АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/249/15-к Номер провадження 11-кп/786/539/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.286 КК України т.з.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області на вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 26 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець і зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в с.Кочубеївка Чутівського району Полтавської області, освіта середня, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючий, раніше не судимий -

засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції та повідомляти їх про зміну місця проживання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта, у сумі 1180,80 грн.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_8 19.01.2015 р., близько 19.30 год., керуючи автомобілем ВАЗ-210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський від м. Полтави у напрямку м. Харкова по вул. Жовтневій в смт. Чутове Полтавської області, поблизу маркета «Фора», при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, визначеному дорожнім знаком 5.35.1 Правил дорожнього руху, в порушення п.п.12.1,18.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_10 , який рухався зліва направо по ходу руху транспортного засобу, та скоїв на нього наїзд.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 вказаних вимог ПДР України, пішохід ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, крововиливів в м`які тканини голови, перелому кісток основи та склепіння черепа, крововиливів під тверду мозкову оболонку у вигляді темно-червоних блискучих згортків крові, розташованих переважно в задніх та передніх черепно-мозкових ямках справа та зліва, крововиливів по всім базальним та конвекситальним поверхням обох півкуль головного мозку та мозочку, ділянок забою у вигляді дрібно та велико-крапкових крововиливів в речовину головного мозку, розташованих в скроневій та лобних долях лівої півкулі, в лобній та скроневій долях правої півкулі, садна голови, синців лівої нижньої кінцівки, крововиливів в підшкірно-жирову клітковину та м`язи нижніх кінцівок та спини, скалкового перелому лівої малогомілкової кістки, які стосовно живої особи носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Причиною смерті ОСОБА_10 стала відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під оболонки та речовину головного мозку.

В апеляції перший заступник прокурора Полтавської області просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом додаткового покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та постановити новий, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробувальним терміном строком 3 роки та зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну місця проживання.

Вважає, що суд призначаючи мінімальне додаткове покарання не в повній мірі врахував грубий характер допущених обвинуваченим порушень вимог Правил Дорожнього руху, а також тяжкість наслідків, що настали заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть потерпілого.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 звільнений від відбування основного покарання, вважає, що рішення про призначення мінімального додаткового покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, у ній наведених, заперечення проти апеляції обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили вирок суду залишити без зміни, як законний та обґрунтований, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Висновки суду щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, кваліфікація його дій та фактичні обставини справи, встановлені судом ніким з учасників процесу не оспорюються.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд виходив з вимог ст.65 КК України, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких, однак є необережним, а також пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, часткове відшкодування завданої потерпілій шкоди, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, вибачила ОСОБА_8 та просила не позбавляти волі та призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Не оспорюючи вид і розмір основного покарання, визначеного ОСОБА_8 , а також звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України прокурор вважає, що призначаючи додаткове покарання позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік суд припустився помилки, не врахувавши, що автомобіль під його керуванням вчинив наїзд на пішохода, який рухався по нерегульованому пішохідному переході, а також тяжкість наслідків, які настали у виді смерті.

Такі твердження прокурора колегія суддів вважає безпідставними і суперечливими, оскільки сукупність усіх вищенаведених обставин дає підстави для застосування додаткового покарання ОСОБА_8 у визначеному судом розмірі.

З огляду наведеного підстав для скасування вироку не убачається, а апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області залишити без задоволення, а вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 26 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у 3-х місячний строк з моменту проголошення.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3