Справа 1/0312/343/11
Провадження 1/0312/44/2012
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2012 року

м.Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області під головуванням

судді
Ушакова М.М.,

за участю: секретаря
Лубаєвської Л.В.,

прокурора

Романовського В.О.,

захисника
ОСОБА_1,

потерпілого
ОСОБА_2

підсудного

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Нововолинську кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українець,
громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не
одружений, не судимий, працює на шахті
№ 9, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 187 КК України, -

встановив:

Органами досудового
слідства ОСОБА_3 обвинувачується в
тому, що він в ніч з 26 на 27 червня 2011
року після 24 години в місті
Нововолинську за попередньою змовою з
невстановленою особою групою осіб,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, біля перехрестя проспекту
Перемоги та вулиці Інтернаціональної з
метою заволодіння чужим майном,
вчинили напад поєднаний з насильством,
яке виразилось в нанесенні ударів
руками і ногами в різні частини тіла,
побоїв, спричинивши ОСОБА_4 тілесні
ушкодження у вигляді закритого
перелому правої ключиці зі зміщенням,
що відноситься до категорії тілесних
ушкоджень середньої тяжкості по
признаку тривалості розладу здоров’я,
підкон’юктивальний крововилив лівого
ока, садна носа, обличчя, струс
головного мозку, що відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад
здоров'я, садна обох ліктьових суглобів
верхніх та нижніх кінцівок, грудної
клітки, травматична екстракція І
верхнього різця справа відноситься до
категорії легких тілесних ушкоджень та
заволоділи його мобільним телефоном
марки „НОКІА-5310" вартістю 700 гривень з
сім-карткою оператора мережі
стільникового зв’язку „Київстар”,
вартістю 25 гривень, грішми в сумі 400
гривень, пістолетом травматичної дії
марки „ПМР” серії ХК № 004723 вартістю 1300
гривень з набоями в кількості п’ять
штук загальною вартістю 30 гривень,
ланцюжком з хрестиком срібним вартістю
450 гривень, чим завдали матеріальну
шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 2905
гривень.

Дії ОСОБА_3 які виразились в
нападі з метою за володіння чужим
майном, поєднаного з насильством,
вчиненого за попередньою змовою групою
осіб досудовим слідством
кваліфіковано за ч. 2 ст.187 КК України.

В судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_4 заявив суду
клопотання, в якому просить направити
дану кримінальну справу на додаткове
розслідування з мотивів неповноти і
неправильності досудового слідства,
які не можуть бути усунуті в ході
судового розгляду справи, а також у
зв’язку з необхідністю притягнення до
кримінальної відповідальності інших
осіб. Своє клопотання мотивував тим, що
досудове слідство у даній кримінальній
справі було проведено неповно та
неправильно. Покликаючись на норми
статті 22 КПК України, в якій зазначено,
що прокурор, слідчий і особа, яка
провадить дізнання, зобов'язані вжити
всіх передбачених законом заходів для
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, вказував,
що всупереч вимогам цієї статті КПК
України прокурором м. Нововолинська та
слідчим були поверхово та однобічно
досліджені обставини, які мають
істотне значення для правильного
вирішення справи, внаслідок чого
досудовим слідством було вчинені
неправильні процесуальні дії, а саме:
після ознайомлення з матеріалами даної
кримінальної справи у порядку ст.. 217
КПК України потерпілим і його
представником 30.09.2011р. було
безпідставно відновлено досудове
слідство; цього ж дня безпричинно
зупинено досудове слідство у зв’язку
хворобою обвинуваченого ОСОБА_3, хоча
останній у ході судового слідства
зазначив, що він у той час не хворів,
17.10.2011р. скасовано постанова про
зупинення слідства; цього ж дня
необґрунтовано скасована постанова
про притягнення в якості
обвинуваченого ОСОБА_6 з незрозумілим
формулюванням
«передчасності»притягнення
останнього до кримінальної
відповідальності. Після всіх цих вище
перерахованих необґрунтованих
процесуальних дій, досудовим слідством
25.10.2011р. було прийняте незаконне
процесуальне рішення про закриття
кримінальної справи відносно ОСОБА_6
Про всі вище зазначені дії слідства він
зміг дізнатися лише у суді, коли справа
вже була передана до суду, тобто
досудовим слідством були порушені
вимоги ст.222 КПК України щодо обов’язку
слідчого ознайомлювати потерпілого з
усіма додатковими матеріалами
слідства.

