АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2011 року м. Полтава

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Давиденка Е.В.

суддів Герасименко В.М., Денисенко Л.М.

з участю прокурора Болгар В.В.

захисника адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу за апеляцією захисника адвоката ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 23.09.2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою стосовно обвинуваченого за ст.185 ч.3 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, який неодружений, не працює, мешкає за адресою м. Полтава пров. Тракторний буд.№18, раніше не судимий,

було задоволено подання старшого слідчого СВ Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області та обрано запобіжний захід взяття під варту.

Згідно з поданням старшого слідчого, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 05 вересня 2011 року він за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, незаконно проникли в квартиру АДРЕСА_1, зламавши замки на вхідних дверях, звідки таємно викрали майно громадянина ОСОБА_6, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 54000 грн.

Старший слідчий в поданні вказував, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела доходу, і це є підставою вважати, що перебуваючи на волі він може продовжити злочинну діяльність або ухилитися від слідства і суду; і це є підставою вважати, що перебуваючи на волі він зможе продовжити злочинну діяльність, ухилитися від слідства і суду або перешкодить встановленню істини у справі. З огляду на наведене слідчий просив обрати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід взяття під варту.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.09.2011 року задоволено подання старшого слідчого, щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід взяття під варту. Підставою для прийняття такого рішення, суд вказав те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, разом з тим в своїх показаннях визнав себе винуватим у вчиненні ще 10 епізодів крадіжок чужого майна із проникненням у житло; не одружений, дітей не має, у зв'язку з чим не має стійких соціальних зв'язків, а тому може ухилитися від слідства і суду; не працює та не має постійного джерела прибутку, а тому може продовжити свою злочинну діяльність.

Не погодившись з таким рішенням суду, захисника адвокат ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій вказував, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується, не має наміру ухилятися від слідства і суду, продовжити злочинну діяльність або перешкоджати встановленню істини у справі, і це підтверджується його визнанням своєї вини у скоєних злочинах. Крім того ОСОБА_3 має тяжкий стан здоров'я у зв'язку із захворюванням на гепатит-С, а тому не може утримуватися під вартою. З огляду на наведене, захисник просив постанову суду про обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу взяття під варту скасувати.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_2,, який підтримав подану апеляцію, прокурора Болгар В.В., який вважає постанову суду законною та обгрунтованою, перевіривши доводи апеляції та матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляцію.

Відповідно до ст.148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства, суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

В постанові Пленуму №4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» має місце роз'яснення, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК, і його належної поведінки.

Взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовуються лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.1 ст.155 КПК), і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність (ч.2 ст.148 КПК).

Відповідно до вимог ст. 150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин зазначених в ст. 14 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сімейний стан і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини що її характеризують.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 вересня 2011 року було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, по факту крадіжки майна ОСОБА_6, поєднаної із проникненням у приміщення.

14 вересня 2011 року ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки очевидці прямо вказали на нього як на особу, яка скоїла названий злочин.

21 вересня 2011 року ОСОБА_3 пред'явлено обвинувачення у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання до 6 років позбавлення волі.

Разом з тим, на даний час ОСОБА_3 пред'явлено обвинувачення у вчинення одного епізоду умисного корисливого тяжкого злочину. Проте він також дав визнавальні пояснення у скоєнні ще 10 епізодів подібних тяжких злочинів.

ОСОБА_3 не зважаючи на працездатний вік ніде не працював.

Наведені обставини є достатніми вважати, що вчинення злочинів є єдиним джерелом його прибутку та перебуваючи на волі він зможе продовжити свою злочинну діяльність, намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень.

В матеріалах справи не має медичного висновку про те, що ОСОБА_3 не може утримуватися в СІЗО у зв'язку із тяжким станом здоров'я.

З огляду на наведене, постанова місцевого суду та мотиви, щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу взяття під варту відповідають вимогам ст. ст. 148, 150 КК України.

А тому апеляція захисника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 23.09.2011 року про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу взяття під варту залишити без зміни, а апеляцію захисника адвоката ОСОБА_2 без задоволення.

С УД Д І :

_____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8