кп/760/479/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2014 року Солом`янський районний суд м. Києва
В складі: головуючого судді : ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
Захисника: ОСОБА_4 ,
Законного представника: ОСОБА_5 ,
Обвинуваченого : ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 06.03.2014 року за № 0003601, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Миронівського району, села Карапиші, громадянина України, учня 1 курсу Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівельної механізації», неодруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
06.03.2014 приблизно о 15:00 годині. неповнолітній ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись на пр.-ті. Відрадному, 55 в м. Києві, з метою відкритого викрадення чужого майна підійшов до раніше невідомого неповнолітнього ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 вихопив з рук потерпілого ОСОБА_7 його мобільний телефон «Флай», вартістю 1500 гривень, в якому було встановлено сім-карту мобільного оператора «Лайф», вартістю 20 гривень, на рахунку якої були гроші в сумі 40 гривен. Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_6 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1560 гривень, але через деякий час був затриманий співробітниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому діянні визнав та дав пояснення, які відповідають фактичним обставинам. Так, він пояснив, що 06.03.2014 приблизно о першій годині дня він випив горілки з товаришем і пішов гуляти. Перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись на пр.-ті. Відрадному, 55 в м. Києві, з метою відкритого викрадення чужого майна він підійшов до раніше невідомого неповнолітнього ОСОБА_7 і вихопив з його рук його мобільний телефон «Флай», з яким пішов на радіо ринок та продав. Але через деякий час він був затриманий співробітниками міліції.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд, при встановленні фактичних обставин справи, обмежився допитом обвинуваченого Сосюри та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), і кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу: раніше не судимий, за місцем навчання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.
Щире розкаяння у вчиненому, вчинення злочину у неповнолітньому віці судом визнаються, як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому.
Обставиною що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.
Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, а також і те, що вчинений ним злочин згідно ст. 12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, суд вважає, що його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком згідно ст.ст. 75, 104 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування примусових заходів виховного характеру передбачених ст.105 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_9 вчинив правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості в неповнолітньому віці, то він підлягає звільненню від покарання за вчинене на підставі ст. 1 п.а Закону України «Про амністію у 2014 році».
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на Сосюру такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та навчання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі ст. 1 п. а Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком чинності залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я: