Справа № 11-а 429-2007 р. Головуючий
у 1-й інстанції Слюсаренко О.В.
КК України Доповідач РишковаН.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2007 року Колегія суддів судової
палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської
області в складі:

головуючого
судді - Червоненка В.Я.,

суддів - Ришкової Н.М.,
Ковальової Н.М.,

з участю
прокурора -Литвиненка О.О.,

засудженого -ОСОБА_1,

захисника -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні
кримінальну справу за апеляціями з доповненнями засудженого ОСОБА_1 та
громадського захисника ОСОБА_2 на вирок місцевого Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Херсона, громадянина
Украйни, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимого:

та

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,, уродженця м. Щастя Жовтневого
району Луганської області, громадянина України, , , не працюючого, проживаючого
АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України не судимого,

-визнано
винними у скоєні злочину, передбаченого ч 2 ст. 185 КК України, та засуджено до
позбавлення волі :

-ОСОБА_1- строком на ТРИ роки з відбуванням покарання в
кримінально-виконавчій установі;

-ОСОБА_4-.
строком на ТРИ роки .

Ца підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням терміном на два роки .

На підставі ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_4 не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої
системи , повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи та
періодично з'являтися на реєстрацію .

Міру запобіжного заходу в відношенні ОСОБА_4 - тримання
під вартою- змінено на підписку про невиїзд та звільнено засудженого з під
варти в залі суду.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь Херсонської обласної психіатричної лікарні за
проведення експертизи 270 грн.80 коп.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 -тримання під
вартою - залишено без змін до вступу вироку в закону силу. В строк відбування
покарання ОСОБА_1 зарахований час перебування під вартою з 24.08.2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_5 в рахунок
відшкодування матеріальних збитків 40 грн.

По справі
вирішена доля речових доказів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 визнано винними та засуджено за те , що за попередньою
змовою між собою, 24.08.2006 року, біля 13 години 20 хвилин, перебуваючи на
пероні залізничного вокзалу ст. Херсон, викравши з кишені брюк, умисно таємно
заволоділи майном потерпілої ОСОБА_5, а саме , мобільним телефоном Соні Еріксон
230 І вартістю 499 грн., чохлом до мобільного телефону вартістю 40 грн., та
сім- картою вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходилося 31 грн., чим завдали
потерпілій матеріальні збитки в розмірі 620 грн.

В апеляціях з
доповненнями:

-засуджений ОСОБА_1 вказує, що інкримінований йому злочин не вчиняв, його
вина у вчинені злочину у співучасті з ОСОБА_4 недоказана., вважає, що ОСОБА_4
обмовив його. Суд також не взяв до уваги показання ОСОБА_4 в суді, а також його
останнє слово , де він заперечував його, ОСОБА_1, участь у скоєнні злочину .На
його думку показання потерпілої ОСОБА_5, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
працівників міліції , та інших не доказують його вину у вчиненні злочину , як і
відсутність на телефоні його відбитків відповідно висновкам експертизи. Також ,
на його думку, в ході досудового слідства допущені порушення вимог ст. 22 КПК
України щодо всебічного , повного та об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

В допові гннях до апеляції посилається на те , що суд
вручив йому копію вироку на українській мові , тоді як він просив вести судовий
процес на російській мові. Вважає , що суд при розгляді справи порушив вимови
кримінально -процесуального закону так як потерпілу не попередив про кримінальну
відповідальність за дачу суду неправдивих свідчень, та без поновлення судового
слідства допитав її після виступу прокурора в дебатах. Ставить під сумнів
вартість викраденого телефону та вважає непідтвердженою вартість сім-карти -50
грн., чохла -40 грн. та знаходження на чипі 31 грн. Не погоджується з ціною
позову , яку вважає завищеною , вказує, що його клопотання про проведення
експертизи з метою встановлення вартості викраденого , залишилися без
задоволення. Речові докази , на його думку , незаконно передали потерпілій до
закінчення розгляду справи .

Просив суд застосувати до нього адміністративну відповідальність,
звільнивши від кримінальної, зняти з нього рецидив злочину , пом"як шити
покарання , зменшивши строк покарання з врахуванням стану здоров'я , так як має
хворе серце, переніс два інфаркти міокарда;

-громадський захисник ОСОБА_2 також вважає

недоведеною вину ОСОБА_1 в здійсненні злочину. Вважає ,
що за

крадіжку
мобільного телефону вказаної
вартості передбачена

адміністративна , а не кримінальна відповідальність .Просила суд
застосувати до ОСОБА_1 адміністративну відповідальність , врахувати стан
здоров'я засудженого , який страждає хворобою серця , переніс два інфаркти,
його

сімейний
стан та ведення нормального способу життя, та скоротити
призначений йому судом строк покарання .

