Справа № 592/2699/15-к
Провадження № 1-кп/592/213/15
про тимчасове переведення засудженого з колонії до слідчого ізолятора
23 липня 2015 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю потерпілого: ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Суми, який утримується в СІЗО міста Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який тимчасово не навчається та не працює, неодруженого, з неповною середньою освітою, громадянина України, українця, невійськовозобов`язаного,
- засудженого 25.10.2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ст. ст. 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки,
- засудженого 27.01.2014 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 3 (три) місяці, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднана невідбута частина покарання згідно ухвалі апеляційного суду Сумської області від 24.12.2013 року у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, звільненого від відбуванням покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік 6 місяців, ухвалу апеляційного суду Сумської області від 24.12.2013 року виконувати самостійно,
- засудженого 23.09.2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців,
- засудженого 10.02.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків за даним вироком частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2014 року у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 місяців, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 7 місяців,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 155 КК України, -
В провадженні Копаківського районного суду м. Суми знаходиться кримінальне провадження № 592/2699/15-к, провадження № 1-кп/592/213/15 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 155 КК України.
У закритому судовому засіданні прокурор прокуратури м. Суми юрист 3 класу ОСОБА_3 просила клопотання задовольнити та постановити ухвалу про тимчасове переведення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Шосткинської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області (№ 66) до Сумського слідчого ізолятора у зв`язку з розглядом провадження у Ковпаківському районному суді м. Суми.
У закритому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення даного клопотання.
У закритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення даного клопотання.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 42 КПК України обвинувачений також має право брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
Згідно ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Згідно ч. 2 ст. 66 КПК України свідок зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; 2) давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду; 3) не розголошувати без дозволу слідчого, прокурора, суду відомості, які безпосередньо стосуються суті кримінального провадження та процесуальних дій, що здійснюються (здійснювалися) під час нього, і які стали відомі свідку у зв`язку з виконанням його обов`язків.
Згідно ч. 2 ст. 67 КПК України за злісне ухилення від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду свідок несе відповідальність, встановлену законом.
Із змісту ч. 3 ст. 95 КПК України вбачається, що свідок зобов`язаний давати показання слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст. 96 КПК України сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка. Для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка. Свідок зобов`язаний відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань. Свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями.
Із змісту ч. 1 ст. 133 КПК України вбачається, що прокурор під час досудового розслідування має право викликати свідка або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
Згідно ч. 3 ст. 135 КПК України особа, що перебуває під вартою, викликається через адміністрацію місця ув`язнення.
Із змісту п. 1 ч. 1 ст. 138 КПК України вбачається, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є затримання, тримання під вартою або відбування покарання.
Із змісту ч. 2 ст. 327 КПК України вбачається, що прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки осіб шляхом здійснення судового виклику.
Згідно ч. 4 ст. 535 КПК України органи, що виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.
Із змісту п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про тимчасове переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.
Із змісту п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює) , частини першої статті 537 цього Кодексу.
Із змісту ч. 5 ст. 539 КПК України вбачається, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Згідно ст. 90 КВК України у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.
Із змісту п. 31 Інструкції про порядок конвоювання та тримання в судах підсудних (засуджених) за вимогою судових органів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Верховного Суду України, Служби безпеки України від 16.10.1996 року № 705/37/5/17-398 1-3/503/239, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.11.1996 року № 662/1687, який втратив чинність згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 року № 613/785/5/30/29/67/68) , вбачається, що переведення засуджених із виправно-трудових установ (ВТУ) в слідчі ізолятори чи залишення їх в ізоляторах після набуття вироком законної сили здійснюється відповідно до КПК України, КВК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України; ст. 90 КВК України; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України від 21.11.2012 року № 10-1717/0/4-12, -
Перевести засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Шосткинської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області (№ 66) до Сумського слідчого ізолятора у зв`язку з розглядом провадження у Ковпаківському районному суді м. Суми.
Копію ухвали про тимчасове переведення засудженого з колонії до слідчого ізолятора направити начальникові Шосткинської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області (№ 66) , начальникові Сумського слідчого ізолятора для виконання.
Ухвала про тимчасове переведення засудженого з колонії до слідчого ізолятора може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на ухвалу про тимчасове переведення засудженого з колонії до слідчого ізолятора може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: ОСОБА_1