Справа № 1-20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

2 жовтня 2008 року Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі головуючого
Ставнійчука В.С.,

при секретарі Мазурик О.П.

з участю прокурора Швець А.І. , Дацюка
С.М.,

з участю
адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Томашпіль кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Велика Левада
Городоцького району Хмельницької області , українця, громадянина України, освіта
середня, не одруженого, не працюючого , без
певного місця проживання , раніше не судимого, в скоєнні злочину,
передбаченого ст.121 ч.1 КК України.-

В С Т А Н О В И В:

5
вересня 2006 року близько 13 год.50 хв.
в приміщенні кімнати
відпочинку АДРЕСА_1 смт.Вапнярка Томашпільського району
Вінницької області ОСОБА_2, умисно , під
приводом особистої образи
, з метою
помстити за
надану ОСОБА_3. позитивну
рекомендацію ОСОБА_4, який
в подальшому ошукав
ОСОБА_2. на 200
доларів США на
території Республіки Молдова
, маючи намір
на нанесення тяжких
тілесних ушкоджень ОСОБА_3. розпочав з
ним бійку ,
під час якої
шляхом нанесення численних
ударів кулаками по
обличчю , заподіяв
ОСОБА_3 , згідно висновку
судово- медичної експертизи №
24 від 07.09.2006
року тілесні ушкодження
у вигляді закритої
черепно-мозкової травми ,
струсу головного мозку
, забійної рани
надбрівної ділянки зліва, гематоми обох
повік зліва ,
поверхневих саден спини
, що відносяться до
легких тілесних ушкоджень
, частина яких
привела до короткочасного розладу
здоров»я .

Подавивши таким
чином волю потерпілого
та здатність до опору
, ОСОБА_2 , невстановленим слідством
походження ножем , який
за висновком криміналістичної експертизи
від 12.09.2006 року являється
саморобною клинковою холодною
зброєю , тримаючи
його у лівій
руці , наніс
ОСОБА_3 в область грудей
два удари ,
які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 24
від 07.09.2006 року ,
привели до проникаючих поранень
грудної клітки зліва
, лівостороннього гемопневматораксу , і
відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень , що
являли собою загрозу
для життя потерпілого на
час їх спричинення та
в подальшому клінічному перебігу.

Після цього
, ОСОБА_2. складним
ножем
господарсько-побутового
призначення став наносити
лежачому на підлозі
ОСОБА_3. ножові
поранення в область
задньої поверхні шиї. Після
трьох таких поранень
, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень,
що привели до
короткочасного розладу здоров»я
, вчинюваний ОСОБА_2.
злочин був припинений
черговим по ЛВ на ст. Вапнярка
ОСОБА_5., який прибув на
місце події за
викликом працівників кімнат
відпочинку .

В судовому
засіданні ОСОБА_2. своєї
вини в інкримінованому йому
злочині не визнав
й пояснив , що
в липні 2006
року в кімнаті
відпочинку залізничного вокзалу
ст.Вапнярка він познайомився із
потерпілим ОСОБА_3 .Після
цього вони декілька
разів разом проживали
в кімнатах відпочинку
цього ж вокзалу.На
початку серпня 2006
року він запитав
у потерпілого чи
не зможе той
допомогти йому придбати
вогнепальну зброю , так як
мав намір покінчити
життя самогубством .Потерпілий
порекомендував підсудному чоловіка на ім»я
ОСОБА_4 , який також
мешкав в кімнатах відпочинку
вокзалу ст.Вапнярка ,
при цьому поручився
за останнього , так як
знає того давно
і йому можна
довіряти .Коли підсудний з
аналогічним запитанням звернувся
до ОСОБА_4 ,
той на пропозицію
погодився.

3
серпня 2006 року
підсудний з ОСОБА_4 з
метою придбання вогнепальної зброї
поїхали в місто
Кишинів , де підсудний передав
останньому 200 доларів США
, однак ні
зброї , ні
грошей ОСОБА_4 підсудному не передав.

Повернувшись на
ст.Вапнярка через декілька
днів, дочекався потерпілого з яким
посварився з приводу
невиконаних ОСОБА_4 взятих
на себе зобов»язаннь.

