Справа №460/667/15-к
Провадження №1кп-460/181/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби військова частина польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України,-
обвинувачений ОСОБА_4 , який з 19.05.2014 року проходить військову службу за мобілізацією та перебував на посаді водія-гранатометника відділення управління взводу управління командира 3 реактивної артилерійської батареї реактивно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , яку з 03.03.2014 року переведено у вищу ступінь бойової готовності, а з 10.06.2014 року військову частину НОМЕР_2 відповідно до плану відмобілізування переведено на умовне найменування «військова частина-польова пошта НОМЕР_1 », 10 грудня 2014 року в денний час без належного дозволу командира самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_1 за зареєстрованим місцем проживання до призову на військову службу, де проводив час на власний розсуд. В денний час 12 лютого 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 добровільно прибув в розташування військової частини НОМЕР_2 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за мобілізацією в період з 12.12.2014 року по 12.02.2015 року самовільно залишив без дозволу командира місце служби та військову частину без поважних причин, тривалістю понад місяць, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.3 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.407 ч.3 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову на військову службу за мобілізацією він проживав в АДРЕСА_1 . З 19 травня 2014 року він став проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 . 12 грудня 2014 року він самовільно залишив місце розташування військової частини та поїхав до батьків, де постійно знаходився та допомагав батькам по господарству. 12 лютого 2015 року він повернувся в розташування військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження служби, де через три тижні його викликали в прокуратуру. В скоєному він розкаюється, просить суворо його не наказувати.
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця служби та військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць, і його дії за ч.3 ст.407 КК України кваліфіковано правильно.
Обставиними, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заподіяної шкоди, скоєння злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, пов`язаних з хворобою матері, добровільне припинення злочинного діяння. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням обставин по справі, наявністю декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, його вік, відношення до скоєного злочину та бажання продовжувати військову службу, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання більш м`яке, ніж передбачено в санкції частини статті доведеного злочину, а саме у виді штрафу в дохід лержави.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати виннуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, та обрати покарання за ст.407 ч.3 КК України, застосувавши ст.69 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: