Справа № 569/2490/15-к
24 лютого 2015 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Рівненській області підполковника міліції ОСОБА_2 , яке погоджене старшим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -
в с т а н о в и в:
В обґрунтування клопотання зазначив, що на протязі 2011 року службові особи Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА, на виконання бюджетних призначень щодо придбання житла для працівників бюджетної сфери затверджених рішенням Рівненської обласної ради «Про внесення змін до обласного бюджету на 2011 рік» від 22.04.2011 № 256, умисно вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, діючи в порушення вимог ст. 327, ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, ст. 1, п. 32 ч. 1 ст. 43, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, Рішення від 22.04.2011 № 256, прийняли рішення про передачу квартири АДРЕСА_2 , з комунальної власності в державну, яка в подальшому вибула з державної власності та була зареєстрована на фізичну особу ОСОБА_4 , як власника (форма власності приватна), внаслідок чого заподіяли державним інтересам тяжку матеріальну шкоду на загальну суму 430 тис.грн.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Головним управлінням з питань будівництва та архітектури ОДА, в серпні-грудні 2011 року придбано чотири квартири для працівників бюджетної сфери за рахунок коштів бюджету розвитку обласного бюджету (за КТКВ 150101 «Капітальні вкладення» КЕКВ 2121 «Будівництво (придбання) житла») загальною вартістю 1773,00 тис. грн., зокрема: Рівненській ОДА придбано квартиру по АДРЕСА_3 , вартістю 430000,0 грн; прокуратурі Рівненської області придбано квартиру по АДРЕСА_4 , вартістю 448000,0 грн; УСБ України в Рівненській області придбано квартиру по АДРЕСА_5 , вартістю 447000,0 грн; УМВС України в Рівненській області придбано квартиру по АДРЕСА_6 , вартістю 448000,0 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, зі змінами (далі Закон № 280/97-ВР), кошти обласного бюджету та придбане за них майно належить до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, інтереси яких представляє Рівненська обласна рада.
В порушення вимог ч. 1 ст. 60 Закону № 280/97-ВР, умовами договорів купівлі-продажу вищевказаних 4-х квартир (договори від 25.08.2011, 08.12.2011 та 12.12.2011 2 договори) передбачено перехід права власності до Покупця (Головного управління).
Відповідно до ст.ст. 202, 626 ЦКУ укладення договору є правочином, який спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 182 ЦКУ передбачено, що виникнення, перехід права власності та інших речових прав на нерухомі речі підлягають державній реєстрації.
Згідно ч. 4 ст. 334 ЦКУ та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, зі змінами, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
На підставі вищевикладених договорів купівлі-продажу, актів передачі-приймання Комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» здійснило державну реєстрацію прав власності на квартири за Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА, як державну форму власності.
При цьому, Рівненською обласною радою рішень щодо передачі вищевказаних квартир вартістю 1773,0 тис. грн. з комунальної у державну власність не приймались.
Виходячи з вищевикладеного, Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА при укладанні договорів купівлі-продажу квартир за кошти обласного бюджету не враховано вимоги ст. ст. 327, 328 ЦКУ, із змінами, п. 32 ч. 1 ст. 43, ч.ч. 4, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, із змінами, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 № 147/98-ВР, чим нанесено збитки спільній власності територіальних громад сіл, селищ та міст Рівненської області на загальну суму 1 773,00 тис. грн.
В подальшому вищевказані квартири та документи на них, Головним управлінням з питань будівництва, в порушення п. 2 Положення про головне управління з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА, затвердженого розпорядженням голови Рівненської ОДА 30.06.2009 № 237, ч. 1 рішення Рівненської обласної ради від 14.05.2010 № 1603, розпорядження голови Рівненської ОДА від 08.11.2011 № 547, п.п. 20,32 ч.1 ст. 43, без відповідного рішення Рівненської обласної ради, яка діє від імені та в інтересах територіальних громад сіл, селищ, міст області, як передбачено ч.ч. 4, 5 ст. 60 Закону № 280/97-ВР, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 № 147/98-ВР, здійснив майнову операцію щодо об`єктів права комунальної власності, зокрема передав УМВС України в Рівненській області, в особі начальника ОСОБА_5 акт передачі приймання від 30.12.2011 на передачу 2-х кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (загальною площею 60,5 кв.м.).
Крім того, згідно інформації відділу обліку та розподілу житла виконавчого комітету Рівненської міської ради, що на підставі звернення керівництва установи, вказана 2-х кімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_6 зареєстрована як службову квартиру УМВС України в Рівненській області (рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14.02.2012 № 31). Протокол житлово-побутової комісії УМВС (протокол № 1 від 08.02.2012) вказану квартиру, як службову надано колишньому начальникові УМВС ОСОБА_5 .
Таким чином, виходячи з вищевикладеного встановлено, що квартира АДРЕСА_1 фактично належить на спільній власності територіальних громад сіл, селищ та міст Рівненської області, однак незаконно зареєстровані за Головним управлінням з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА, як державну форму власності та передана для УМВС України в Рівненській області.
Доказами, що вказують на вчинення кримінального правопорушення та доказами факту завдання шкоди, завданої кримінальним правопорушенням є акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 від 12.12.2014 № 17-08-06/313, а також документи вилучені у Рівненській ОДА, Департаменті з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА, УЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради, відділі обліку та розподілу житла виконавчого комітету Рівненської міської ради, КП «Рівненському МБТІ», та іншими матеріалами провадження.
У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст. 167 КПК України, та виникла необхідність у забороні розпоряджатися вказаним майно, оскільки є підстави вважати, що дана квартира може бути відчужена, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні цивільного позову та не поверненні його фактичному власнику.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить Державі України в особі Міністерства внутрішніх справ України (в оперативному управлінні управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області).
Згідно ч.1ст.170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону іншої особи, у володінні якої перебуває майно розпоряджатися арештованим майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном застосовуються у випадках, коли їх не застосування може привести до зникнення, втрати, пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч.4 ст.170 КПК України).
Згідно ч.9 п.5 ст.100 КПК України, майно, яке було об`єктом кримінального правопорушення може бути повернуто власнику.
Знаряддя вчинення злочину, як факультативна ознака об`єктивної сторони злочину, являє собою матеріальний предмет, яким безпосередньо завдається шкода в момент вчинення злочину об`єкту кримінально-правового регулювання. При цьому елементом об`єкта складу злочину є предмет злочину, шляхом впливу на який заподіюється істотна шкода об`єкту.
Об`єктом злочину, передбаченого ст. 191 КК України є посягання на майно, яке ввірене або знаходилось у віданні особи.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що вказані квартири є об`єктом посягання зазначеного кримінального правопорушення, та являються предметом правопорушення передбаченого ст. 191 КК України.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане нерухоме майно, яке було об`єктом кримінально протиправних дій, з метою позбавлення МВС України (в оперативному управлінні УМВС України в Рівненській області) можливості тимчасово відчужувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Представник МВС України в судове засідання не з`явився. Його не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши слідчого, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Об`єктом злочину, передбаченого ст. 191 КК України є посягання на майно, яке ввірене або знаходиться у віданні особи.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що вказані квартири є об`єктом посягання зазначеного кримінального правопорушення, та являється предметом правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вищевказане нерухоме майно, яке було об`єктом кримінально-протиправних дій, з метою позбавлення Міністерства внутрішніх справ України тимчасово відчужувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Рівненській області підполковника міліції ОСОБА_2 , яке погоджене із старшим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Рівненської області.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1