Справа № 136/2488/13-к
В И Р О К

іменем України

"26" грудня 2013 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді
Кривенка Д. Т.

при секретарі
Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Липовець
кримінальне провадження, що внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за №0000021 від 19 вересня 2013 року по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та
жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки
України, одруженої, раніше не судимої,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.
Косанове, Гайсинського району,
Вінницької області, жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України,
одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1
КК України,

за участю сторін кримінального
провадження -

з боку обвинувачення:

прокурора
Гаврилюк М.М.,

потерпілої
ОСОБА_3

з боку захисту:

обвинувачених
ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представника служби у
справах дітей Іванюк В.М.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального
акта ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що
16 вересня 2013 року біля 19.00 години, під
час суперечки із своїм малолітнім
сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що виникла
на побутовому ґрунті через небажання
сина виконувати домашнє завдання, вона,
ОСОБА_1, маючи умисел на заподіяння
тілесних ушкоджень, перебуваючи в
кімнаті будинку, розташованого в
АДРЕСА_1, умисно нанесла йому один удар
рукою по обличчю, після чого взяла в
руки шкіряний ремінь від штанів, яким
нанесла ще три удари по спині, сідницях
та ногах останнього, і тим самим своїми
умисними діями спричинила
малолітньому ОСОБА_5 тілесні
ушкодження у вигляді синця в ділянці
правої щоки, внутрішньої поверхні
правого стегна, задньої поверхні
лівого стегна, в ділянці спини, які
згідно висновку експерта №1858 від 07.11.2013
року відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що
16 вересня 2013 року біля 19.00 годині,
перебуваючи у будинку, розташованому в
АДРЕСА_1 та почувши, що в сусідній
кімнаті його дружина ОСОБА_1 свариться
на свого малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5 та б'є його ременем від
штанів, через те, що останній
відмовляється виконувати домашнє
завдання, ОСОБА_2, зайшовши в кімнату
будинку, де перебували ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, маючи умисел на заподіяння
тілесних ушкоджень, умисно наніс
ОСОБА_5 один удар долонею руки по
обличчю та ще один удар шкіряним
ременем від штанів по спині свого
малолітнього пасинка ОСОБА_5. Внаслідок
чого, своїми умисними діями, ОСОБА_2
спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у
вигляді синця в ділянці правої щоки та
в ділянці спини, які згідно висновку
експерта № 1858 від 07.11.2013 року
відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 органами
досудового розслідування
кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, а
саме умисне спричинення легких
тілесних ушкоджень.

26.12.2013 року у підготовчому
судовому засіданні потерпіла та
обвинувачені надали суду угоду про
примирення, у відповідності до вимог
ст.471 КПК України.

Відповідно до умов вищезазначеної
угоди потерпіла та обвинувачені у
кримінальному провадженні №0000021
від 19 вересня 2013 року за спільною
ініціативою та обопільною згодою у
відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК
України уклали дану угоду про
примирення, в якій виклали
формулювання обвинувачення, його
правову кваліфікацію за ч.1 ст.125 КК
України, яка ніким не оспорюється,
зазначили істотні обставини для даного
кримінального провадження, а також
узгодили призначення покарання
обвинуваченим за ч.1 ст.125 КК України у
виді штрафу в розмірі тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 510 гривень та
заперечень не мають. Також, у даній
угоді зазначені та роз'яснені
потерпілим, обвинуваченим наслідки
укладення і затвердження угоди та
наслідки її невиконання.

Прокурор Гаврилюк М.М. в судовому
засіданні зазначила, що при укладанні
угоди про примирення між потерпілим та
обвинуваченими були дотримані вимоги і
правила КПК України та КК України,
відтак є всі підстави для її
затвердження судом та призначення
обвинуваченим узгодженого сторонами
кримінального провадження
кримінального покарання.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому
засіданні також просила затвердити
укладену між нею та обвинуваченими
угоду про примирення від 26.12.2013 року,
вказавши, що вони з обвинуваченим
дійшли до згоди про примирення,
претензій ні матеріального, ні
морального характеру вона до
обвинувачених не має, при цьому ними
узгоджено міру покарання, яку мають
понести обвинувачені у виді штрафу в
розмірі 510 гривень кожен.

