Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А копія:
20 квітня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2015 року,
з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката: ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити в частині призначення покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та на підставі ст.69 КК України, пом`якшити йому призначене покарання за цей злочин, а також в частині стягнення з нього судових витрат за проведення судових експертиз.
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2015 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.3 ст.185; ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на два роки; за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на три роки; за ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на два роки п`ять місяців. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання ОСОБА_5 - у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2012 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк три роки чотири місяці. Судом також було вирішено питання щодо речових доказів та стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме: за проведення судово-товарознавчих експертиз НДКЦ при УМВС України в Рівненській області 245 грн. 70 коп., 196 грн. 56 коп., 196 грн. 56 коп., 245 грн. 70 коп., 294 грн. 84 коп.; за проведення судових трасологічних експертиз 391 грн. 02 коп., 393 грн. 12 коп.; за проведення судової дактилоскопічної експертизи 442 грн. 26 коп. і всього стягнуто з ОСОБА_5 на користь НДКЦ при УМВС України в Рівненській області 2405 грн. 94 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 покликається на суворість призначеного йому покарання. Зазначає, що вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдану злочинами шкоду, хворіє вірусним гепатитом «Ц» та є ВІЛ-інфікованим, а тому є підстави для призначення йому менш суворого покарання.

За вироком суду, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий, за вчинення корисливих злочинів, приблизно о 01 годині 15 хв. у нічний час 06 квітня 2014 року, перебуваючи на вул. Дворецькій, 116 в м.Рівне, повторно, шляхом розбиття лівого бокового скла автомобіля марки «Volkswagen Passat В5» д.н.з. НОМЕР_1 , проник в автомобіль, який належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Kenwod 1056» вартістю 150 грн. 40 коп., чим завдав потерпілому майнової шкоди. Однак з причин що не залежали від його волі не здійснив всіх дій, які вважав необхідними для вчинення злочину до кінця, так як був затриманий працівниками СІЗО м. Рівне. Також, приблизно о 12 год. 00 хв. 16 червня 2014 року ОСОБА_5 , перебуваючи в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , шляхом віджиму вхідних дверей, проник до кладової, яка належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав велосипед марки «Ocean» вартістю 1032 грн. 85 коп., дриль марки «Eurotek 107 IS» вартістю 386 грн. 57 коп. та кутову шліфувальну машинку (болгарка) марки «Интерскол УШМ - 125/900» вартістю 632 грн. 31 коп., чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2051 грн. 73 коп. Крім того, приблизно о 01 год. 00 хв. 12 серпня 2014 року у нічний час, перебуваючи біля АЗС №5 «Окко», що за адресою м.Рівне вул. Шухевича, 18а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, скориставшись відсутністю спостереження за ним, шляхом пошкодження замка, проник в салон автомобіля ВАЗ -2106, д.н.з. НОМЕР_2 , звідки викрав магнітолу «Favorit КСА -0026», вартістю 243 грн. 60 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вищевказану суму.

Заслухавши суддю-доповідача, прохання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про відмову в її задоволенні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.3 ст.185; ч.2 ст.185 КК України, грунтуються на сукупності зібраних у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказах. Докази, якими суд обгрунтував свій висновок про вчинення ними кримінальних правопорушень, є належними та допустимими.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185; ч.3 ст.185; ч.2 ст.185 КК України є вірною і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як роз`яснено у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання » (зі змінами, внесеними згідно з постановою від 10 грудня 2004 року №18, від 12 червня 2009 року №8 та від 06 листопада 2009 року №11) згідно зі ст. 69 КК призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_5 , підстав для застосування щодо нього вимог ст. 69 КК України не знайшов. Не навів таких і в апеляційній скарзі сам обвинувачений. При призначенні ОСОБА_5 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначив йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України, що на думку колегії суддів, буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, новий умисний злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2012 року (т.1 а.с. 220-221). За таких обставин, підстав для застосування ст.69 КК України колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Прохання та доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну вироку в частині стягнення з нього судових витрат за проведення судових експертиз, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вони не узгоджуються з вищезазначеною нормою процесуального закону.

Підстав для зміни вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її ухвалення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач: підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

З оригіналом згідно: суддя-доповідач: ОСОБА_1