Справа № 0603/6939/12
Провадження №1/0603/547/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2012року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді. . . . . . . . . . . .ОСОБА_1,

при секретарі. . . . . . . . . . . . . . .ОСОБА_2,

з участю прокурора . . . . . . . . . ОСОБА_3,

захисника. . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4,

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . .ОСОБА_5,

представника потерпілої . . . . .ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу, що надійшла до суду для вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у зв'язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в :

16 серпня 2012 року, приблизно о 09 годині ОСОБА_8 знаходилась за місцем проживання своїх сусідів - у будинку №55 по вулиці Комарова в м. Бердичів, куди в цей час прийшов її чоловік ОСОБА_7. У вказаному будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, на грунті особистих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своїй дружині.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5, ОСОБА_7 пішов до місця свого проживання, що по вулиці Комарова 54 в м. Бердичеві, де в підсобному приміщенні взяв сокиру. З вказаною сокирою ОСОБА_7 повернувся до домогосподарства, що по вулиці Комарова, 55 в м. Бердичеві, зайшов у будинок, де умисно наніс своїй дружині декілька ударів металевою частиною сокири по голові. ОСОБА_5, втікаючи від свого чоловіка, вибігла з будинку та побігла по вулиці Комарова м. Бердичева.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_5 неподалік будинку №55 по вул. Комарова, повалив її на землю та умисно наніс чисельні удари металевою частиною сокири по голові та кінцівках потерпілої.

Внаслідок зазначених дій, ОСОБА_7 умисно заподіяв ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому справа в ділянці великого крила клиноподібної кістки, забійної рани в правій тім'яно-потиличній ділянці голови.

Водночас в результаті умисних дій ОСОБА_7, ОСОБА_5 були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді крововиливів в правій надплічній ділянці та в ділянці лівого колінного суглобу, множинних підшкірних гематом в області волосистої ділянки.

Факт вчинення суспільно небезпечного діяння саме ОСОБА_7 підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона з своїм чоловіком ОСОБА_7 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_5. Близько п"яти років тому чоловік захворів на психічну хворобу у зв"язку з чим проходив амбулаторне лікування. Через хворобу поведінка чоловіка змінилася, він став агресивним. ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями та хворіє на епілептичну хворобу. Останні півтора року епілептичні припадки у ОСОБА_7 траплялися дуже часто, бувало щогодини протягом дня.. Періодично у ОСОБА_7 було загострення хвороби, під час яких він безпідставно чіплявся до неї, погрожував вбити, зарубати, йому ввижалися події яких насправді не було. 13.08.2012 року у чоловіка цілу добу були припадки епілепсії. 15.08.2012 року ОСОБА_7 почав знову до неї чіплятися Побоюючись за своє життя вона останнім часом переховувалася у сусідів - ОСОБА_9, що проживають у ІНФОРМАЦІЯ_6.

16.08.2012 року вона пішла до сусідки ОСОБА_9, оскільки побоювалася погроз чоловіка вбити, зарубати. Бачила, як чоловік ходить по вулиці біля будинку сусідів. Близько 09 год коли вона знаходилася у будинку ОСОБА_9, то туди прийшов ОСОБА_7, який попросив її повернутися додому. Вона відмовилася. ОСОБА_10 ОСОБА_7 пішов від ОСОБА_9, а вона залишилася у будинку разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11. Через декілька хвилин ОСОБА_7 знову повернувся до будинку ОСОБА_11. Було видно, що під курткою він щось приховує. Відчинивши вхідні двері та зайшовши в коридор ОСОБА_7 витягнув з під одягу сокиру якою почав наносити їй удари по голові. Подальші події вона пам"ятає погано, однак пам"ятає, що чоловік наносив їй удари сокирою по голові та плечах, а вона втекла від нього до ванної кімнати. Далі вона вибігла з будинку на вулицю, де її наздогнав чоловік. Вона впала в калюжу, а ОСОБА_7 продовжував їй наносити удари сокирою. На крики сусідки ОСОБА_12, ОСОБА_7 відволікся, а вона тим часом піднялася і почала втікати. При цьому ОСОБА_7 наніс їй ще два удари сокирою. Вона бігла і падала. Де подівся ОСОБА_7 вона не знає. Пізніше їх разом в одній кареті швидкої допомоги везли до лікарні. Дорогою до лікарні ОСОБА_7 її не зачіпав, розмовляв з братом. Чи розумів ОСОБА_7, що сталося вона не знає.

Допитана в залі суду свідок ОСОБА_11 пояснила, що з сім"єю ОСОБА_7 вони проживають поруч вже 22 роки. ОСОБА_7 знає з гарної сторони. Проте останнім часом ОСОБА_7 хворіє на психічну хворобу, безпідставно чіпляється до людей, говорить нісенітницю. Ніхто на нього не звертає уваги, бо всі знають, що він хворіє. Останнім часом ОСОБА_5 переховувалася в них від свого чоловіка, який погрожував їй розправою. 15.08.2012 року до неї прийшла потерпіла ОСОБА_5 та розповіла, що у чоловіка розпочався припадок і вона побоюється з ним залишатися в будинку. ОСОБА_5 попросила пожити в неї, на що вона погодилася. Протягом дня ОСОБА_7 приходив до них та говорив нісенітниці. Вранці наступного дня десь о 06 год. ОСОБА_7 побачив її та попросив вибачення за те, що щось наговорив, пізніше попросив вибачення в її чоловіка. Трохи згодом ОСОБА_7 прийшов забрати потерпілу. Вона відмовилася. Пояснила, що його боїться і ОСОБА_7 пішов додому. Через деякий час, коли вона, її дочка ОСОБА_13 та ОСОБА_5 знаходилися у веранді будинку, то туди знову прийшов ОСОБА_7 Зайшовши до будинку ОСОБА_7 з під одягу витягнув сокиру, якою почав наносити удари потерпілій ОСОБА_5 гострим кінцем по голові. Захищаючи ОСОБА_5 вона почала руками хапати за сокиру. ОСОБА_10 виштовхав її з будинку. Розуміючи, що їй не впоратися, вона почала кликати на допомогу. Вона бачила, як потерпіла вибігла на вулицю, а ОСОБА_7 біг за нею., як потерпіла впала в калюжу, а ОСОБА_7 продовжував наносити їй удари сокирою тупим кінцем по голові та плечах. Чи щось говорив при цьому ОСОБА_7 вона не пам"ятає. Бачила, як сусідка ОСОБА_12 почала до нього бігти і кричати, тоді ОСОБА_7 відійшов від потерпілої і став сам себе бити сокирою по голові.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що приблизно о 09 год. 16 серпня 2012 року до них додому прийшов ОСОБА_7. Він просив потерпілу щоб вона йшла з ним додому, щоб там поговорити. ОСОБА_5 в них ночувала, бо ОСОБА_7 був неадекватний і вона боялася, що він їй щось заподіє. Напередодні він приходив до них з незрозумілими питаннями, казав, що потерпіла зшила йому паспорт та переховує в них свого коханця. Коли потерпіла відмовилася з ним йти, то ОСОБА_7 пішов додому. Через деякий час вона у вікно побачила, що ОСОБА_7 йде до них та несе щось під пахвою. Зайшовши у будинок ОСОБА_7 з-під одягу витягнув сокиру і відразу наніс потерпілі два удари по голові. Мати хотіла відтягнути потерпілу, але вона остовпіла. ОСОБА_10 мати схватила за руку ОСОБА_10, а вона відтягнула ОСОБА_5 в ванну кімнату. Людмила була в ванній кімнаті, а вона утримувала двері на кухні, не даючи ОСОБА_7 зайти до кухні. Однак ОСОБА_7 шарпнувши двері, відчинив їх, зайшов до кухні та замахнувся на неї гострим боком сокири, але не вдарив. Побачивши, що потерпілої на кухні не було, ОСОБА_7 пішов до ванної кімнати. Як події відбувалися далі вона не пам"ятає, бо сильно перелякалася. Яким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вийшли з будинку вона не бачила, але коли прийшла до тями, то їх в будинку вже не було. Вийшовши з будинку вона побачила ОСОБА_7, який лежав на землі біля своїх воріт і вістрем сокири сам себе рубав по голові. Потерпіла ОСОБА_5 в той час знаходилась у сусіда ОСОБА_14, вона стікала кров"ю від ран.