Вказує також, що на час закінчення
судового слідства у цій справі є
достатньо доказів, щоб вважати, що
ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 26.06.2011р. брав
участь у розбійному нападі на нього.
Дане твердження підтверджується його
показаннями даними на судовому
слідстві, показаннями свідків, а також
матеріалами кримінальної справи
дослідженими під час судового
засідання, зокрема.

Зазначає, що ОСОБА_6 повинен нести
відповідальність разом з ОСОБА_3 за
розбійний напад вчинений на нього
26.06.2011р., що буде відповідати
об’єктивному і справедливому судовому
рішенню по даній справі. Крім того,
зазначав, що притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_6
сприятиме більш швидшому процесу
відшкодування йому матеріальних і
моральних збитків спричинених
злочином. Просив кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_3 направити на
додаткове розслідування з мотивів
неповноти та неправильності
досудового слідства.

Суд, заслухавши думку учасників
судового розгляду, зокрема прокурора
Романовського В.О., який заперечив, щодо
направлення справи на додаткове
розслідування, захисника підсудного
ОСОБА_1, який підтримав клопотання
потерпілого ОСОБА_4 та пояснив, що
досудове слідство дійсно по справі
проведено неповно, зокрема, ні на
досудовому слідстві, ні в суді не було
встановлено, що при нападі на
потерпілого були якісь інші особи, ніж
ті про які вказує, як потерпілий так і
підсудний, однак слідчий незаконно
виділив справу щодо невстановленої
особи в окреме провадження, а ОСОБА_3
притягнуто до кримінальної
відповідальності за вчинення злочину
за попередньою змовою з невстановленою
досудовим слідством особою, якої на
місці вчинення злочину не було, думку
підсудного ОСОБА_3, який підтримав
клопотання потерпілого ОСОБА_4,
проаналізувавши показання потерпілих,
свідків та дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що
клопотання потерпілого є підставним та
підлягає до задоволення

Відповідно до ст.22 КПК України
прокурор, слідчий і особа, яка
провадить дізнання, зобов'язані вжити
всіх передбачених законом заходів для
всебічного, повного і об’єктивного
дослідження обставин справи, виявити
як ті обставини, що викривають, так і ті,
що виправдують обвинуваченого, а також
обставини, що пом'якшують і обтяжують
його відповідальність. Забороняється
домагатись показань обвинуваченого та
інших осіб, які беруть участь у справі,
шляхом незаконних заходів.

Відповідно до ст.281 КПК
України повернення справи на додаткове
розслідування зі стадії її судового
розгляду допускається лише з мотивів
неповноти або неправильності
досудового слідства, якщо вони не
можуть бути усунуті в ході судового
розгляду.

В судовому засіданні встановлено, що
досудове слідство по даній
кримінальній справі проведено неповно,
оскільки під час досудового слідства
всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не
були досліджені усі обставини, які
мають істотне значення для правильного
вирішення справи, крім того постанова
слідчого про закриття кримінальної
справи відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК
України є необґрунтованою та
невмотивованою, крім того судом
встановлено, що обґрунтованими є
посилання потерпілого ОСОБА_2 щодо
притягнення до кримінальної
відповідальності разом з
обвинуваченим ОСОБА_3 свідка ОСОБА_7 і
окремий розгляд справи щодо яких є
неможливим .

Також в судовому засіданні при допиті
підсудного, потерпілого, свідків
встановлено суперечності між їх
показаннями, які суд не може усунути
шляхом більш ретельного їх допиту та
проведення інших процесуальних дій.

Так, в судовому засіданні потерпілий
ОСОБА_4 суду показав, що на місці
злочину були такі особи: потерпілий
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9
будь-яких конфліктів між потерпілим та
вказаними особами не було. Також з
показань потерпілого ОСОБА_2
вбачається, що коли він вже йшов додому
за ним йшли ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 і коли він обернувся вони були
позаду нього на відстані близько двох
метрів, інших осіб поряд не було, і коли
він обернув голову назад, його відразу
вдарили, від чого він впав та його
почали бити одночасно не менше двох
осіб та вказував, що били його ОСОБА_3 та
ОСОБА_6, після побиття у нього зник
пістолет травматичної дії, телефон,
гроші та срібний ланцюжок з хрестиком,
а йому було заподіяно тілесні
ушкодження.

З показань підсудного ОСОБА_3
вбачається, що на місці злочину були
такі особи: потерпілий ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, вони
розпивали спиртні напої, після чого
ОСОБА_2 став чіплятися до його дівчини,
він зробив йому зауваження, однак
ОСОБА_11 не відреагував, тому він двічі
вдарив його долонею в обличчя, після
чого ОСОБА_2 дістав пістолета, він в
нього його вирвав, після чого ОСОБА_6 їх
розборонив і ОСОБА_2 пішов додому, а до
них приїхало таксі і ОСОБА_6 та ОСОБА_10
поїхали додому. Нападу на ОСОБА_2 він не
вчиняв, речей у нього не забирав,
будь-яких інших тілесних ушкоджень
йому не заподіював.

З показань свідка ОСОБА_8, які були
оголошені в судовому засіданні (т. 1
а.с.48-49) вбачається, що на місці злочину
були такі особи: потерпілий ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 З
показань свідка ОСОБА_9, які були
оголошені в судовому засіданні (т. 1
а.с.45) вбачається, що на місці злочину
були такі особи: потерпілий ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ще
троє незнайомих чоловіків. А з показань
свідка ОСОБА_10, які були оголошені в
судовому засіданні (т. 1 а.с.85)
вбачається, що на місці злочину були
такі особи: потерпілий ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Таким чином, досудовим слідством не
було встановлено, хто саме із вказаних
осіб був на місці вчинення злочину, чи
були там інші особи та не усунуто
суперечностей між показаннями
потерпілого, підсудного та свідків в
цій частині.

З матеріалів кримінальної справи
вбачається, що слідчий провівши всі
слідчі дії, допитавши потерпілого,
підозрюваних свідків, пред’явив
обвинувачення як ОСОБА_3 так і ОСОБА_6 за
ч. 2 ст. 187 КК України, однак після допиту
свідка ОСОБА_12, не перевіривши його
показань 25 жовтня 2011 року виніс
постанову про закриття кримінальної
справи відносно ОСОБА_6 по ч. 2 ст. 187 КК
України (т. 1 а.с. 148). З вказаної
постанови вбачається, під час
досудового слідства слідчий встановив,
що в ході спільного розпиття спиртного
виник конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під
час якого ОСОБА_3 наніс тілесні
ушкодження ОСОБА_4, в конфлікт
втрутився ОСОБА_6, який намагався
припинити конфлікт, ОСОБА_4 схопив
ОСОБА_6 за одяг і вони разом впали, після
цього ОСОБА_6 та ОСОБА_10 сіли в
автомобіль таксі і поїхали, ОСОБА_3,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишилися на місці. В
допиті в якості обвинуваченого ОСОБА_3
вказав, що під час конфлікту між ним та
ОСОБА_4 в конфлікт втрутився ОСОБА_6 і
вони разом впали, коли ОСОБА_6 підвівся
під’їхало таксі і ОСОБА_6 поїхав.
Вказував, що під час розслідування
кримінальної справи не здобуто доказів
причетності ОСОБА_6 до розбійного
нападу на ОСОБА_4

Із вказаної постанови вбачається, що
підставою для закриття кримінальної
справи були показання обвинуваченого
ОСОБА_3 та показання свідка ОСОБА_12

Однак, підчас допиту в судовому
засідання в якості свідка ОСОБА_12
вбачається, що він приїжджав на виклик
на місце, де перебували підсудний з
потерпілими та свідками в ніч з 26 на 27
червня 2011р., однак о котрій годині точно
він приїжджав він не пам’ятає, з його
показань вбачається, що це могло бути в
період часу з 22:00год. 26.06.2011 року до
близько 2-3 години ночі 27.06.2011 року.

Таким чином, під час досудового
слідства слідчим не встановлено
точного часу, коли приїжджав свідок
ОСОБА_12, також слідчим не перевірено
показань потерпілого ОСОБА_4 про те, що
коли до нього вперше підійшов ОСОБА_3 то
він йому повідомив, що має приїхати
таксі, яке має привезти горілку, після
чого потерпілий ОСОБА_4 пішов додому по
горілку. Тобто слідчим не встановлено,
чи приїжджав свідок ОСОБА_12 в період
коли потерпілий ходив додому по
горілку, чи в якийсь інший час. Разом з
тим з показань свідків ОСОБА_9 та
ОСОБА_8, які були оголошені в судовому
засіданні вбачається, що жодна із них в
своїх показаннях не вказує, що
приїжджало таксі та забирало свідка
ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 Крім того, ні
свідок ОСОБА_9, ні свідок ОСОБА_8 у своїх
показаннях не вказують, що з ними була
свідок ОСОБА_10 Крім того, показання
свідка ОСОБА_12 не узгоджуються з
показаннями свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_3
Так з показань свідка ОСОБА_12
вбачається, що коли він забрав ОСОБА_10
та ОСОБА_7 він розвернувся автомобілем
і поїхав по смузі одностороннього руху
по вул.. Грушевського на мікрорайон
Шахтарський, а з показань свідка ОСОБА_7
вбачається, що ОСОБА_12 «здав»назад в
сторону школи № 1 та поїхав в сторону
«Універсаму»по проспекту Перемоги.

Таким чином, досудовому слідству,
шляхом проведення додаткових слідчих
дій необхідно встановити хто і в якій
годині викликав таксі в ніч з 26 на 27
червня 2011 року, коли прибуло таксі, і
якщо прибуло то в яке місце, хто із
компанії їздив на таксі і куди та
шляхом проведення очних ставок між
свідком ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_2,
очних ставок свідками потерпілим
ОСОБА_2 та свідками ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_10, між свідками ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_7 та шляхом проведення
відтворення обстановки та обставин
події із вказаними особами усунути
суперечності в їх показаннях та
перевірити показання вказаних осіб.
Також необхідно перевірити показання
свідка ОСОБА_12 чи дійсно він в той
період працював таксистом, в кого
працював, чи мав ліцензію, на якому
автомобілі працював, чи мав договір з
диспетчерською службою на прийом
викликів від громадян, чи дійсно на
його мобільний номер телефонували
ОСОБА_3, ОСОБА_10 чи ОСОБА_7 і в який час це
було, чи приїжджав ОСОБА_12 на виклик, і в
який час, тощо.

Також під час досудового слідства не
встановлено місцезнаходження
мобільного телефону, який було
викрадено у потерпілого ОСОБА_2, не
встановлено чи здійснювалися вихідні
або вхідні дзвінки із вказаного
телефону після його викрадення.

Таким чином, закриваючи кримінальну
справу відносно ОСОБА_7 слідчий в
основу постанови поклав показання
свідка ОСОБА_10, яка є родичем
підсудного ОСОБА_3, показання свідка
ОСОБА_12, які є суперечливими та такими,
що не узгоджуються з матеріалами
кримінальної справи, зокрема з
показаннями потерпілого ОСОБА_2,
свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та показання
допитаного в якості обвинуваченого
ОСОБА_3, а тому суд вважає, що постанова
про закриття кримінальної справи
відносно ОСОБА_6 є необґрунтованою та
передчасною, а причетність ОСОБА_6 до
вчинення злочину відносно потерпілого
ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3
підлягає додатковій перевірці.

Таким чином, після усунення вказаних
вище суперечностей між показаннями
потерпілого, свідків та обвинуваченого
ОСОБА_3 слідству слід перевірити
обставини, щодо притягнення до
кримінальної відповідальності разом
із ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187 КК України свідка
ОСОБА_6, про які вказує потерпілий
ОСОБА_2 у своєму клопотанні та у своїх
показаннях, які він давав в судовому
засіданні.

