Справа № 495/391/15-к

ВИРОК
03.03.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноосібно судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працююча, не заміжня, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 20.11.2006 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2 , 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
08.02.2011 року Білгород-Дністровським міським судом за ст.ст.185 ч.2,
309 ч.1,70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі;
08.02.2013 року ухвалою Забражського РС Тернопільської області
відповідно до ст. 81 КК України, звільнена умовно-достроково від
відбування покарання на підставі, не відбутий строк 1 рік 1 місяць 2 дня.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28 жовтня 2014 року приблизно о 15:30 годині, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в міському маршрутному автобусі, рейс «Молога», який рухався за відповідним маршрутом по вул. Ізмаїльській у м. Білгород-Дністровський Одеської області, шляхом вільного доступу, таємно викрала з сумки потерпілої ОСОБА_5 гаманець, вартістю 350 гривень, в якому знаходились грошові кошти у сумі 1500 гривень та дві кредитні картки «Приват банку», які вартості не мають, що належать потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинила збиток останній на загальну суму 1850 гривень.
Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилась за власним розсудом.
03 листопада 2014, приблизно о 07 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в міському маршрутному автобусі № 3, який рухався за відповідним маршрутом по вул. Ізмаїльській у м. Білгород-Дністровський Одеської області, шляхом вільного доступу, таємно викрала з сумки потерпілої ОСОБА_6 гаманець, вартістю 380 гривень, в якому знаходились грошові кошти у сумі 2500 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинила збиток останній на загальну суму 2880 гривень.
Після чого з викраденим майном з місця вчинення правопорушення зникла та розпорядилась викраденим майном за власним розсудом.
09.11.2014, приблизно о 09:00 годині, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в міському маршрутному автобусі №2, який рухався за відповідним маршрутом по вул. Кірова у м. Білгород-Дністровський Одеської області, шляхом вільного доступу, таємно викрала з сумки потерпілої ОСОБА_7 гаманець, вартістю 350 гривень, в якому знаходились грошові кошти у сумі 1105 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 та дві кредитні картки «Приват банку», які вартості не мають, які належать потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинила збиток останній на загальну суму 1455 гривень.
Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні винною визнала себе у повному обсязі та цілком підтвердила обставини вчинених нею кримінальних правопорушень, пояснила суду, що 28.10.2014 року, знаходячись в маршрутці рейс « Білгород-Дністровський - Молога» викрала з сумки ОСОБА_5 гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сум 1500 гривень та дві кредитні картки. 03.11.2014 року, знаходячись в маршрутці №3, викрала з сумки ОСОБА_6 гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2500грн. 09.11.2014 року, знаходячись в маршрутці №2, викрала з сумки ОСОБА_7 гаманець, грошові кошти в сумі 1105 грн., паспорт громадянина України, дві кредитні картки. У скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати, враховувати що вона хворіє, запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та розглянути справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують її особистість.
Обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом, дослідженням доказів, які характеризують її особистість. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_4 у інкримінованих їй кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, що скоїла кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, її щире каяття в скоєному, думку потерпілих, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, суд вважає доцільним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд вважає доказаним цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 на 2880грн. та ОСОБА_5 на 1850 грн. матеріальної шкоди, які визнані обвинуваченою ОСОБА_4 та належить стягнути з ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді 2 ( двох ) років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.
Обчислювати строк відбуття покарання ОСОБА_4 з моменту її затримання.
Цивільні позови потерпілої ОСОБА_6 на 2880грн. та ОСОБА_5 на 1850 грн. матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2880 грн., на користь ОСОБА_5 1850 грн. матеріальної шкоди.
Матеріали характеризуючі особистість обвинуваченої ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/391/15-к.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області. Вирок суду відповідно до вимог ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :