Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю прокурора Арсенюка В.М.

захисників потерпілого ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинові Хмельницької області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працює, не навчається, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України не судимий, у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працює, не навчається, проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, не судимий,

у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11, не судимий, у скоєні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_13, одруженого, не працює, не навчається, проживає ІНФОРМАЦІЯ_14, в силу статті 89 КК України не судимий, у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

1. Підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_9 15 березня 2010 року близько 23 години за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно біля господарського приміщення на прибудинковій території по вул. Жукова, 20 м. Старокостянтинова Хмельницької області, що потерпілому ОСОБА_10

I.A., викрали 6,5 м. металевої огорожі вагою 176,99 кг. по ціні 1,60 грн. за 1 кг., а всього чужого майна на загальну суму 283,18 грн.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вину визнали і пояснили, що в денну пору дня 15 березня 2010 року за пропозицією першого о 23 годині цього ж дня викрали металеву огорожу ' біля господарської будівлі потерпілого ОСОБА_10 по вул. Жукова, 20 м. Старокостянтинова, де вони зустрілись і куди підсудний ОСОБА_4 для подальшої погрузки ни краденого приїхав вантажним мікроавтобусом марки „Рено Мастер державний номер ВХ 5739 AT

жовтого кольору. Металева огорожа була довжиною блиіько^Жм- та шириною близько 0,8 м., зварена з

була прикручена металевим дротом до деревяної огорожі. Так як вдвох вони не змогли перенести зняту огорожу до хліва підсудного ОСОБА_4, на їхнє прохання їм в цьому допомогла ОСОБА_11, якій про викрадення ніхто не говорив. Коли вона пішла, вони порізали огорожу болгаркою на три частини і завантажили в мікроавтобус. На наступний день підсудний ОСОБА_4 здав викрадене на пункт прийому металобрухту за 220 грн., які в подальшому розділили між собою.

Незалежно від пояснень підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_12JI. їх вина в інкримінованому їм злочині підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_13, письмовими доказами та іншими матеріалами справи.

У відповідності до оголошених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_10, даних на досудовому слідстві, він пояснив, що близько 10 години 16 березня 2010 року біля своєї господарської будівлі поблизу будинку по місцю свого проживання виявив відсутність металевої огорожі. По слідам взуття на снігу він вийшов до хліва по сусідству, яким користується підсудний ОСОБА_4, однак там нікого і нічого не знайшов. Згодом на території приймального пункту металобрухту по вул. М. Кривоноса, 14 м. Старокостянтинова виявив частину своєї огорожі - металеву конструкцію розміром 2,35x78 см., яку йому повернуто, тому просить стягнути з підсудних різницю від вартості викраденого майна в сумі 170,47 грн. (том 1 а. с. 47-49).

Згідно оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_13, даних на досудовому слідстві, останній повідомив, що в березні 2010 року працював приймальником металобрухту на пункті прийому металобрухту чорних металів по вул. Кривоноса, 14 м. Старокостянтинова. До нього звернувся ОСОБА_10, який впізнав викрадену у нього частину металевої огорожі, зварену з кутника та поперечних прямокутних металевих перемичок. Даний металевий предмет використовувався на пункті прийому металобрухту чорних металів як драбина, хто і коли його здав він не памятає. Згодом даний металевий предмет був працівниками міліції та ОСОБА_10 оглянутий, зважений (заважив 64 кг.) та вилучений (том 1 а. с. 50-51).

Свідок ОСОБА_11, відносно якої на досудовому слідстві було закрито кримінальну справу по факту викрадення майна у потерпілого ОСОБА_10 за відсутністю в її діяннях складу злочину, передбаченого ч. 2. ст. 185 КК України, на досудовому слідстві дала показання про те, що вона, щоб підзаробити на утримання пятьох неповнолітніх дітей, інколи допомагає ОСОБА_4 по господарству. Всередині березня 2010 року біля 23 години ОСОБА_12J1. та ОСОБА_4 попросили її допомогти їм перенести від якогось господарського приміщення до хліва останнього, металеву огорожу довжиною близько 7 метрів та шириною близько 1 метра, звареної з кутника та перемичок, про те, що огорожа викрадена, вона не знала (том 1 а. с. 149-150).

Відповідно до даних протоколу огляду місця події - прибудинокової території біля господарської будівлі потерпілого ОСОБА_10 по вул. Жукова, 20 м. Старокостянтинова було виявлено відсутність металевої огорожі (том 1 а. с. 35 - 37).

При зважуванні, вилученої з пункту прийому металобрухту по вул. М. Кривоноса, 14 м. Старокостянтинова, частини викрадейої у потерпілого ОСОБА_10 металевої огорожі - металевої конструкції розміром 2,35x78 см. визначена вага 64 кг. (том 1. а. с. 42 - 43).

Згідно даних довідки ПП „Еко-Лайн м. Красилова Хмельницької області вартість 1 кілограму металобрухту чорного металу станом на 16 березня 2010 року становила 1 грн. 60 коп. (том 1 а. с. 44).

При відтворенні обстановки та обставин подій підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_8 показали місце, звідки викрали металеву огорожу, яким чином вчиняли крадіжку, напрямок руху, яким йшли після вчинення крадіжки (том 1 а. с. 157-163, а. с. 176-178).

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в таємному викрадені чужого майна за попередньою змовою групою осіб доведена, тому їх дії за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

2.Крім того підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 16 квітня 2010 року близько 23 години за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, а підсудний ОСОБА_4 повторно, біля земельної ділянки по вул. Торговельній, 4 в с. В. Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належить потерпілій ОСОБА_15, викрали 8,8 м. металевої сітки вагою 118,15 кг. по ціні 1,70 грн. за 1 кг., яка являється частиною металевої огорожі, а всього чужого майна на загальну суму 200,86 грн.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 вину визнали і пояснили, що в пізній вечірній час всередині квітня 2010 року вантажним мікроавтобусом марки „Рено Мастер державний номер ВХ 5739 AT жовтого кольору, яким керував підсудний ОСОБА_4, поїхали в с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району, щоб відпочити в місцевому барі, однак не наважились туди зайти, так як там було багато невідомих їм хлопців. Повертаючись додому, біля дороги помітили огорожу з металевої сітки, яку вирішили викрасти, тому зняли три секції даної огорожі і погрузили в мікроавтобус, а іншу частину огорожі залишили, так як вона знаходилась в кущах. Викрадену металеву сітку на наступний день здали на пункт прийому металобрухту приблизно десь за 170 грн., які в подальшому розділили між собою.

Незалежно від пояснень підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_14 їх вина в інкримінованому їм злочині підтверджується письмовими доказами та іншими матеріалами справи.

У відповідності до оголошених в судовому засіданні показів потерпілої ОСОБА_15, даних на досудовому слідстві, вона пояснила, що по вул. Торговельній, 4 с. В. Чернятин Старокостянтинівського району має у власності 12 соток земельної ділянки, яка загороджена частково з металевої жесті, а частково (зі сторони вулиці) металевою сіткою у вигляді секцій висотою приблизно 1,5 м. і різної довжини. 12 травня 2010 року вона виявила відсутність трьох секцій огорожі з металевої сітки. На наступний день працівниками міліції була оглянута наявна огорожа з металевої сітка і таким чином було встановлено відсутність 8,8 м. даної сітки та зважена наявна огорожа з металевої сітки розміром 130x101 см., якої було 12,8 кг. Оскільки підсудні відшкодували завдану їй шкоду, претензій до них немає (том 1 а. с. 127 - 129).

Відповідно до даних протоколу огляду місця події - земельної ділянки потерпілої ОСОБА_15 по вул. Торговельній, 4 в с. В. Чернятин Старокостянтинівського району було виявлено відсутність частини металевої огорожі з металевої сітки довжиною 8,8 м. (том 1 а. с. 113-116).

При зважуванні наявної частини металевої огорожі з металевої сітки розміром 130x101 см. потерпілої ОСОБА_15 визначена вага 12,8 кг. (том 1. а. с. 124).

Згідно даних довідки ПП „Еко-Лайн м. Красилова Хмельницької області вартість 1 кілограму металобрухту чорного металу на протязі квітня 2010 року становила 1 грн. 70 коп. (том 1 а. с. 125).

При відтворенні обстановки та обставин подій підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 показали місце, звідки викрали металеву сітку, яким чином вчиняли крадіжку, напрямок руху, яким поїхали після вчинення крадіжки (том 1 а. с. 157-160, 164-166, 179-181).

3.Крім того підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 16 квітня 2010 року близько 24 години за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно повторно біля нежилого господарства по вул. Вільшаній, 20 в с.

В. Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належить потерпілій ОСОБА_16, викрали металеві ворота вагою 156 кг. по ціні 1,55 грн. за 1 кг., які являються частиною металевої огорожі, а всього чужого майна на загальну суму 241,80 грн.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4В^ЙІЩак A.B. вину визнали і пояснили, що в пізній вечірній час всередині квітня 2010 року вантажним мікроавтобусом марки „Рено Мастер державний номер ВХ 5739 АТ^совтого кольору, яким керував підсудний ОСОБА_4, поїхали в с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району, щоб відпочити в місцевому барі, однак не наважились туди зайти, так як там було багато невідомих їм хлопців. Повертаючись додому, біля дороги помітили огорожу з металевої

сітки, яку вирішили викрасти, тому зняли три секції даної огорожі і погрузили в мікроавтобус, а іншу частину огорожі залишили, так як вона знаходилась в кущах. Крім того потім пішли по вулиці села подивитись, чи можна ще щось викрасти. Побачивши металеві ворота біля нежилого будинку, вирішили їх вкрасти, для чого повернулись до мікроавтобуса, підїхали ним до даного будинку, зняли ворота, зварені з аеродромних плит та погрузили їх в мікроавтобус. Біля будинку ще залишались інші ворота, яких вони не знімали. Викрадені ворота на наступний день здали на пункт прийому металобрухту приблизно десь за 250 грн., які в подальшому розділили між собою.

Незалежно від пояснень підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_14 їх вина в інкримінованому їм злочині підтверджується письмовими доказами та іншими матеріалами справи.

У відповідності до оголошених в судовому засіданні показів потерпілої ОСОБА_16, даних на досудовому слідстві, вона пояснила, що по вул. Вільшаній, 20 в с. В. Чернятин Старокостянтинівського району має у власності будинок та земельну ділянку, де на даний час ніхто не проживає, які загороджені металевим парканом із зварених по довжині в три ряди аеродромних плит та двох однакових подвійних, прикріплених на завіси, зварених з аеродромних плит, воріт, розміром 3,8x1,6 м. кожні, розташованих від проїзної частини дороги. 17 квітня 2010 року виявила відсутність одних воріт. В той самий день працівниками міліції була оглянута наявна огорожа та зважені наявні ворота розміром 190x125 см., яких було 78 кг. Оскільки підсудні відшкодували завдану їй шкоду, претензій до них немає (том 1 а. с. 144 - 145).

Відповідно до даних протоколу огляду місця події - домоволодіння потерпілої ОСОБА_16

Н.С. по вул. Вільшаній, 20 в с. В. Чернятин Старокостянтинівського району було виявлено відсутність воріт в західній частині огорожі, де обладнано проліт шириною 3,8 м. (том 1 а. с. 137-139).

При зважуванні наявної половини воріт, яка складається з двох завісів, кутника, трьох аеродромних металевих плит розміром 190x125 см. потерпілої ОСОБА_16 визначена вага 78 кг. (том 1. а. с. 142).

Згідно даних довідки ТОВ „Укркомплект м. Камянець - Подільський Хмельницької області вартість 1 кілограму чорного металобрухту станом на 16 квітня 2010 року становила 1 грн. 55 коп. (том 1 а. с. 141).

При відтворенні обстановки та обставин подій підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 показали місце, звідки викрали металеві ворота, яким чином вчиняли крадіжку, напрямок руху, яким поїхали після вчинення крадіжки (том 1 а. с. 157-160, 167-168, 179-181).

4.Крім того підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 21 квітня 2010 року близько 23 години за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно повторно біля нежилого господарства по вул. Світанковій, 1 в с. Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належить потерпілому ОСОБА_17, викрали, тринадцять металевих секцій вагою по 29 кг. кожна по ціні 1,55 грн. за 1 кг. на загальну суму 584,35 грн. та шість металевих стовпчиків вагою по 17 кг. кожний по ціні 1,55 грн. за 1 кг. на загальну суму 158,10 грн., які являються частиною металевої огорожі, а всього чужого майна на загальну суму 742,45 грн.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 вину визнали і пояснили, що в денну пору дня всередині квітня 2010 року вантажним мікроавтобусом марки „Рено Мастер державний номер ВХ 5739 AT жовтого кольору, яким керував підсудний ОСОБА_4, їздили в с. Капустин Старокостянтинівського району, де купляли насіннєву картоплю в жителів села. Вкінці села побачили нежиле господарство, огороджене металевим парканом з секцій, зварених з металевих пластин, прикріплених алюмінієвим дротом до закопаних в землю металевих стовпчиків з швелера і вирішили металевий паркан викрасти, щоб здати в металобрухт. Тому біля 24 години цього ж дня відєднали дріт і викрали тринадцять секцій і шість стовпчиків огорожі, які погрузили в мікроавтобус, який залишили неподалік даного господарства. На наступний день вони здали викрадене на пункт прийому металобрухту приблизно десь за 550 грн., які в подальшому розділили між собою.

Незалежно від пояснень підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_14 їх вина в інкримінованому їм злочині підтверджується показаннями представника потерпілого ОСОБА_18, письмовими доказами та іншими матеріалами справи.

Представник потерпілого ОСОБА_18 в судовому засіданні дав показання про те, що його батько ОСОБА_17 являється власником господарства по вул. Світанковій, 1 в с. Капустин Старокостянтинівського району, однак на даний час там ніхто не проживає. Господарство огороджене металевим парканом, який зроблений з металевих стовпчиків у вигляді швелерів висотою близько 1,5 м., закопаних в землю на 0,5 м., а до стовпчиків були приєднані різним дротом металеві секції розміром 2x1 м. 22 квітня 2010 року він виявив відсутність тринадцяти металевих секцій та шести металевих стовпчиків, з огорожі залишилась одна секція, через яку росло дерево, і інші стовпчики від огорожі, які в подальшому були оглянуті та зважені працівниками міліції, так секція заважила 29 кг., а стовпчик - 17 кг. Оскільки підсудні відшкодували завдану їй шкоду, претензій до них у потерпілого немає.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події - домоволодіння потерпілого ОСОБА_17 по вул. Світанковій, 1 в с. Капустин Старокостянтинівського району було виявлено відсутність огорожі біля господарства, зрушення ґрунту та виїмки в місцях огорожі, де були стовпчики (том 1 а. с. 10-13).

При зважуванні наявної секції огорожі та стовпчика потерпілого ОСОБА_17 визначена вага відповідно 29 кг. та 17 кг. (том 1. а. с. 22).

Згідно даних довідки ТОВ „Укркомплект м. Камянець - Подільський Хмельницької області вартість 1 кілограму чорного металобрухту станом на 21 квітня 2010 року становила 1 грн. 55 коп. (том 1 а. с. 16).

При відтворенні обстановки та обставин подій підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 показали місце, звідки викрали металеві секції та стовпчики, яким чином вчиняли крадіжку, напрямок руху, яким поїхали після вчинення крадіжки (том 1 а. с. 157-160, 168-169, 179- 181).

5.Крім того підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 02 травня 2010 року близько 23 години за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через отвір в кущах проникли на територію нежилого господарства по вул. Леніна, 6 в с. Баглаї Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належить потерпілому ОСОБА_19, звідки таємно повторно викрали два поперечних металевих борти до вантажного автомобіля марки ГАЗ - 5307 загальною вагою 107 кг. по ціні 1,54 грн. за 1 кг., а всього чужого майна на загальну суму 161,57 грн.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 вину визнали і пояснили, що в денну пору дня на початку травня 2010 року вантажним мікроавтобусом марки „Рено Мастер державний номер ВХ 5739 AT жовтого кольору, яким керував підсудний ОСОБА_4, їздили в с. Баглаї Старокостянтинівського району, де купляли насіннєву картоплю в жителів села. На території одного з нежилого господарства побачили два металевих борти з вантажного автомобіля, які вирішили викрасти, щоб здати на металобрухт. Тому біля 24 години цього ж дня через отвір в кущах пройшли по городі до сінника і по одному викрали ці два борти, які завантажили в мікроавтобус. На наступний день вони здали викрадене на пункт прийому металобрухту приблизно десь за 170 грн., які в подальшому розділили між собою.

Незалежно від пояснень підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_14 їх вина в інкримінованому їм злочині підтверджується письмовими доказами та іншими матеріалами справи.

У відповідності до оголошених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_19, даних на досудовому слідстві, він пояснив, що по вул. Леніна, 6 в с. В. Баглаї Старокостянтинівського району має у власності господарство', де знаходиться будинок та сінник. Два роки назад він придбав металевий кузов .з вантажного автомобіля марки ГАЗ- 5307, з якого зняв передній та задній борти, які використовував в сіннику, щоб підтримувати ними сіно. 11 травня 2010 роїЩшявйв відсуїнг0ррь цих двох металевих бортів. Згодом працівниками міліції були зважені борти, аналогічні викраденим, вага становила переднього борту 47 кг., а заднього - 60 кг. Оскільки підсудні відшкодували завдану йому шкоду, претензій до них немає (том 1 а. с. 107 - 109).

Відповідно до даних протоколу огляду місця події - господарства потерпілого ОСОБА_19 по вул. Леніна, 6 в с. В. Баглаї Старокостянтинівського району було виявлено відсутність переднього та заднього бортів кузова від автомобіля марки ГАЗ-5307, загальний розмір якого становить 2,20x3,70 м. (том 1 а. с. 93 - 96).

У відповідності до даних накладної № 29 від 15 березня 2007 року в рахунок оплати праці потерпілий ОСОБА_19 отримав від ПП „Чумацький шлях Старосинявського району кузов від автомобіля марки ГАЗ-5307 за 900 грн. (том 1 а. с. 104).

При зважуванні бортів, аналогічних викраденим, вага переднього борту становила 47 кг., а заднього - 60 кг. (том 1. а. с. 105).

Згідно даних довідки ПП „Еко-Лайн м. Красилова Хмельницької області вартість 1 кілограму чорного металобрухту станом на 02 травня 2010 року становила 1 грн. 54 коп. (том 1 а. с. 103).

При відтворенні обстановки та обставин подій підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 показали місце, звідки викрали два поперечних металевих борти до вантажного автомобіля марки ГАЗ - 5307, яким чином вчиняли крадіжку, напрямок руху, яким поїхали після вчинення крадіжки (том 1 а. с. 157-160,170-171,179-181).

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_14 в таємному викрадені чужого майна, вчиненим повторно, за попередньою змовою групою осіб доведена, тому їх дії за ч.

2ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

6.Крім того підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 04 травня 2010 року близько 23 години за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, шляхом виламування вхідних дверей, проникли в приміщення млина по вул. Ленінській, 1/1 в с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належить потерпілому ОСОБА_20, звідки таємно, а підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_14 і повторно, викрали точильний верстат вартістю 2300 грн., два наждачних круги загальною вартістю 170 грн., гідравлічну насосну станцію вартістю 2100 грн., 12 штук металевих листів розміром 1,1x1,4 м. загальною вартістю 700 грн., а всього чужого майна на загальну суму 5270 грн.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_14 та ОСОБА_6 вину визнали і пояснили, що в нічний час 04 травня 2010 року вантажним мікроавтобусом марки „Рено Мастер державний номер ВХ 5739 AT жовтого кольору, яким керував підсудний ОСОБА_4, з метою викрадення чужого майна, їздили до млина в с. Воронківці Старокостянтинівського району. Де, вийнявши скобу та відпихнувши вхідні двері, вони проникли всередину млина, прямо від вхідних дверей стояв точильний верстат з кругами, який вони винесли в мікроавтобус,'" з іншого приміщення млина вони винесли 12 штук металевих листів та насосну станцію. На наступний день вони здали викрадене на пункт прийому металобрухту приблизно десь за 1200 грн., які в подальшому розділили між собою.

Незалежно від пояснень підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 їх вина в інкримінованому їм злочині підтверджується показаннями потерпілого, письмовими доказами та іншими матеріалами справи.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_20 суду пояснив, що 18 травня 2007 року він у ТОВ „Комбікормовий завод с. Веснянка Старокостянтинівського району придбав млин по вул. Ленінській, 1/1 в с. Воронківці Старокостянтинівського району. Млин був у неробочому стані, однак він повністю його відновив і провидить в ньому помоли зернових культур. 08 травня 2010 року він виявив відчиненими двері в підсобне приміщення (колишня майстерня), так як навісний замок, хоч і був на місці, але скобель кріплення навісного замка дверей був пошкоджений і виламана з кріплення ліва стулка дверей. В приміщенні з входу був відсутній точильний верстат марки 3K634 з електродвигуном потужністю 5,5 кВт і двома важкими кругами розміром 127x40x300 мм., який був в робочому стані і зєднаний до електромережі на 380 Вт. З наступного приміщення млина зникли бувша у використанні гідравлічна насосна станція, яка використовувалась для авторозвантажувача з електродвигуном потужністю 5,5 кВт. і була в робочому стані; бувший у використанні електродвигун редуктор марки ЗМВЗ-125, який використовувався для приводу шнека млина з двигуном потужністю 4 кВТ. і був у робочому стані; бувші у використанні 12 металевих листів товщиною 1,1x1,4 м. Підсудні частково відшкодували йому завдану майнову шкоду, повернувши аналог точильного верстата та металеві листи, тому він просить стягнути з них згідно прайс - листа фірми „Агропостач м. Харків лише вартість нової гідравлічної насосної станції в розмірі 19800 грн. та нового двигуна - редуктора в розмірі 4944 грн. Крім того, не зважаючи на часткове відшкодування майнової шкоди, просить стягнути моральну шкоду в раніше заявленому розмірі - 25000 грн., мотивуючи переживаннями та незручностями в роботі та житті, які завдали для нього злочинними діями підсудні.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події - приміщення млина потерпілого ОСОБА_20 по вул. Ленінській, 1/1 в с. Воронківці Старокостянтинівського району було виявлено пошкодження на вхідних дверях в млин, а саме, на полотні дверей, сліди перекушування скоби кріплення навісного замка, та на внутрішніх дверях в приміщенні млина виявлено вигнуту клямку, на яку вони закривались, також виявлено відсутність металевих листів, насосної станції, точильного верстата, двигуна - редуктора (том 1 а. с. 57-64).

У відповідності до даних договору купівлі - продажу, посвідченого ОСОБА_21, приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу за р. № 2086 від 17 травня 2007 року потерпілий ОСОБА_20 придбав за 8073 грн. у товариства з обмеженою відповідальністю „Комбікормовий завод с. Веснянка Старокостянтинівського району комплекс - млин з господарськими будівлями по вул. Ленінській, 1/1 в с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області. 18 травня 2007 року відбулась передача - приймання даного нерухомого майна, що підтверджується даними акту, датованого тим самим днем. 25 червня 2007 року за потерпілим ОСОБА_20 було зареєстровано право власності на даний комплекс в Старокостянтинівському бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації (том 1 а. с. 65-67).

Відповідно до даних протоколу огляду та вилучення на території пункту прийому металобрухту ПП „Еко-Лайн в м. Старокостянтинові виявлено здані підсудними шість листів металевої бляхи і станина точильного верстата (том 1. а. с. 77).

Згідно даних довідки ТОВ „Комбікормовий завод м. Старокостянтинів за № 48 від 12 травня 2010 року вартість точильного верстата 3K834 з електродвигуном потужністю 5,5 кВт становить 2300 грн., насосної станції ПІ -40/4-19,5 з електродвигуном потужністю 5,5 кВт та насосом НШ-32, гідро роздільником становить 2100 грн., двигуна - редуктора ЗМВ

З -125 з електродвигуном потужністю 4 кВт. становить 1300 грн., металевих листів в кількості 12 штук 1,10x1,40 товщиною З мм. становить 700 грн. (том 1 а. с. 78).

При відтворенні обстановки та обставин подій підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_14 показали, яким чином проникли в приміщення млина, місця, звідки викрали точильний верстат з кругами, 12 металевих листів та насосну станцію, яким чином вчиняли крадіжку, напрямок руху, яким приїхали до млина та яким поїхали після вчинення крадіжки (том 1 а. с. 157-160,171-175, 179-181).

Досудовим слідством підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 обвинувачуються в викрадені електродвигуна - редуктора вартістю 1300 грн., однак підсудні на досудовому слідстві при допиті їх як підозрюваних, обвинувачених, при відтворенні обстановки та обставин подій та в судовому; засіданні заперечували даний факт, а обвинуваченням та потерпілим ОСОБА_20 суду ііе надано та судом не здобуто доказів на підтвердження наявності у власності^ останнього та викрадення підсудними інкримінованого їм даного предмету злочину. Витлумачуючи всі сумніви в користь підсудних, суд вважає необхідним виключити з. ; обвинувачення факт викрадення підсудними інкримінованого їм електродвигуна - редуктора вартістю 1300 грн.

Поняття „інше приміщення включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі та споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель тощо).

Під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо).

Кваліфікація органами досуДового слідства проникнення підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 в підсобне приміщення (колишня майстерня) як „проникнення в інше сховище є помилковим, оскільки їхні дії кваліфікуються як „проникнення в інше приміщення, тому попередньо вказаний вид кваліфікуючої ознаки підлягає виключенню з обвинувачення.

Також підлягає виключенню з обвинувачення інкриміновані підсудним обставини, що обтяжують покарання, такі як вчинення злочину повторно та групою осіб за попередньою змовою, так як вони охоплюються кваліфікуючою ознакою інкримінованих злочинів.

Органами досудового слідства необгрунтовано визначено розмір вартості викраденого майна у потерпілої ОСОБА_16 Так, підсудним ОСОБА_22 та ОСОБА_14 інкримінувалось викрадення металевих воріт вагою 156 кг. по ціні 1,70 грн., в той час, як в матеріалах справи є довідка ТОВ „Укркомплект м. Камянець - Подільський Хмельницької області про вартість 1 кілограму чорного металобрухту станом на 16 квітня 2010 року в 1 грн. 55 коп. (том 1 а. с. 141). Тому 156 кг. х 1,55 грн. = 241,80 грн., а різницю інкримінованої вартості викраденого в 23,40 грн. слід виключити.

Також органами досудового слідства необгрунтовано визначено розмір вартості викраденого майна у потерпілого ОСОБА_17, так, підсудним ОСОБА_22 та ОСОБА_14 інкримінувалось викрадення тринадцяти металевих секцій та шести металевих стовпчиків вагою відповідно по 29 кг. кожна з тринадцяти та по 17 кг. кожний з шести по ціні 1,70 грн., в той час, як в матеріалах справи є довідка ТОВ „Укркомплект м. Камянець

-Подільський Хмельницької області про вартість 1 кілограму чорного металобрухту станом на 21 квітня 2010 року в 1 грн. 55 коп. (том 1 а. с. 16). Тому 29 х 13 х 1,55 = 584,35 грн. - вартість викрадених тринадцяти металевих секцій та 17 х 6 х 1,55 = 158,10 грн. - вартість викрадених шести металевих стовпчиків, а всього викрадено чужого майна на загальну суму 584,35 + 158,10 = 742,45 грн., а отже різницю інкримінованої вартості викраденого 814,30 - 742,45 = 71,85 грн. слід виключити.

Також органами досудового слідства необгрунтовано визначено розмір вартості викраденого майна у потерпілого ОСОБА_19, так, підсудним ОСОБА_22 та ОСОБА_14 інкримінувалось викрадення двох металевих бортів з вантажного автомобіля вагою 107 кг. по ціні 1,70 грн., в той час, як в матеріалах справи є довідка ПП „Еко-Лайн м. Красилова Хмельницької області про вартість Гкілограму чорного металобрухту станом на 02 травня 2010 року в 1 грн. 54 коп. (т'Ом 1 а. с. 103). Тому 107 х 1,54 = 131,57 грн. - вартість викрадених двох металевих бортів з вантажного автомобіля, а отже різницю інкримінованої вартості викраденого 181,90 161,57 = 20,33 грн. слід виключити.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 в таємному викрадені чужого майна, вчиненим повторно, крім підсудного ОСОБА_6, за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням в приміщення доведеною, тому їх дії за ч. З ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі обставини, зокрема, те, що підсудний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, вчинив злочини в складі групи осіб, по чотирьох інкримінованих йому крадіжках повністю відшкодував завдану шкоду, по двох інших - частково, при цьому зобовязуючись сплатити присуджену судом іншу частину майнової та моральної шкоди, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні

малолітню дитину, не порушував запобіжний захід, суд також врахував вибачення підсудного перед потерпілими.

Обставинами, що помякшують його покарання суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_14, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі обставини, зокрема, те, що підсудний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочини в складі групи осіб, по чотирьох інкримінованих йому крадіжках повністю відшкодував завдану шкоду, по пятій - частково, при цьому зобовязуючись сплатити присуджену судом іншу частину майнової та моральної шкоди, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, не порушував запобіжний захід, суд також врахував вибачення підсудного перед потерпілими.

Обставинами, що помякшують його покарання суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_6, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі обставини, зокрема, те, що підсудний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив одну крадіжку в складі групи осіб, частково відшкодував завдану шкоду, при цьому зобовязуючись сплатити присуджену судом іншу частину майнової та моральної шкоди, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, не порушував запобіжний захід, суд також врахував вибачення підсудного перед потерпілим.

Обставинами, що помякшують його покарання суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_8, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі обставини, зокрема, те, що підсудний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, судимість погашена, однак належних висновків не зробив, вчинив крадіжку в складі групи осіб, частково відшкодував завдану шкоду, при цьому зобовязуючись сплатити присуджену судом іншу частину майнової шкоди, по місцю проживання характеризується позитивно, не порушував запобіжний захід, суд також врахував вибачення підсудного перед "потерпілим.

Обставинами, що помякшують його покарання суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 майнової шкоди підлягає частковому задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення майнової шкоди з ОСОБА_11 слід відмовити, оскільки відносно неї на досудовому слідстві було закрито кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК Щ^їни, за відсутністю в її діянні складу злочину. При визначенні розміру майнової шкоди,;^(^іян|®щочіінними діями підсудних ОСОБА_4

С.В. та ОСОБА_8 для потерпілого ОСОБА_10 LA., суд виходив із підтвердженої вартості викраденого майна (з врахуванням зносу) станом на день вчинення злочину в межах предявленого обвинувачення та з^йеЩхЛпоЩ^них вимог. Так, з підсудних

: п

ОСОБА_23 та ОСОБА_12JI. на користь потерпілого ОСОБА_10 підлягає стягненню в солідарному порядку майнова шкода, завдана викраденням частини металевої огорожі, в розмірі 170,47 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 про стягнення з підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 майнової шкоди в розмірі 24744 грн. та моральної шкоди в розмірі 25000 грн. підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень п. 25 Постанови № 10 Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року „Про судову практику у справах про злочини проти власності розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.

