У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Селівона О.Ф., Лавренюка М.Ю.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 22 березня 2007
року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою останнього та його
захисника-адвоката ОСОБА_2 на судові рішення у даній справі.

Вироком
Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 11 листопада
2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимий 5
березня 2002 року

за ч.3 ст.185 КК
України на 2 роки позбавлення волі, а 14 серпня 2003 року умовно-достроково
звільнений на 21 день,

засуджений за ч.1 ст.187 КК України на 4 роки
позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 21 червня 2004 року
близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинків АДРЕСА_1, завдав декілька ударів рукою по обличчю
ОСОБА_3, після чого вирвав у неї з рук сумку в якій знаходилось вказане у
вироку майно та гроші на загальну суму 418 грн., спричинивши потерпілій легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 14 лютого 2006 року вирок місцевого
суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У
касаційній скарзі, за її змістом, засуджений ОСОБА_1 вказує на те, що справа
щодо нього сфабрикована та розглянута з обвинувальним ухилом. Зазначає про
неповноту в стадії досудового та судового слідства, істотні порушення
кримінально-процесуального законодавства, у тому числі права на захист.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази його винності в
інкримінованому злочині, а висновки суду грунтуються на неналежних доказах.
Стверджує, що розбійного нападу на потерпілу не вчиняв та тілесних ушкоджень не
завдавав. Посилається на застосування до нього недозволених методів ведення слідства.
Просить судові рішення щодо нього скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_1-адвокат ОСОБА_2
посилається на неповноту та однобічність досудового та судового слідства, що
призвело до необгрунтованого засудження її підзахисного. Вказує на те, що
ОСОБА_1 розбійного нападу на потерпілу не вчиняв, а тілесні ушкодження у неї
утворились від падіння. Посилається на те, що висновки суду грунтуються на його
показаннях та показаннях свідків, якими він обмовив себе, а свідки обмовили його внаслідок застосування до них
недозволених методів ведення слідства. Зазначає про суперечності у
судово-медичній експертизі. З урахуванням наведених доводів, просить судові рішення
скасувати, а ОСОБА_1 за ч.1 ст.187 КК України виправдати.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що у задоволенні
таких слід відмовити.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, висновки суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_3 та
кваліфікацію його дій за ч.1 ст.187 КК України
відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням
усіх як об'єктивних, так і суб'єктивних факторів, що мали бути взяті до
уваги при з'ясуванні дійсних обставин події та грунтуються на зібраних у справі
доказах. Зокрема, вони підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_3,
показаннями вказаних у вироку свідків, даними протоколів слідчих дій, висновком
судово-медичної експертизи та речовими доказами.

Суди
як першої, так й апеляційної інстанції ретельно перевіряли доводи засудженого
та його захисника-адвоката ОСОБА_2аналогічні тим, що викладені у касаційних
скаргах, про те, що ОСОБА_1 розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_3 не вчиняв та
тілесних ушкоджень останній не завдавав. Викладені в судових рішеннях мотиви
про визнання цих доводів безпідставними, такими, що не відповідають матеріалам
справи, колегія суддів знаходить обгрунтованими. Фактичні обставини справи свідчать,
що ОСОБА_1 намагається у такий спосіб уникнути
відповідальності за скоєне.

Перевіркою матеріалів кримінальної
справи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінені доказів, які
б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду та правильність
кваліфікації дій ОСОБА_1, судом
касаційної інстанції не встановлено. Висновки суду грунтуються на достатніх та
допустимих доказах.

Що стосується
призначеного ОСОБА_1 покарання, то воно є справедливим, відповідає вимогам ст.
65 КК України, підстав для зміни вироку у цій частині також немає.

Доводи засудженого та його захисника про застосовування до ОСОБА_1 недозволених методів ведення слідства
є безпідставні. Як видно зі справи, такі доводи були предметом перевірки та
постановою заступника прокурора Микитівського району м. Горлівки Донецької
області від 16 серпня 2005 року у порушенні кримінальної справи по факту
застосування до ОСОБА_1 недозволених методів ведення слідства відмовлено.

Таким
чином, перевіряючи справу в межах касаційних скарг, і не знаходячи,
передбачених ст. 398 КПК України підстав для призначення її до розгляду касаційним судом, керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

У
задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1 та захисника
останнього-адвоката ОСОБА_2 на вирок Микитівського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 11 листопада 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 14 лютого 2006 року відмовити.

Судді:

Пивовар
В.Ф. Селівон О.Ф. Лавренюк М.Ю.