5 вересня
2006 року підсудний
знову зустрівся з
потерпілим в кімнаті
відпочинку АДРЕСА_1 приблизно
в обідній час .
Підсудний закликав потерпілого
до кімнати , закрив
на защіпку зсередини
двері та повідомив
йому , що
витратив за проживання
останні гроші і
запитав як йому
жити далі .Потерпілий з
відвертим презирством відповів
, що підсудний буде
працювати на
нього , а той буде
платити йому за
це мізерні гроші
та обізвав підсудного
«євреєм». Ця образа
обурила підсудного й
тому він ,
не стерпівши ,
наніс потерпілому кулаком
удари два рази
в
обличчя і один раз
в плече. Тоді потерпілий
з піджака дістав
великого ножа і ,
тримаючи обома руками
ніж , намагався вдарити
підсудного .Останній відмахнувся обома
руками , і ніж
попав у ліву
його руку , заподіявши невелике
поранення між вказівним та середнім
пальцями.Тоді підсудний схопив
потерпілого за зап»ястя
рук і між
ними почалася боротьба
в ході якої
вони падали на
ліжка , підлогу
, по черзі
перевертались один через
одного , піднімались
і знову падали . Весь
цей час потерпілий тримав
ножа у своїх
руках .Під час боротьби
з кишені штанів
підсудного випав належний
йому складний ніж, якого
він лівою рукою
підняв з підлоги
і зубами відкрив
лезо . За яких
обставин потерпілий отримав
тілесні ушкодження не
пам»ятає. Своїм ножем
тілесних ушкоджень не
завдав. Під час боротьби
переслідував лише одну
мету забрати ножа у
потерпілого.Коли вони лежали
з потерпілим на
підлозі , потерпілий знизу
, а підсудний зверху
на ньому , потерпілий
кричав щоб викликати міліцію. Приблизно хвилин
через 2-3 в
кімнату забіг працівник
міліції , який
спочатку забрав ножа
з руки підсудного ,
потім клинкоподібного ножа
з рук потерпілого. Побачивши працівника
міліції , підсудний
відпустив руки потерпілого після
чого працівник міліції
вивів підсудного у
коридор де поклав
на підлогу . Ніж визнаний
холодною зброєю, підсудному не
належить , вперше
він побачив його
5 вересня 2006
року у потерпілого.

Покази
підсудного щодо обставин
нанесення ОСОБА_3 тяжких
тілесних ушкоджень суд
розцінює критично ,
як дані з
метою уникнення
відповідальності за вчинене
і які спростовуються сукупністю
інших доказів зібраних
по справі та
перевірених судом.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив
, що приблизно в
травні 2006 року
він приїхав в смт.Вапнярка ,
де поселився в
кімнаті відпочинку залізничного вокзалу
у кімнаті НОМЕР_1 і
познайомився з чоловіком
на ім»я ОСОБА_4
, який також проживав
у цій кімнаті. Останній раз
, коли він
його бачив ,
це було на
початку серпня 2006
року.

В середині
липня 2006 року
, коли потерпілий
прийшов до кімнати
відпочинку , то
там був чоловік
, як йому потім
стало відомо це
був ОСОБА_2, який спочатку ненав»язливо почав
з ним спілкуватись ,
але ОСОБА_3. не
сприймав це спілкування .Десь у
цей час ОСОБА_2
розповів потерпілому ,
що хоче покінчити
життя самогубством , так
як йому не
має сенсу більше
жити. ОСОБА_2 запитав у
нього , чи
може потерпілий допомогти йому
придбати пістолет. На
відмови ОСОБА_3.
підсудний ніяк не реагував, і на
відповідь, що самогубство можна
вчинити і за допомогою рушниці, ОСОБА_2. наполягав саме на пістолеті і показав навіть малюнок
якого саме. 7 чи 8 серпня 2006 року потерпілий розповів ОСОБА_4 про розмову з ОСОБА_2 .

Приблизно 10 чи 11 серпня 2006 року, коли потерпілий
повернувся з с. Комаргород, близько 08-
години, хтось з чергових повідомив, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_2. кудись поїхали.
Через добу ОСОБА_2 повернувся сам.
На запитання потерпілого де він перебував, ОСОБА_2. в грубій формі відповів, що ОСОБА_4 його кинув
на гроші, і в цьому винен потерпілий, оскільки розповів про ОСОБА_4з позитивної
сторони. Також ОСОБА_2.
розповів, що в ОСОБА_4були
проблеми на кордоні. Як розповів ОСОБА_2., ОСОБА_4 отримав
у м.Кишиневі від першого гроші в сумі
200 доларів США за те, що купить і передасть йому пістолет, але цього не зробив і зник. ОСОБА_4 в
якості застави залишив у ОСОБА_2. свої речі, але ті речі не мали ніякої
цінності, в зв'язку з чим останній
залишив їх у Молдові. Саме під час цієї розмови потерпілий дізнався,
що ОСОБА_2 намагався придбати
пістолет. ОСОБА_2. скаржився, що у нього залишилось мало грошей і йому
не має за що жити. Потерпілий запропонував підсудному працювати у нього, на що ОСОБА_2. обіцяв подумати і дати відповідь в кінці серпня або на початку вересня 2006 року.

05 вересня 2006 року вранці
потерпілий приїхав з м. Жмеринки до ст.Вапнярка приблизно в 07- годин і відразу
пішов у кімнату
відпочинку. Там він взнав, що в кімнаті відпочинку НОМЕР_1 знаходиться підсудний. Потерпілий зайшов
до вказаної кімнати
і переговорив з ОСОБА_2.,
який поскаржився на погані справи. Після чого
потерпілий поїхав в с.Комаргород і
повернувся приблизно о 13- годині. Зайшов
до кімнати відпочинкуНОМЕР_1, де присів на ліжко біля входу навпроти дверей. В кімнаті в цей час знаходився
ОСОБА_2. . Вони один з одним не
спілкувались. Десь через хвилину
ОСОБА_2. вийшов в коридор, відразу
повернувся, підійшов до потерпілого та вдарив його кулаком в обличчя. Двері перед цим
підсудний закрив за собою. Після
удару потерпілий упав
на ліжко головою до стіни, в напрямку шафи. ОСОБА_2. сказав російською мовою: "Сейчас тебе
будет хана. Ты
думаеш, что я за 25 или 18 гривен буду на тебя работать, я
ОСОБА_2", і вдарив ножем з довгим лезом потерпілого
в груди в область серця. Потерпілий
відчув сильний біль, при цьому
ОСОБА_2. тримав його за галстук. Вийнявши ніж з тіла потерпілого , ОСОБА_2. спробував ще раз вдарити його цим ножем,
але потерпілий схопив його
обома руками за руку, в якій був ніж і вони почали боротися. Внаслідок боротьби потерпілий якимось чином вирвав у ОСОБА_2.
ножа. Від ножового поранення
потерпілий не відчув сильного
болю, а лише щось липке в
області грудної клітки. Потерпілий різко
піднявся з підлоги. В цей час у
нього виникла думка завдати ножем ОСОБА_2. удари, але одумався та став відходити з кімнати до
дверей, при цьому повернувся спиною до
ОСОБА_2., і не подумав, що той може
напасти на нього з ножем. Як тільки
потерпілий зробив кілька кроків, то відчув сильний
біль і повернувся напівоберту головою і побачив, як ОСОБА_2 тримав в руці складний ніж, яким вдарив потерпілого в область шиї.

В
цей час двері кімнати
відчинились і хтось зайшов .

Оскільки увага
потерпілого була прикута до ножа, то він помітив .

|лише ОСОБА_2. на
підлозі. Останні події потерпілий пам'ятає погано.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив ,
що 5 вересня 2006 року в 14 годин отримав повідомлення

по телефону від
чергової кімнати відпочинку
залізничного вокзалу

ст.Вапнярка
ОСОБА_6, про те,
що відбувається сутичка
між двома

чоловіками в кімнаті НОМЕР_1.
Оскільки свідок не мав змоги негайно
повідомити

про пригоду наряд чергової зміни, то
доповів про це начальнику ЛВ на ст.
Вапнярка ОСОБА_7, та за його вказівкою направився на місце події. Прибігши до кімнати відпочинку, свідок побачив ОСОБА_6, та ще
кількох людей . ОСОБА_6 показала кімнату, де по
звуках за дверима

він зрозумів, що там відбувається сутичка. Двері
в кімнату НОМЕР_1

були зачинені на замок зсередини.
Звідти доносився крик однієї особи та

були
чути звуки сильної метушні. Свідок не міг розібрати жодного слова з

тих звуків. Кілька разів
голосом та стуком у двері
він вимагав

відчинити йому двері, повідомляючи
те, що він працівник міліції, але на його
вимоги ніякої реакції не було. Після цього ОСОБА_6 дала

ключ від вказаної кімнати і свідок почав відкривати двері, але не зміг
і тому швидким рухом відчинив двері і зайшов

в
кімнату , де побачив, що на
підлозі перед самими дверима кімнати лежать

два чоловіки,
при чому один з них навалився зверху на іншого та намагався

'вдарити його перочинним ножем в
живіт збоку. Ніж у того був в лівій

руці . Інший чоловік чинив нападникові опір,

при цьому у нього в руці був предмет схожий на холодну
зброю із загнутим

;кінцем леза. Потерпілий при цьому правою рукою
відмахувався від лівої

руки нападника. На одязі та тілі
обох чоловіків були помітні сліди

:крові. Свідок негайно взяв нападника за руку, в якій
знаходився

:ніж, як він дізнався це був ОСОБА_2, та викрутив

руку назад, але той ножа не випускав. Нападник до
свідка обличчям не повертався.
Тоді свідок відразу вдарив підсудного рукою об бильце
ліжка, від чого ніж випав з руки. Після цього свідок відразу викинув цей ніж на коридор і в

цей момент підсудний
повернувся до свідка обличчям і побачивши , що

він знаходиться у форменому одязі, піддався і його вивели з кімнати. Перед

тим як він вивів ОСОБА_2. з кімнати, забрав з руки потерпілого

предмет, схожий на холодну зброю і
відкинув його у коридор приміщення

кімнат відпочинку. Після цього, за вказівкою начальника
ОСОБА_7 ,

який прийшов на місце пригоди,
доставив підсудного до

чергової частини.
.

Свідок ОСОБА_8, суду пояснила , що 5 вересня 2006 року вона
знаходилась в кімнаті відпочинку АДРЕСА_2 з 12
год. 30 хв. . Перебуваючи у
вказаній кімнаті, почула
крики, які доносились з іншої
кімнати. Вийшовши в коридор, зустріла ОСОБА_9 і разом знайшли чергову
ОСОБА_6. та повідомили про вищевказане. Свідок підійшла до кімнати НОМЕР_1 і
намагалась* увійти, щоб подивитись що саме трапилось, але двері були зачинені.
Тоді вона подзвонила по телефону до міліції і повідомила про пригоду. По
прибуттю працівника міліції, чергова дала йому ключі, оскільки двері були
зачинені. Коли останній відкрив двері, то свідок побачила, що в кімнаті НОМЕР_1 на підлозі
лежить один чоловік, як потім стало відомо ОСОБА_3, а інший, яким виявився
ОСОБА_2, сидить на ньому зверху . Коли працівник міліції зайшов до кімнати, то
він вибив ніж з рук ОСОБА_2. на підлогу, та викинув його в коридор. Через декілька секунд він викинув ще один
металевий предмет в коридор. Після,цього ОСОБА_2. вивели з кімнати. Як їй стало
відомо ОСОБА_3.були нанесені ножові поранення. По прибуттю лікарів ОСОБА_3 було
надано першу допомогу та направлено до Томашпільської лікарні.

Свідок ОСОБА_6, суду пояснила
, що 05

вересня 2006 року приблизно в 13
год.30 хв. до залу підвищеного комфорту

прибігла громадянка ОСОБА_9, та
повідомила їй, що в

кімнаті відпочинку НОМЕР_1 чула
крики та шум. Двері у вказану кімнату були

зачинені. Коли свідок прийшла до
дверей кімнати НОМЕР_1, то почула

викрики: "вбивають". Вона
відразу побігла до себе у робочий кабінет та

викликала працівників міліції. На
місце пригоди прийшов черговий по ЛВ

на ст. Вапнярка ОСОБА_5 . Коли він
підійшов до дверей та намагався

їх відкрити, але не зміг, оскільки
вони були зачинені на замок. Свідок дала
йому ключі від вказаної кімнати. Коли він відкрив двері, то

зайшов усередину. У вказаній
кімнаті було чути звуки бійки, але її

самої свідок
не бачила, оскільки стояла в коридорі. Спочатку ОСОБА_5
викинув із кімнати
на коридор складний
ножик , потім
клинкоподібний ніж , а через дві хвилини
вивів чоловіка, яким виявився ОСОБА_2, та

повів його до ЛВ на ст. Вапнярка.
ОСОБА_5. сказав негайно викликати

медичну допомогу. По прибуттю
медичних працівників, свідку стало

відомо ,що ОСОБА_3

було нанесено декілька ножових
поранень.