Згідно положень ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Предявляючи позов потерпілий ОСОБА_20 просив стягнути завдану злочином майнову шкоду, а не завдані злочином збитки. При визначенні розміру завданої потерпілому ОСОБА_20 майнової шкоди, суд виходив із підтвердженої вартості викраденого майна (з врахуванням зносу) станом на день вчинення злочину в межах предявленого обвинувачення та заявлених позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що підсудними ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 надавались потерпілому ОСОБА_20 аналоги викраденим, точильний верстат, металевих листів та насосна станція, з яких потерпілий прийняв запропонований точильний верстат та металеві листи, в звязку з чим відмовився від позовних вимог в цій частині, і не прийняв запропоновану гідравлічну насосну станцію через те, що вона не відповідає технічним можливостям викраденої, а отже він не в повній мірі відновить своє порушене право. Потерпілим ОСОБА_20 не заявлялись позовні вимоги про стягнення завданих злочином збитків та не надавались належні докази про вид збитків та їх розмір.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що з підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_20 підлягає стягненню в солідарному порядку майнова шкода, завдана викраденням гідравлічної насосної станції в розмірі 2100 грн., в іншій частині позовних вимог про стягнення майнової шкоди, завданої викраденням гідравлічної насосної станції в розмірі 19800 грн. та стосовно електродвигуна - редуктора вартістю 4944 грн., який виключений з обвинувачення, відмовити.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_20, суд на підставі ст. 23 ЦК України, виходив із врахування характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних та психічних) потерпілого, їх тривалості, яких він зазнав внаслідок викрадення його майна, розміру завданої шкоди, а також враховуючи принцип розумності, виваженості, справедливості, ступінь вини підсудних, їх майновий та сімейний стан, відношення до вчиненого, часткове відшкодування завданої шкоди, зобовязання відшкодувати призначений судом розмір шкоди. З цих підстав, суд вважає за можливе визначити на користь потерпілого розмір морального відшкодування в порядку солідарного стягнення в 1500 грн., в іншій частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження в справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки потерпілий - позивач ОСОБА_20 відмовився від частини позовних вимог про стягнення майнової шкоди, завданої викраденням точильного верстата та металевих листів, в звязку з відшкодуванням, і дана відмова не суперечить закону, тому суд вважає за

необхідне прийняти її, а провадження по справі в цій частині позовних вимог по цивільному позову закрити.

Оскільки представник позивача ОСОБА_18 в межах повноважень, визначених довіреністю, відмовився від позовних вимог про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої викраденням тринадцяти металевих секцій та шести металевих стовпчиків, в звязку з відшкодуванням шкоди, і дана відмова не суперечить закону, тому суд вважає за необхідне прийняти її, а провадження по цивільному позову закрити.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України і обрати йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України - три роки позбавлення волі

-за ч. З ст. 185 КК України - три роки шість місяців позбавлення волі

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш

суворим, остаточно призначити - три роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчого системи; повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України і обрати йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - три роки позбавлення волі

за ч. З ст. 185 КК України - три роки три місяці позбавлення волі

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити - три роки три місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку один рік три місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_14 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчого системи; повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

ОСОБА_6 визнати винним за ч. З ст. 185 КК України обрати йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку один рік.

Згідно ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчого системи; повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для ' реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи. /

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

ОСОБА_8 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України обрати йому покарання у виді одного року шести місяців обмеженняволі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12J1. від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку один рік.

Згідно ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчого системи; повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази: частину металевої огорожі залишити потерпілому ОСОБА_10

I.A., шість штук металевих листів та станину точильного верстата повернути потерпілому ОСОБА_20

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 в солідарному порядку майнову шкоду в розмірі 170,47 грн.

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_20 від частини позовних вимог про стягнення майнової шкоди, завданої викраденням точильного верстата та металевих листів, та закрити провадження в цій частині позовних вимог.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 про стягнення з підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 майнової шкоди, завданої викраденням гідравлічної насосної станції та електродвигуна - редуктора, в розмірі 24744 грн. та моральної шкоди в розмірі 25000 грн. задовольнити частково.

Стягнути з підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_20 в солідарному порядку майнову шкоду в розмірі 2100 грн. вартості викраденої гідравлічної насосної станції та моральну шкоду в розмірі 1500 грн., а всього 3600 грн.

Розяснити потерпілому ОСОБА_20 право в порядку цивільного провадження звернутися з позовом про стягнення завданих злочином збитків.

Прийняти відмову представника потерпілого ОСОБА_18 від позовних вимог про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої викраденням тринадцяти металевих секцій та шести металевих стовпчиків, та закрити провадження по цивільному позову.

Зняти арешт на автомобіль марки „Рено - Мастер державний номер ВХ 5739 AT, який належить ОСОБА_24, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_15.

Вйрок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду на. протязі 15 діб через Старокостянтинівський районний суд.