Будучи допитаною свідок ОСОБА_12 пояснила, що влітку, точної дати не пам"ятає, вона почула крик та бачила, як потерпіла ОСОБА_5 вибігла від ОСОБА_11 та побігла в напрямку кінця вулиці. Пробігши метрів три вона впала в калюжу. За нею біг її чоловік ОСОБА_7 Наздогнавши, він почав наносити потерпілій удари сокирою з дерев"яною ручкою по голові. Вона почала голосно кричати. Від крику ОСОБА_7 зупинився. В цей час потерпіла почала бігти до неї, але впала. ОСОБА_7 її наздогнав і знову наніс удар сокирою по плечу. Від почутого крику вибігли сусіди ОСОБА_14 та ОСОБА_15 Потерпіла піднялася і втекла до ОСОБА_14. В подальшому ОСОБА_7 почав сам собі наносити удари сокирою по голові. Через декілька хвилин приїхав автомобіль швидкої допомоги, працівники якої забрали з собою ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що в серпні 2012 року, точної дати він не пам"ятає, почув жіночий крик та побачив потерпілу ОСОБА_7М, яка була в крові та зайшла до нього на подвір"я. Він викликав швидку та міліцію. Коли вийшов на вулицю, то побачив, як ОСОБА_7 гострим кінцем сокири бив себе в голову та кричав, що вб"є себе.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_7 являється її братом. Він добра та гарна людина. Всі сусіди знають його з хорошої сторони. Близько п"яти років ОСОБА_7 хворіє на епілепсію. Вони лікували ОСОБА_7 Від потерпілої ОСОБА_7 ліки не приймав. Вона ніколи не чула щоб ОСОБА_7 погрожував. Щоразу він брав домову книгу та йшов до неї скаржився, що в ній щось не так записано. Вона йому пояснювала, що в домовій книзі все записано правильно.

Будучи допитаним в ході судового слідства свідок ОСОБА_17 пояснив, що він працює лікарем на станції швидкої медичної допомоги ЦМЛ м. Бердичева. Точної дати не пам"ятає, але знає, що це було влітку. ОСОБА_10 дня він перебував на чергуванні. Від чергового було отримано повідомлення про необхідність виїзду на вулицю Комарова в м. Бердичеві. Виїхавши за вказаною адресою на місці виявив з травмами двох осіб. У дворі одного з будинків знаходилася потерпіла ОСОБА_5 у якої на одязі, голові та обличчі була кров. ОСОБА_5 пояснила, що чоловік вдарив її сокирою по голові. При огляді ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубаної рани правої скроневої ділянки, забій правого плечового суглобу. У дворі будинку, що розташований на протилежні стороні вулиці Комарова знаходився ОСОБА_7, він був збуджений. На його одязі, голові та обличчі були численні сліди крові. При огляді у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім"яної ділянки голови. Обох пацієнтів було доставлено автомобілем швидкої допомоги в травмпункт ЦМЛ м. Бердичева.

Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Зокрема, картами виїзду швидкої допомоги №4 та №5 від 16.08.2012 року, в яких зафіксовано факт надання медичної допомоги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 57,58).

Відповідно до протоколу огляду місця поді від 16.08.2012 року у приміщенні травмпункту ЦМЛ м. Бердичів виявлено та вилучено одяг ОСОБА_7 - сорочку, штани зі слідами речовини бурого кольору схожими на кров, а також одяг ОСОБА_5 спортивні штани, светр, труси, бюстгальтер зі слідами речовини бурого кольору схожими на кров (а.с. 6-7).

При проведенні огляду місця події від 16.08.2012 року, оглянуто домогосподарство, що по вулиці Комарова, 55 в м. Бердичів. Під час огляду було виявлено та вилучено сокиру зі слідами речовини бурого кольору, плями речовини бурого кольору зі сходів при вході у будинок та з дверей ванної кімнати (а.с. 15-16).

В протоколі огляду предметів, в подальшому визнаних речовими доказами, від 09.10.2012 року, в приміщенні Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області детально оглянуто вилучені під час розслідування кримінальної справи одяг потерпілої ОСОБА_5 - спортивні штани, светр, труси, бюстгальтер; одяг ОСОБА_7 - сорочку, штани; а також сокиру, марлеві тампони зі слідами речовини бурого кольору, схожими на кров (а.с. 93).

При проведенні судово-медичної експертизи від 06.09.2012 року №769 встановлено, що у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому справа в ділянці великого крила клиноподібної кістки, забійної рани в правій тім"яно-потиличній ділянці голови; крововиливів в правій надплічній ділянці та в ділянці лівого колінного суглобу. Множинних підшкірних гематом в області волосистої ділянки голови. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому справа в ділянці великого крила клиноподібної кістки, забійної рани в правій тім"яно-потиличній ділянці голови відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя з момент заподіяння. Дані ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету, чим могла бути сокира вилучена з місця події. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в правій надплічній ділянці та в ділянці лівого колінного суглобу, множинних підшкірних гематом в області волосистої ділянки голови відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я та утворилися від дії тупого твердого предмету, чим могли бути травмуючи поверхні сокири вилученої з місця події. Згідно виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень у неї виявлено як мінімум чотири місця прикладення сили в ділянках: правій тім"яно-потиличній ділянці голови, в правій надплічніи ділянці та в ділянці лівого колінного суглобу. Не виключається нанесення по декілька ударів в одну анатомічну ділянку (а.с. 97-98).

Згідно з висновком судово-імупологічпої експертизи від 04.10.2012 року №394 на одязі потерпілої ОСОБА_5 - кофті, трусах, бюстгальтері, спортивних штанах виявлена кров людини, походження якої не виключається від самої потерпілої (а.с. 112-114).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи від 05.10.2012 року №392 на марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору, який вилучений з дверей у ванну кімнату будинку №55 по вулиці Комарова в м. Бердичів виявлено кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_5 (а.с. 126-128).

При проведенні амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 25.09.2012 року №469 встановлено, що ОСОБА_7 з кінця 2011 року страждає на хронічне психічне захворювання у формі маячного розладу внаслідок епілептичної хвороби з вираженими змінами особи за епілептичним типом, помірним інтелектуально-мнестичним зниженням, середніми по частоті судомними припадками, сутінковими розладами свідомості та дисфоріями. ОСОБА_7 страждав вищевказаними захворюваннями і на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки. В своїх діях керувався хворобливими (маячними) переживаннями, які визначили його поведінку та вчинки. Ступінь наявних у ОСОБА_7 психічних розладів (зі сторони мислення, інтелектуально-мнестичної, емоційно-вольової сфери та критичних здібностей) настільки виражена, що позбавляє його здатності на даний час та позбавляла його здатності на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_7 потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (а.с. 151-154).

Оцінюючи зібрані у кримінальній справі докази у їхній сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121 КК України, а саме заподіяння потерпілій ОСОБА_5 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У судовому засіданні прокурор, захисник, потерпіла та її представник по справі висловили свою думку про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

При цьому прокурор, представник потерпілої та потерпіла просять застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Захисник вважає, що до ОСОБА_7 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Вирішуючи питання щодо виду примусового заходу медичного характеру стосовно ОСОБА_7, суд враховує характер та тяжкість його захворювання, тяжкість вчиненого ним діяння, ступінь небезпечності ОСОБА_7 для себе та інших осіб.

Так, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121 КК України, є тяжким злочином. ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.39), проживав удвох з дружиною потерпілою ОСОБА_5 (а.с.38), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.37), перебував на обліку у психіатра з 21.03.2012року з діагнозом помірні зміни особистості внаслідок епілепсії з поліморфними параксизмами середньої частоти (а.с.36).

Згідно з ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов'язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, яке спрямоване на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень небезпечних для її життя, зважаючи на висновок комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи, при проведенні якої враховувались всі обставини, в тому числі стан здоровя, умови навчання розвитку та проживання, оточення ОСОБА_7, перебіг його хвороби, стан на момент обстеження (виявляє стійкість маячних розладів, направлених на конкретних осіб, з потенційною небезпекою загрози їхньому життю, вираженість характерних для епілептичної хвороби змін особистості, повну відсутність критики до стану, висловлювань та скоєного), та, як наслідок, поведінку досліджуваного, на думку суду до ОСОБА_7 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 перебуває на стаціонарному лікуванні у Житомирській обласній психіатричній лікарні, підстав для обрання щодо останнього запобіжного заходу до набрання постановою законної сили суд не вбачає.

Матеріали справи містять дані про судові витрати, однак враховуючи те, що відповідно до ст. 93 КПК України судові витрати покладаються лише на засуджених, суд з ОСОБА_7 судових витрат не стягує.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 93 і 94 КК України, ст.ст. 420, 421 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КК України у звязку з його неосудністю.

Застосувати щодо неосудного ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання постановою законної сили не обирати.

Речові докази по справі після набрання постановою законної сили:

одяг потерпілої ОСОБА_5 - спортивні штани, светр, труси, бюстгалтер та одяг належний ОСОБА_7 - сорочка, штани, що зберігаються в камері схову речових доказів Бердичівського МВ УМВС, повернути власникам;

сокиру та два марлевих тампони, що зберігаються в камері схову речових доказів Бердичівського МВ УМВС, знищити.

На постанову може бути подано апеляцію протягом 15 діб з часу проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Головуючий: О.В. Дубцов