В судовому засіданні
обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили
угоду про примирення між ними та
потерпілою затвердити та призначити
їм узгоджену в ній міру покарання у
виді штрафу в розмірі 510 гривень
кожному, при цьому беззастережно
визнали себе винуватими у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, в
обсязі підозри, дали згоду на
застосування узгодженого виду
покарання, заявивши, що здатні реально
виконати взяті на себе відповідно до
угоди зобов'язання та дали суду
зізнавальні показання про обставини
вчинення злочину.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає за
можливе затвердити угоду про
примирення, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК
України у кримінальному провадженні
щодо кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення може бути
укладена угода при примирення між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим.

В даному випадку обвинувачені
вчинили кримінальне правопорушення,
передбачене ст.125 ч.1 КК України, що
згідно ст. 12 КК України є злочином
невеликої тяжкості.

Суд, переконавшись, що укладена
між потерпілим та обвинуваченими угода
є добровільною, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дій,
будь - яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді. При цьому, суд
з'ясував, що обвинувачені ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 повністю усвідомлюють зміст
укладеної з потерпілим угоди про
примирення, характер обвинувачення,
щодо якого визнали себе винуватими,
цілком розуміють свої права, визначені
ст. 474 КПК України, а також наслідки
укладання, затвердження даної угоди,
передбачені ст. 473 КПК України, та
наслідки її невиконання, передбачені
ст. 476 КПК України. Суд також
переконався, що потерпіла також цілком
розуміє наслідки затвердження угоди,
передбачені ст. 473 КПК України.

При вирішені питання про
затвердження угоди про примирення, суд
враховує особи обвинувачених, зокрема:
ОСОБА_2 працює слюсарем ЕРГУ, за місцем
роботи характеризується виключно з
позитивної сторони; ОСОБА_1 на даний час
перебуває у декретній відпустці по
догляду за дитиною до трьох років; за
місцем проживання обоє обвинувачених
характеризуються позитивно; раніше не
судимі; не перебувають на
диспансерному обліку у наркологічному
кабінеті Липовецької ЦРЛ, до лікаря
психіатра Липовецької ЦРЛ не
звертались.

Обставинами, які пом'якшують
покарання обвинувачених, відповідно до
ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання
обвинувачених, відповідно до ст. 67 КК
України, є вчинення злочину щодо
малолітнього.

З урахуванням наведеного,
конкретних обставин справи, ступеня
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, осіб винних, обставин,
що пом'якшують та обтяжують їх
покарання, а також те, що обвинувачені
дали свою згоду на застосування
узгодженого в угоді про примирення
виду покарання у виді штрафу, угода про
примирення укладена між потерпілою та
обвинуваченими відповідають вимогам
КПК України та КК України, суд вважає за
можливе затвердити угоду про
примирення між потерпілим та
обвинуваченими та призначити
обвинуваченим покарання, яке
визначено в угоді її сторонами у виді
штрафу.

Судом з'ясовано, що у даному
кримінальному провадженні
процесуальні витрати та речові докази
відсутні.

В ході досудового розслідування
заходи забезпечення даного
кримінального провадження не
застосовувались.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469,
475 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення
від 26 грудня 2013 року, що укладена у
кримінальному провадженні, внесеному в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за №0000021 від 19 вересня 2013 року між
потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченими
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_1 визнати винуватою у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125
КК України, та призначити їй покарання
у виді штрафу у розмірі тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 510 (п'ятсот
десять) гривень.

ОСОБА_2 визнати винуватим у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125
КК України, та призначити йому
покарання у виді штрафу у розмірі
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 510
(п'ятсот десять) гривень.

Роз'яснити обвинуваченим, що
умисне невиконання угоди є підставою
для притягнення до кримінальної
відповідальності, встановленої
законом.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Вінницької області
через Липовецький районний суд
Вінницької області протягом тридцяти
днів з дня проголошення вироку
обвинуваченим, потерпілим та
прокурором виключно з підстав
передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після
його проголошення вручити засудженому
та прокурору.

Суддя: Д. Т. Кривенко