Справа № 461/4877/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/529/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 , та доповнення до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 08 травня 2015 року,-

встановила:
Виконуючий обов`язки начальника Львівської установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№19) звернувся в суд з поданням про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_8 , у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджена 02.10.2014 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі.

Засуджена в місцях позбавлення волі утримується з 20.01.2014 року, станом на 27.04.2015 року відбула 1 рік 03 місяці 13 днів призначеного покарання.

В міжобласну багатопрофільну лікарню при Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№19) поступила 03.03.2015 року із Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№74).

Згідно висновку спеціальної лікарської комісії від 27.04.2015 року, діагноз засудженої є підставою для пред`явлення на звільнення такої від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 08.05.2015 року відмовлено в задоволенні подання виконуючого обов`язки начальника Львівської установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№19) про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_8 .

На ухвалу суду засудженою ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задоволити подання про умовно-дострокове звільнення її від відбування покарання.

Зазначає, що судом не враховано, що вона має близьких родичів, які можуть надати їй відповідну допомогу та догляд, а при необхідності, оплатити належне лікування в онкодиспансері м. Одеса, де вона стоїть на обліку.

В доповненнях до апеляційної скарги від 10.07.2015 р. адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, та постановлення нової, якою звільнити ОСОБА_8 від покарання за хворобою.

Апелянт зазначив, що при розгляді подання судом першої інстанції ОСОБА_8 не було призначено захисника в порушення вимог п.3 ч.2 ст.52 КПК України.

В порядку передбаченому ч.ч.1,2 ст.37 КПК України прокурором Галицького району не був визначений процесуальний прокурор, зокрема ОСОБА_9 , який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції. У матеріалах справи відсутній наказ про створення та затвердження спеціальної лікарської комісії яка приймала рішення щодо стану здоров`я ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 та начальника міжобласної багатопрофільної лікарні при слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який просить апеляційну скаргу відхилити, перевіривши матеріали подання та наведені в апеляційній скарзі доводи, оглянувши особову справу засудженої ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженої та інші обставини справи.

Дійсно, зазначена у висновку СЛК від 27.04.2015 року хвороба засудженої відноситься до тяжких хвороб, передбачених Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572.

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоровя чи інших тяжких наслідків.

З висновку СЛК не убачається про те, яким саме чином хвороба засудженої об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню покарання, оскільки остання отримує належне лікування та догляд у міжобласній багатопрофільній лікарні при Львівському слідчому ізоляторі.

Закон вимагає від суду враховувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи (ч.2 ст.84 КПК України). Такими обставинами можуть бути: поведінка засудженого під час відбування покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, тривалість відбутого покарання, обставини, які при можливому звільненні від покарання або від його подальшого відбування можуть поставити засудженого у безвихідне становище (наприклад, відсутність постійного місця проживання, рідних чи близьких, тощо), а також інші обставини.

Водночас ОСОБА_8 засуджена за вчинення тяжкого умисного злочину, відбула невеликий термін покарання, раніше судима.

Дані про особу засудженої, тяжкість та характер вчиненого нею злочину, характеристика за місцем відбування покарання, відношення та оцінка нею своєї злочинної діяльності, значний строк не відбутого покарання, відсутність переконливих даних про бажання та можливість продовжити ефективне лікування та безповоротно відмовитися від продовження злочинної діяльності, відсутність підтвердження об`єктивного перешкоджання захворювання відбуванню покарання, не дають суду достатніх підстав для задоволення подання.

Покликання адвоката ОСОБА_7 на те, що розгляд справи в суді першої інстанції проводився у відсутності адвоката та засудженої ОСОБА_8 , і тим самим є однією з підстав скасування рішення суду першої інстанції, не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання) не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно поданої заяви від 08.05.2015 року на адресу Галицького районного суду м.Львова (а.с.16) ОСОБА_8 просить справу розглядати без її присутності та присутності адвоката.

Стаття 37 КПК України регламентує участь прокурора, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні після початку досудового розслідування і до завершення.

У даному випадку подання розглядається в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України які регламентують порядок вирішення судом питань пов`язаних із викоанням вироку, і прокурор здійснює свої повноваження відповідно до вимог КПК України.

Діяльність спеціальної лікарської комісії для медичного огляду засуджених управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області регулюється наказом № 214 від 10.09.2014 року за підписом в.о. начальника управління ОСОБА_11 , належно завірена копія якого долучена до матеріалів провадження.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянтів не підлягають до задоволення а ухвала суду першої інстанції є законною та немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, ст.84 КК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 08 травня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання виконуючого обов`язки начальника Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№19) про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_8 залишити без зміни, а її апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий:

Судді: