Справа
№ 1-48/2007
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2007 року Виноградівський районний суд Закарпатської
області в особі : головуючого -
судді Надопта А.Д., при секретарі -
Роман К.С.,

за участі
прокурора - Ракущинець
С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів справу про
звинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
В.Ком"яти Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
освіта середня, тимчасово непрацюючого, одруженого, раніше не судимого в поряку
ст.89 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав
доведеним, що ОСОБА_1 16.11.2006.
приблизно о 21год. 00хв., в с.Онок, Виноградівського р-ну по вул.
Українській, напроти православної церкви, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2109», д.н.з.НОМЕР_1 червоного
кольору, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, рухаючись з центра с.Онок
в напрямку свого помешкання АДРЕСА_1, виїхав на полосу зустрічного руху,
де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в результаті чого останній, згідно висновку судово-медичної експертизи
№-568 від 28.11.06., отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді синців
шкірних покровів орбітальних ділянок обох очей та бокової і задньої поверхні грудної клітки справа, саден шкірних покровів
лівого колінного суглобу по зовнішній
поверхні, закритого перелому 7-го та 8-го ребер справа, відкритої
череішо-мозкової травми у вигляді відкритого перелому лобної та тім»яної
кісток справа і забою головного мозку важкого ступеню.

Причиною даної ДТП стали дії водія
ОСОБА_1, який порушив вимоги ПДР України,затверджених
постановою КМУ №-1306 від 10.10.2001 p., що набрали чинності з 01.01.2002 p., а саме:

· ст. 1.2 . згідно якої - «В Україні встановлено правосторонній рух транспортних
засобів»;

· ст.1.3 . згідно якої - «Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно
виконувані вимоги цих Правил, а також бути взаємо ввічливими»;

· ст. .1.5 згідно якої - «Дії або
бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху,
загрожувати життю та здоров»ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

· ст.2.9, згідно якої - «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння ...»;

· ст. 10.1, згідно якої „Перед початком руху,
перестроюванням та іншою зміною напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху...";

· ст.12.2 , згідно якої "У темну пору доби
та в умовах недостатньої видимості швидкість повинна бути такою, щоб водій
мав змогу зупинити транспортний засіб у межах

видимості
дороги";

- ст.12.3 , згідно якої „У
разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об"єктивно

спроможний виявити, він повинен
негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об"їзду

перешкоди";

Своїми необережними діями ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК
України за кваліфікуючими ознаками:"Порушення правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке
тілесне ушкодження".

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою в пред'явленому йому
звинуваченні визнав та пояснив, що він дійсно 16.11.2006. приблизно о 21 год. в с.Онок, Виноградівського р-ну по
вул. Українській керуючи своїм автомобілем марки «ВАЗ-2109», перебуваючи у
стані.алкогольного сп»яніння, рухаючись з центра с.Онок в напрямку свого
помешкання АДРЕСА_1, виїхав на полосу зустрічного руху,
де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2. В учиненому щиросердечно розкаявся.

Визначаючи в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України обсяг доказів, що підлягають дослідженню, суд
за згодою учасників судового розгляду обмежується допитом підсуднього, який визнав себе винним повністю і показання якого
відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, а тому
дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину підсуднім вважати
недоцільним .

При викладених обставинах, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає
вину підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК
України доведеною, а кваліфікацію його дій, як порушення правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке
тілесне ушкодження потерпілому -
вірною.

Обираючи міру
покарання підсудному ОСОБА_1
суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним
злочину, обставинами, що пом'якшують його відповідальність суд визнає те, що
підсудній визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання
характеризується позитивно, відшкодував завдану шкоду. Обставина, яка
обтяжує відповідальність підсуднього -
вчинення злочину в стані .алкогольного сп"яніння.

За таких
обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсуднього можливе в
умовах без ізоляції його від суспільства і до нього слід обрати покарання в
межах санкції статті, за якою кваліфіковано
його дії з наданням в порядку ст.75 КК України іспитового строку.

Керуючись ст.
ст. 323-324
КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років
позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного за цим вироком
покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового
злочину. Згідно до ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_1 не виїзджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання
вироком законної сили залишити попередню -
підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція
до апеляційного суду Закарпатської області 15 діб через даний районний суд.

протягом

Головуючий :

Надопта А.А.