Справа № 369/4542/13-к
Провадження № 1-кп/369/61/15
УХВАЛА
Іменем України
23.03.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження № 0000099 від 24.04.2013 року за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калинівка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, ареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

· у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, -

встановив:
Кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, був переданий в провадження судової колегії під головуванням судді ОСОБА_1 10.03.2015 року згідно повторного автоматичного розподілу справи у зв`язку з відсторонення судді ОСОБА_9 від посади судді згідно з постановою ВР України від 05.03.2015 року.

Враховуючи те, що згідно з постановою ВР України № 250-VIII від 05.03.2015 року визнано такою, що втратила чинність, постанову ВР України від 07.06.2012 року № 4919-VI «Про обрання суддів» в частині обрання на посаду судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_9 , як таку, що прийнята в цій частині з порушенням вимог Конституції України, у кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду з визначенням порядку дослідження доказів у справі.

Захисник ОСОБА_7 з думкою прокурора не погодилась та просила повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам закону, посилаючись на безпідставність зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0000099 постановою слідчого ОСОБА_10 від 17.04.2013 року, яка була скасована ухвалою Печерського районного суду Київської області від 04.06.2013 року, безпідставне зупинення досудового розслідування та подальше його відновлення через сім днів дало можливість слідчому без продовження строків досудового розслідування закінчити досудове розслідування та скласти обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_6 з думкою прокурора не погодився та підтримав доводи адвоката ОСОБА_7 щодо повернення обвинувального акта прокурора, разом з тим звернувся до суду з клопотанням, в якому просив повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на невідповідність фактичних обставин справі викладену в обвинувальному акті, а також на недоведеність вини його підзахисного в інкримінованому йому діянні.

За таких обставин суд, вислухавши клопотання учасників судового засідання, з`ясувавши їхні думки з приводу заявлених клопотань, а також думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав доводи клопотань захисників, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчиненні злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, так як в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який йому інкримінується.

Таким чином, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваному ОСОБА_8 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 був складений поза межами досудового розслідування, строк якого постановою заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 від 05.03.2013 року було продовжено до шести місяців до 15.05.2013 року.

Доводи клопотання захисника ОСОБА_6 щодо недоведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вони стосуються доведеності вини та підлягають з`ясуванню під час судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20, 314-315, 369 КПК України, суд
ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000099 від 24.04.2013 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, повернути прокурору Київської області для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) діб з моменту її оголошення до Апеляційного суду Київської області.

Головуюча суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_12