Дата документу: 12.01.2013
Справа № 335/419/13- к
Номер провадження 1-кс/335/93/2013
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2013 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя при секретарі за участю прокурора слідчого підозрюваного захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0002491 від 15.12.2012 року за підозрою
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає м. Київ, АДРЕСА_1, зареєстрований: м. Єнакієве, АДРЕСА_2, розлученого, громадянина України, із неповною вищою освітою, раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 з утриманням у СІЗО м. Запоріжжя арештному домі. Клопотання мотивоване тим, що досудовим слідством встановлено причетність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення що полягало у заволодінні бюджетними коштами на суму більше ніж 1715587 грн. вчинене протягом грудня 2004 травня 2005 року за попередньою змовою з невстановленими особами, відповідальність за вчинене передбачено ч.4 ст.190 КК України. Слідчий вказує, що зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, направлених на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинений злочин відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років. ОСОБА_5 перешкоджає кримінальному провадженню та переховується від органів досудового розслідування. На неодноразові виклики останній до органів досудового слідства не зявився. За відомостями адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС, УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3. В 2008 році, тобто після порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину при будівництві будинку №15 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі, ОСОБА_5 знятий з реєстрації в м. Запоріжжі для переїзду до м. Києва. За відомостями адресно-довідкового відділу УГІРФО ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_5 по Києву та Київській області зареєстрованим не значиться. Місце його проживання та місце роботи в ході досудового слідства не встановлені. Зазначає, що затримали підозрюваного на виконання постанови суду, якою надано дозвіл на затримання та доставлення до суду для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А також те, що перебуваючи на волі буде незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню та приймати заходи щодо знищення документів та речових доказів.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, при цьому зазначив, що вина підсудного цілком підтверджена зібраними доказами, встановлені досудовим розслідуванням обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме зникнути з поля зору органів досудового слідства, переховуватися від суду, спотворити речі та документи, що мають значення для встановлення обставин, незаконно впливати на свідків, продовжити свою злочинну діяльність. Повідомив, що забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а головне попередити вищевказані ризики, застосувавши до останнього більш мякий запобіжний захід не представляється за можливе, просив задоволити внесене клопотання слідчого, застосувати запобіжний захід на строк в шістдесят днів. Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає. Зазначили, що слідчим не доведено наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, підстави вважати про наявність ризиків є неналежними і запобіжний захід є невиправданим. Зазначили, що докази в кримінальному провадженні уже зібрані, свідок, про якого зазначала сторона обвинувачення - помер, підозрюваний не те що переховувався від органів досудового слідства, його взагалі не повідомлено про підозру повісток чи викликів не отримував, вперше про претензії стало відомо в момент затримання. Через що, у разі необхідності просили застосувати менш суровий запобіжний захід особисте зобовязання.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, копії документів, наданих стороною захисту, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України. Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), а тому слідчий суддя, суд має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обовязки, передбачені частиною пятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. При цьому також взято до уваги і те що, на момент розгляду клопотання про взяття під варту доказів належного повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, у звязку з чим і відбулося його затримання, не надано, що безпосередньо спростовує твердження про переховування останнього. Слідчий суддя критично оцінює твердження про можливий тиск на свідків допитаних 2009 року, а також те що підозрюваний може спотворити чи знищити докази, які уже зібрані в ході досудового розслідування. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення. За вище вказаних обставин, вважаю, що запобіганню будь-яких ризиків повязаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання. При цьому береться до уваги можливість підозрюваного постійно знаходитьсь в місці його сьогоднішнього перебування.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-179, 183, 184, 193, 194, ст.ст.196-198, 202, 205, 309, 400 КПК України,

ухвалив:
1. Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково; 2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_5, розлученого, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання; 3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 в строк до 01.03.2013 року обовязки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: 1) що вівторка прибувати до слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 та зявлятися на першу його вимогу; 2) не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) невідкладно повідомити слідчого про місце перебування та в подальшому про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, яка є свідком в кримінальному провадженні №0002491 від 15.12.2012 року; 5) здати на зберігання до Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну; 4. Порушення умов особистого зобовязання має наслідком накладення на підозрюваного грошового стягнення в розмірі до 2 розмірів мінімальної заробітної плати із заміною запобіжного заходу на більш суровий; 5. Виконання ухвали покласти на начальника Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області; 6. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом пяти днів з дня її оголошення; 7. Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та діє до 01.03.2013 року. Слідчий суддя: О.Ю. Бойко