Свідок ОСОБА_9, суду
пояснила , що 5

вересня 2006 року вона знаходилась
в кімнаті відпочинку залізничного
вокзалу ст.Вапнярка.Біля 13 год.
свідок зайшла до столової, яка
розташована поряд з кімнатою НОМЕР_1.,де
проживав ОСОБА_2 . В цей час свідок почула голоси, а саме розмову

шепотом, як свідок здогадалась ,говорив ОСОБА_2 , але що саме
вона не

розібрала. Також вона почула голос
ОСОБА_3, який сказав: "ОСОБА_2 ти

Ю...", а потім потерпілий
почав звати на допомогу . Після

цього, свідок
вибігла до зали
підвищеного комфорту та

повідомила ОСОБА_6.
про те, що
чула. Оскільки свідок

злякалась , то
до кімнати відпочинку повернулась о
19 годині, де

дізналась, що ОСОБА_2 порізав
ОСОБА_3., але з яких причин свідку не

відомо .

Свідок ОСОБА_10, пояснила , що в

період з 21 по 30 липня 2006 року в
кімнаті відпочинку НОМЕР_1проживали

ОСОБА_3. та ОСОБА_2.
На її зміні, в який саме день
точно не

пам'ятає, почула розмову між вказаними особами. ОСОБА_3
говорив спокійно «ОСОБА_2
я тут ни
при чем «. ОСОБА_2 на
підвищеному тоні ображав
нецензурною лайкою ОСОБА_3.
та казав : «Я поверил
твоим словам» .Свідок зайшла
до кімнати і
побачила як вони
обидва стояли посеред
кімнати і ОСОБА_2
знаходився в агресивному стані
. Свідок вимагала припинити сваритися між
собою .Після цього
свідок вийшла з
кімнати .Через деякий
час вийшов ОСОБА_3
і попросив свідка
не виганяти ОСОБА_2 з кімнати , оскільки тому
немає куди йти.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи № 249 від 07.09.2006 року ОСОБА_3
нанесені тілесні ушкодження у вигляді
поєднаної травми : ЗЧМТ ,
струсу головного мозку
, проникаючих ножових
поранень грудної клітки
зліва , лівостороннього гемопневмотораксу, непроникаючих ножових
поранень задньої поверхні
шиї зліва , забійної рани
надбрівної ділянки зліва
, гематоми обох повік
зліва , поверхневих
саден спини . Тілесні
ушкодження у вигляді
проникаючих ножових
поранень грудної клітки
зліва , лівостороннього гемопневмотораксу по
ступеню тяжкості відносяться
до тяжких тілесних
ушкоджень , які являли собою
загрозу для життя
потерпілого на час їх
спричинення та в
подальшому клінічному
перебігу. Тілесні ушкодження
у вигляді закритої
черепно-мозкової травми ,
струсу головного мозку
, непроникаючих ножових
поранень задньої поверхні шиї
зліва , забійної
рани надбрівної ділянки
зліва по ступеню
тяжкості відносяться до
легких тілесних ушкоджень
, які призвели до
короткочасного розладу здоров»я
від 6 до
21 дня .Тілесні
ушкодження у вигляді
гематоми обох повік
зліва , поверхневих
саден спини по
ступеню тяжкості відносяться
до легких тілесних
ушкоджень. ( а.с.231-232).

Крім цього , вина
ОСОБА_2 у вчиненні
злочину за обставин викладених в обвинувальному висновку
, стверджується : протоколами огляду
місця події ,яким є
приміщення кімнат відпочинку
залізничного вокзалу станції
Вапнярка , в коридорі яких виявлені
і вилучені металевий
клинок , вістря якого
зігнуте та складний
ніж , а в
кімнаті відпочинку № 5
виявлені сліди боротьби
та сліди речовини
бурого кольору схожі
на кров (а.с.28-37,47,48); рапортом чергового
ЛВ на станції Вапнярка ОСОБА_5 , зміст якого відповідає показанням
останнього про обставини
події даними на
досудовому і судовому
слідстві а.с. (63) ; протоколом
відтворення обстановки та
обставин події з
потерпілим ОСОБА_3. в якому
останній пояснював за
яких обставин йому
були заподіяні тяжкі
тілесні ушкодження ОСОБА_2.
в кімнаті відпочинку
НОМЕР_1 залізничного вокзалу
станції Вапнярка 5 вересня
2006 року (а.с.159-167); висновком дактилоскопічної експертизи №180 від 12.09.2006 року
згідно якої на лезі клинкоподібного ножа вилученого
з місця пригоди 5
вересня 2006 року
виявлений слід пальця
руки , який залишений великим
пальцем правої руки ОСОБА_2.
(ас.243-258); висновком судово-медичної експертизи № 180-Е від 07.09.2006 року
згідно якої у ОСОБА_2.
виявлені тілесні ушкодження
у вигляді колотих ран
лівої кисті і
лівого плеча , царапини тулуба і лівої
гомілки , які
по ступеню тяжкості
відносяться до легких
тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров»я (а.с.269); речовими доказами по справі , якими є
два ножі (а.с.307) та
іншими матеріалами
кримінальної справи .

Відповідно до висновку стаціонарної
судово-психолого-психіатричної
експертизи №265 від 23 .10.2006 року
ОСОБА_2 визнаний осудним ,
застосування примусових заходів
медичного характеру не
потребує , на час
скоєння злочину перебував
у стані емоційного спалаху ,який у нього
виник на грунті
неприязних стосунків з потерпілим
, спогадів про колишні
образи та приниження , про матеріальний збиток .Даний
стан супроводжувався почуттям
глибокої образи , люті , переживання
за своє життя
, подальшими агресивними діями
.Проте відмічений стан
у експертного не
супроводжувався афективним звуженням
свідомості , подальшою емоційною
та фізичною виснажуваністю , протікав із
збереженням довільної поведінки
, відповідним переживанням даної
ситуації . Враховуючи вищевказане
, можна
зробити висновок , що даний
стан за рівнем
свого розвитку не
досяг глибини фізіологічного афекту
і не позбавив
експертного можливості усвідомлювати
свої дії та керувати
ними ( а.с.283-285).

Таким чином , суд
перевіривши зібрані у
справі докази та
давши їм оцінку
в їх сукупності
, дійшов висновку ,
що показання потерпілого ,свідків-очевидців події ,
дані , що містяться в
протоколах огляду місця події ,
відтворення обстановки і обставин
події , висновках судово-медичних
, дактилоскопічної експертиз
не суперечать фактичним
обставинам справи щодо
заподіяння ОСОБА_3 тяжких тілесних
ушкоджень.

Заслухавши пояснення підсудного ,потерпілого, свідків, дослідивши
матеріали справи ,суд вважає, що вина ОСОБА_2
у вчиненні
злочину доказана , його
дії вірно кваліфіковано за ст. 121 ч. 1 КК України як умисне
тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент
заподіяння.

Призначаючи покарання ,суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого , особу підсудного, раніше не
судимого , негативно характеризується за
місцем проживання , і вважає, що йому
необхідно призначити покарання у виді
позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд-

З
А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України і призначити покарання
- п»ять років
позбавлення волі ,рахуючи початок
строку відбування покарання
з 5 вересня
2006 року .

Запобіжний захід до вступу
вироку у законну
силу ОСОБА_2 залишити
попередній - утримання під вартою .

Речові докази
по справі ,
ножі в кількості
двох штук , зразки речовини
бурого кольору ,
які упаковані у
паперові пакети в
кількості трьох штук
, поліетиленові пакети
в кількості п»яти штук
, карабінчик ,
частина деревини, , пружинка
, як непредставляючі цінності
, знищити; портмоне , пасок
, наручний годинник ,
пачку цигарок , пачку сірників
, монету номіналом
50 копійок ,
чоловічий піджак , чоловічу сорочку в
клітинку , чоловічу
майку, краватку , чоловічу
сорочку червоного кольору , светр червоного
кольору - повернути ОСОБА_2;
простирадло , наволочка , матрац
- повернути в
кімнату відпочинку вокзалу ст.Вапнярка Томашпільського району
Вінницької області ; два
лазерних компактних диска
та негатив фотоплівки, відеокасету -
повернути ЛВ на
ст.Вапнярка Одеської залізниці.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 15 діб , а засудженим
в цей же
строк з моменту
вручення копії вироку до апеляційного суду Вінницької області
через Томашпільський районний суд..

Суддя