Справа № 554/3874/15-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 02.04.2015
2 квітня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, судимого
7 листопада 2006 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 121, 70 КК України на 5 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 8 серпня 2007 року вирок змінено і його засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24 липня 2009 року по відбуттю покарання;
19 серпня 2013 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 850 грн.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
20 серпня 2014 року, приблизно о 12 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних стосунків, які раптово виникли, наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар кухонним ножем у праву частину спини, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колюче-ріжучого поранення спини, що призвело до відкритої хребетно-спинно-мозкової травми з пошкодженням спинного мозку на рівні 8-9-го грудних хребців з порушенням функції нижніх кінцівок та тазових органів, яке утворилось від дії колюче ріжучого предмету і яке згідно висновку судовомедичного експерта № 1612 від 28 листопада 2014 року кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. При цьому він зазначив, що поштовхом і причиною до його скоєння явилось те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Саме по цій причині він чітко не пам`ятає і обставин виникнення конфлікту з потерплим. Щиро кається у вчиненому та просить його суворо не карати. Він також визнав заявлений по справі цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує конкретні обставини справи, характер і тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.
Суд приймає до уваги, що скоєний підсудним злочин є тяжким.
Суд враховує також, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності та засуджувався за вчинення умисних, в тому числі, аналогічних злочинів, судимість за які не погашена в установленому законом порядку, обставини вчинення злочину, характеристику його особи, якій поряд з позитивними якостями властиві схильність до скоєння правопорушень та зловживання алкоголем, що злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки після постановлення попереднього вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2013 року, за яким його засуджено до штрафу в розмірі 850 грн., але до повного відбуття покарання він вчинив новий злочин.
Зважаючи на те, що відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, суд вважає за необхідне призначене за вироком Ленінського районного суду м. Полтави покарання виконувати самостійно.
Оскільки обвинувачений засуджується до покарання у виді позбавлення волі, яке має відбувати реально, то суд з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК та з метою забезпечення виконання вироку вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов потерпілим по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 321, 323 та 324 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.
Строк відбування покарання рахувати з 2 квітня 2015 року. В строк відбування покарання зарахувати час перебування обвинуваченого під вартою, в зв`язку з обранням щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по цій справі з 6 лютого по 1 квітня 2015 року включно.
Вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2013 року, за яким його засуджено до штрафу в розмірі 850 грн., виконувати самостійно.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Стягнути з обвинуваченого на користь держави 6019,07 грн. судових витрат.
Речові докази по справі знищити.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_8