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_1 та його
громадського захисника ОСОБА_2, які підтримали вимоги , викладені в апеляціях з
доповненнями , останнє слово ОСОБА_1 , в якому просив по.лякшити йому покарання
за станом здоров»я, або звільнити від кримінальної відповідальності, думку
прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим , та просив
залишити його без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій, судова колегія вважає, що апеляції з доповненнями засудженого ОСОБА_1
та громадського захисника ОСОБА_2 задоволенню підлягають частково з слідуючих
підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який він
засуджений, ґрунтуються на зібраних у справі й досліджених у судовому засіданні
доказах.

Зокрема, на показаннях потерпілої ОСОБА_5, яка показала, що 24.08.2006 року
на пероні вокзалу ст. Херсон ОСОБА_4 штовхнув її , а інший чоловік , взявши за
стегна , віддвинув в сторону , після чого вона виявила відсутність мобільного
телефону , який знаходився в задній кишені штанів. З сестрою стали
переслідувати цих чоловіків , та затримали з допомогою міліції ОСОБА_4, який
вказав , де заховав мобільний телефон .Телефон з сім картою їй було повернуто .

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду показали, що 24.08.Оброку, під час
несення служби у складі автопатруля, отримали повідомлення, що дівчина
переслідує чоловіка, який викрав у неї мобільний телефон. За вказівкою дівчат
затримали ОСОБА_4, який разом з іншим чоловіком викрав мобільний телефон. В той
же день був затриманий і інший, причетний до крадіжки чоловік.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 24.08.06 року він був
присутнім при вилученні мобільного телефону , який знаходився на металевій
планці під дахом гаражу , розташованого АДРЕСА_2. Місце знаходження телефону
було вказане ОСОБА_4., який при цьому пояснив , що він разом з ОСОБА_1 викрав
вказаний телефон у дівчини на вокзалі .Під час переслідування його потерпілою
сховав викрадений телефон у вказане місце .

З показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається , що 24.08.2006 року,
після отримання повідомлення про викрадення на вокзалі мобільного телефону, за
вказаними потерпілою прикметами затримали ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_12 показав, що 24.08.06 року під час чергування
у складі оперативної групи на ст. Херсон, в чергову частину були доставлені
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_4 розповів , як викрав мобільний телефон
разом з ОСОБА_1 на пероні вокзалу , та де заховав його під час переслідування .

З протоколу огляду та вилучення від 24.08.06 р. вбачається, що на
металевому листі гаражу біля будинку АДРЕСА_3 був виявлений та вилучений
мобільний телефон Соні Еріксон 230-1 в корпусі синього кольору,При цьому
ОСОБА_4пояснив , при яких обставинах він разом з ОСОБА_1 викрав його на пероні
вокзалу ст.. Херсон
24.08.2006 року ( а.с. 12-14).

Вказаний телефон був долучений до справи в якості речового доказу ( а.с.
36), таі переданий потерпілій для зберігання ( а.с. 37).

При пред'явлення для впізнання від 2.08.06 року потерпіла
ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_4 та ОСОБА_1, як осіб, які викрали в неї мобільний
телефон 24.08.2006 року (а.с. 39, 41)..

При відтворенні обстановки та обставин події ( а.с. 45-49)ОСОБА_4 розказав
та показав , як він вчинив злочин разом з ОСОБА_1 24.08.2006 року.

Оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції
правильно кваліфікував скоєне ОСОБА_4. та ОСОБА_1 за ч.2 ст.185 КК України як
таємне викрадення чужого майна , вчинене за попередньою змовою групою осіб ,
для ОСОБА_1 також, вчинене повторно.

ОСОБА_3 , який давав в ході досудового слідства послідовні свідчення про
співучасть у злочині ОСОБА_1 , в судовому засіданні змінив свої показання , та
показав , що злочин вчинив сам. Суд обґрунтовано поставився критично до даних
показань засудженого , та в основу вироку поклав його показання в ході
досудового слідства , як такі , що узгоджуються з добутими доказами по справі.
В судовому засіданні позиція засудженого ОСОБА_1 про те , що він не вчиняв
злочину , та ОСОБА_4 обмовив його, була предметом розгляду , та не знайшла
свого підтвердження .

ОСОБА_1 в своїх показаннях також не заперечував факт знайомства з ОСОБА_4.
24.08.2006 року на пероні вокзалу ст. Херсон , та затримання його працівниками
міліції . Йому відомо про вилучення у ОСОБА_4 після затримання мобільного
телефону.

Аналіз наведених доказів, узятих у їх сукупності дав
підстави суду зроЗити правильний висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні
злочину за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а його доводи , викладені в апеляції
щодо порушення вимог ст. 22 КПК України про всебічне , повне та об'єктивне
дослідження всіх обставин справи, заперечення своєї вини та не врахування
показань свідка ОСОБА_4 в суді, є безпідставними. Дізнання чи досудове слідства
у всякому визнаються однобічними і неповними , коли не були допитані певні
особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для
підтвердження чи спростування обвинувачення, коли необхідність дослідження тієї
чи іншої обставини випливає з нових даних встановлених при розгляді справи в
суді.

При апеляційному розгляді справи підстав вважати , що судове слідство по
даній кримінальній справі було проведено однобічно і неповно , колегією суддів
не встановлено .

Підстав звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності та наявності в
його діях адміністративного правопорушення колегія суддів не вбачає, так як
сума викрадено перевищує 525 грн. При визначенні того, чи є те чи інше діяння ,
вчинене після 1 січня 2006 року , караним у кримінальному порядку чи є
адміністративним правопорушенням та кваліфікації цих діянь слід виходити з того
, що неоподаткований мінімум доходів

громадян встановлено на 2006 рік в розмірі 175 грн.(175 грн.хЗ= 525 грн.).

В доповненнях до апеляції ОСОБА_1 посилається на те , що суд вручив йому
копію вироку на українській мові , тоді як він просив вести судовий процес на
російській мові. Вказані обставини не знайшли свого підтвердження в процесі
апеляційного розгляду справи. Відповідно протоколу судового засідання після
роз'яснення йому прав , ОСОБА_1 заявив , що українську мову розуміє , клопотань
про ве~ення судового процесу на російській мові не заявляв, як і інші учасники
процесу.

Безпідставними є і посилання апелянта на порушення вимог кримінально
-процесуального закону про допит потерпілої після виступу прокурора в дебатах
без поновлення судового слідства. Відповідно протоколу судового засідання до
судових дебатів суд перейшов після допиту потерпілої ОСОБА_5 яка була
попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України (а.с.213),
та дослідження матеріалів справи .

В доповненнях до апеляції (а.с.241) ОСОБА_1 ставить під сумнів вартість
викраденого. Проте , вартість мобільного телефону та стартового пакету
підтверджена довідкою на аркуші справи 5 . Що стосується вартості викраденого
чохла -40 грн. , яку він ставить під сумнів , то в судовому засіданні ОСОБА_1
цивільний позов на вказану суму визнав повністю (а.с.213). Дані про залишення
без задоволення заявлених ним клопотань про проведення експертизи з метою
встановлення вартості викраденого , в протоколі судового засідання відсутні.

Колегія суддів також не вбачає порушень кримінально-процесуального
законодавства при поверненні речового доказу-мобільного телефону потерпілій в
ході досудового слідства до вирішення справи в суді, що передбачено ч.3 ст. 79
КПК України.

В якості обтяжуючої покарання ОСОБА_1 обставини при винесені вироку судом
правильно враховано рецидив злочину, так як він має непогашену судимість за
вчинені за вироком Херсонського обласного суду 10.09.1996 року злочини , не
тотожні злочину , за який він засуджений вироком Суворовського райсуду Херсонської
області від 11.12.2006 року .

Тому вимоги апелянта та захисника ОСОБА_2 в цій частині не підлягають
задоволенню.

Разом з тим , судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_1 не
дотримані вимоги ст. 65 КК України, відповідно яким суд призначає покарання ,
враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та обставини , що
пом'якшують покарання . Так, вчинений ОСОБА_1 злочин відноситься до злочинів середньої
тяжкості, потерпілій повернуто викрадений мобільний телефон з сім-картою.
Відповідно медичним документам (а.сі 11-113) ОСОБА_1 переніс інфаркти міокарду
,з приводу чого проходив курси лікування , страждає на хворобу серця, позитивно
характеризувався (а.с.88) Вказані обставини не враховані судом першої інстанції
при призначенні покарання ОСОБА_1 За вказаних обставин колегія суддів вважає
призначене йому покарання судом першої інстанції занадто суворим .Тому вирок
суду підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_1 покарання , а апеляційні
вимоги ОСОБА_1та захисника ОСОБА_2 про пом"якшення покарання підлягають
задоволенню.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли
безумовне скасування вироку, не виявлено.

Керуючись ст.ст.
365,366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляції з доповненнями засудженого ОСОБА_1 та захисника
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок місцевого Суворовського районного суду м. Херсона
від 11 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині призначеного покарання .
Призначити ОСОБА_1 за ч.2 ст.185КК України покарання у виді позбавлення волі
строком на один рік з поміщенням засудженого до кримінально- виконавчої
установи.

В решті вирок залишити без змін .