Разом з тим, оскільки з показань
потерпілого, показань свідків та
показань підсудного ОСОБА_3 в судовому
засіданні не було встановлено, що на
момент конфлікту разом із вказаною
компанією були присутні будь-які інші
не встановлені досудовим слідством
сторонні особи, тому слідству після
вирішення питання, щодо притягнення до
кримінальної відповідальності за ч. 2
ст. 187 КК України ОСОБА_6 також слід
вирішити питання, щодо правильної
кваліфікації дій ОСОБА_3

Відповідно до ст.281 КПК
України повернення справи на додаткове
розслідування зі стадії її судового
розгляду допускається лише з мотивів
неповноти або неправильності
досудового слідства, якщо вони не
можуть бути усунуті в ході судового
розгляду.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що неповнота і
неправильність досудового слідства не
може бути усунута в судовому засіданні,
а також неможливо усунути суперечності
в показаннях підсудного, потерпілого
та свідків, оскільки необхідно
провести цілий ряд слідчих та
оперативно-розшукових дій, які
неможливо провести судом, а тому дану
кримінальну справу, про обвинувачення
ОСОБА_3 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України суд
повертає прокурору міста
Нововолинська для організації
проведення додаткового розслідування.

Підчас додаткового розслідування слід
виконати слідуючі слідчі дії, які не
можуть бути виконані судом:

1. Шляхом оперативних міроприємств
встановити всіх осіб, що були свідками
та учасниками подій в ніч з 26 на 27
червня 2011 року та допитати цих осіб.

2.Шляхом оперативних міроприємств
встановити місцезнаходження
мобільного телефону, який було
викрадено у потерпілого ОСОБА_2
встановити чи здійснювалися вихідні
або вхідні дзвінки із вказаного
телефону після його викрадення.

3.Провести очні ставки між потерпілим
ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_12, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, між свідками ОСОБА_12 та
свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8, між
свідками ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а
також провести відтворення обстановки
та обставин події з вказаними особами з
метою усунення суперечностей у їх
показаннях.

4.Перевірити показання потерпілого
ОСОБА_2 на причетність до вчинення щодо
нього злочину передбаченого ч. 2 ст. 187
КК України ОСОБА_7 за попередньою
змовою із ОСОБА_3 та вирішити питання
щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 та ОСОБА_3

5.Шляхом проведення додаткових слідчих
дій та оперативних міроприємств
встановити хто і в якій годині викликав
таксі в ніч з 26 на 27 червня 2011 року, коли
прибуло таксі, і якщо прибуло то в яке
місце, хто із компанії їздив на таксі і
куди та шляхом проведення очних ставок
між свідком ОСОБА_12 та потерпілим
ОСОБА_2, очних ставок між потерпілим
ОСОБА_2 та свідками ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_10, між свідками ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_7 та шляхом проведення
відтворення обстановки та обставин
події із вказаними особами усунути
суперечності в їх показаннях та
перевірити показання вказаних осіб.

Також перевірити показання свідка
ОСОБА_12 чи дійсно він в той період
працював таксистом, в кого працював, чи
мав ліцензію, на якому автомобілі
працював, чи мав договір з
диспетчерською службою на прийом
викликів від громадян, чи дійсно в ніч з
26 на 27 червня 2011 року на його мобільний
номер телефонували ОСОБА_3, ОСОБА_10 чи
ОСОБА_7 і в який час це було, чи
приїжджав ОСОБА_12 на виклик.

6.Провести ряд інших необхідних для
збирання доказів
оперативно-розшукових заходів та
слідчих дій.

Керуючись ст. 278, 281, 296 КПК
України, суд,-

постановив:

Кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_3 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України
направити прокурору м. Нововолинська
для проведення додаткового
розслідування.

На постанову протягом семи
діб з дня її винесення сторони можуть
подати апеляції до апеляційного суду
Волинської області через
Нововолинський міський суд.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя

М.
М. Ушаков