Дата документу Справа № 322/643/14-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 322/643/14-к
№ пров. 11-кп / 778/ /376/15 Головуючий в 1-й інст. - ОСОБА_1
Категорія - ст. 185,ч.3 ККУ Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

25 березня 2015 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за апеляцією заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 ,

на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області, мешканця АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

- 10.06.2008 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ст. 321, ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі; звільненого 27.05.2011 року за відбуттям строку покарання;

- 14.02.2014 року тим же судом за ч.1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання відбуто;

- 20.08.2014 року тим же судом за ст.ст. 185, ч.2; 75; 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1року позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку суду від 20 серпня 2014 року остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК україни звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжним заходом щодо засудженого залишено особисте зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 638, 82 гр.

Вирішена доля речових доказів.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_7 визнаний судом винним в крадіжках чужого майна за наступних обставин.

На початку травня 2014 року близько 15-00 годин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 заснув після вживання спиртних напоїв, взяв ключи, за допомогою яких проник у гараж на території вказаного домоволодіння, звідки, діючи повторно, таємно викрав бензопілу "Solo-610 VA" вартістю 1400 гривень, що належала ОСОБА_9

17 серпня 2014 року близько 14-00 години ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, прийшов на територію того ж домоволодіння з метою забрати свої речі з літньої кухні, в якій, побачивши електрокавоварку "Сатурн ST- СМ7092", під впливом раптово виниклого умислу, діючи повторно, таємно викрав її, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 365,50 гривень.

В своїй апеляції заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_8 , не заперечуючи фактичних встановлених судом обставин самого злочину, викладених в судовому вироку, та правильності кваліфікації дій засудженого, вважає його незаконним в частині призначеного йому покарання, посилаючись на те, що, призначивши покарання ОСОБА_7 за частинами 2 та 3 ст. 185 КК України, суд в порушення закону, не призначив йому остаточне покарання за ч.1 ст. 70 КК України, призначивши його лише за ч.4 ст. 70 КК України, крім того, вважає, що остаточне покарання ОСОБА_7 призначено судом без належного урахування даних про особистість засудженого, який раніше двічі судимий за корисливі злочини, нові аналогічні злочини вчинив в період відбування покарання у вигляді громадських робіт за попереднім вироком суду ( епізод від травня 2014 року), другу крадіжку - за три дні до вироку суду від 20.08.2014 року, що, на думку прокурора, свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, крім того, суд в своєму вироку належним чином не мотивував застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, тому просить вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ст.ст. 185, ч.2; 3; 70, ч.1 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, вирок суду від 20.08.2014 року постановити виконувати самостійно.

Заслухавши доповідь судді по справі, доводи прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення засудженого, який заперечує проти її задоволення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що суд в судовому засіданні правильно встановив фактичні обставини, за яких ОСОБА_7 заволодів майном потерпілого ОСОБА_9 , належним чином оцінив їх в своєму вироку і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно і поєднане з проникненням в інше примішення. Висновки суду в цій частині випливають з матеріалів кримінального провадження, які за згодою обвинуваченого та інших учасників судового процесу у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися і ніким з учасників судового процесу не заперечуються.

В той же час, обираючи щодо ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України прийняв до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, в тому числі його ставлення до скоєного, часткове відшкодування заподіяної шкоди, характеристику за місцем проживання, дійшовши висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, але при цьому, призначивши ОСОБА_7 покарання за кожним епізодом обвинувачення, суд першої інстанції не призначив йому остаточне покарання за цим вироком за правилами ч.1 ст. 70 КК України, тому вирок в цій частині підлягає відповідній зміні.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 за даним вироком покарання, то вони не є слушними, враховуючи конкретні обставини вчинених ним злочинів, відсутність тяжких наслідків, думки потерпілого, тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України є в даному випадку доцільним і достатнім для його виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання змінити.

За ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України залишити йому покарання, яке призначено йому судом першої інстанції, у вигляді 1 року та 3 років позбавлення волі відповідно.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за даним вироком у вигляді трьох років позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст. 70 КК України новим покаранням поглинути строк покарання, призначений ОСОБА_7 за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.08.2014 року, і остаточно призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 1 рік.

В решті вирок Новимиколаївського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий:

Судді: