Справа №1-214/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня
2007 року Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області у складі: головуючого судді Чабаненка В.О., при секретарі - Шрейтер CO., з участю
прокурора - Калусенко В.В.

розглянувши в судовому засіданні м.
Лубни кримінальну справу відносно :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина У країни,
освіта середня-спеціальна, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
обвинуваченого в скоєні злочину , передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального висновку ОСОБА_1 обвинувачується органом досудового
слідства, в тому, що він 16 лютого 2006 року наказом командира військової
частини А1414 № 33 був звільнений з лав Зборених Сил України за п. 85 пп.
"в" (за станом здоров"я) Положення про проходження військової
служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Смл України та
направлений для зарахування на військовий облік до Лубенсько-Оржицького ОМВК
Полтавської області.

З березня 2006 року старший сержант запасу ОСОБА_1 на підставі заяви,
отримував пенсію у Лубенсько-Оржицькому ОМВК Полтавської області за вислугою
років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших осіб". На початку березня 2006 року
ОСОБА_1 звернувся до Лубенсько-Оржицького ОМВК з заявою про призначення йому
надбавки на утримання непрацездатних членів сім"ї - сина ОСОБА_2, 1997
року народження, в порядку ст. 16 п. "а" Закону України "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ".

При призначенні зазначеної надбавки ОСОБА_1 письмово було роз"яснено,
що право на її отримання він має за умови, що не працює та не займається
підприємницькою діяльністю. Крім того, йому було роз"яснено, що в разі
його працевлаштування він зобов'язаний в триденний термін повідомити про це
пенсійний відділ військового комісаріату для зняття цієї надбавки. Про це
ОСОБА_1 написав відповідну заяву - зобов'язання від 06.03.2006 року.

15 травня 2006 року ОСОБА_1 аналогічним чином написав нову
заяву-зобов"язання до Лубенсько-Оржицького ОМВК для продовження виплати
надбавки на непрацездатного члена сім'ї.

В подальшому, згідно наказу від 04.08.2006 року № 158к директора Лубенської
філії ЗАТ "НВП "РАЙЗ АГРО" підсудного ОСОБА_1 було прийнято на
роботу вантажником, а згідно наказу від 06.03.2007 року його було звільнено з
роботи за власним бажанням.

З метою продовження отримання вказаної вище надбавки про
своє працевлаштування підсудний ОСОБА_1 до Лубенсько-Оржицького ОМВК протягом
2006-2007 років не повідомляв.

Таким чином, на підставі вказаних вище заяв ОСОБА_1 з 01.09.2006 року по
31.03.2007 року незаконно отримував надбавку на одного непрацездатного члена
сім'ї згідно ст. 16 п. "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб начальницького і

рядового складу органів
внутрішніх справ", згідно
довідки Полтавського обласного військового комісаріату за цей період він
отримав вказану надбавку в сумі 1298, 5 грн.

Дії ОСОБА_1, що виразилися в заволодінні чужим майном, а
саме державними коштами в сумі 1298,5 грн. (шахрайство), суд кваліфікує за ст.
190 ч.1 КК України

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та
звернувся до суду з усною та письмовою заявою в якій просить звільнити його від
кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити на підставі
Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року, так як він вчинив
злочин вперше і має на утриманні сина ОСОБА_2, якому не виповнилося 18 років та
являється інвалідом 2-ї групи.

Прокурор з
заявою погодився, проти застосування до ОСОБА_1 амністії не заперечує.

На підставі ст. 6 п.4 КПК України кримінальна справа не може бути порушена,
а порушена кримінальна справа підлягає закриттю внаслідок акта амністії.

09.06.2009 р.
набрав чинності Закон України "Про амністію" від 19.04.2007 р.

Встановлено, що підсудний ОСОБА_1 злочин скоїв до
прийняття Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року, має
неповнолітню дитину сина ОСОБА_2- ІНФОРМАЦІЯ_2народження, що підтверджується
копією свідоцтва про народження дитини та являється інвалідом другої групи.

Відповідно
до ст.1 п . "б", "є" Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007 року звільняються від покарання у вигляді
позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з
позбавленням волі, особи, засуджені за умисні злочини, за які за законом
передбачено покарання менш сурове, ніж позбавлення волі на строк не більше
п'яти років, та за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено
покарання менш сурове, ніж позбавлення волі на строк не більше 10 років, які не
позбавлені батьківських прав, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років та
являються інвалідами 1-ї, 2-ї та 3-ї групи.

Заслухавши
підсудного, прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про
те, що до підсудного ОСОБА_1 слід застосувати акт амністії на підставі Закону
України "Про амністію" від 19.04.2007 року, так як він скоїв злочин
невеликої тяжкості,має сина ОСОБА_2, якому не виповнилося 18 років та являється
інвалідом другої групи.

Керуючись ст.1 п. "б", "є" Закону
України "Про амністію" від 19.04.2007 року, ст. 44 КК України, ст.6
п. 4 КПК України ,

ПОСТАНОВИВ :

Звільнити ОСОБА_1
від кримінальної відповідальності заст. 190 ч.1 КК України.

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ст.
190 ч.1 КК України закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області
протягом 7 діб з моменту її винесення.