У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого-судді

Редьки А.І.

суддів

Шевченко Т.В., Заголдного В.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 листопада
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь
у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду
Волинської області від 24 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1.

Вироком Луцького
міськрайонного суду Волинської області від
6 лютого 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше неодноразово судимого,
востаннє 4 березня 2004 року і звільненого 21 червня 2005 року
умовно-достроково на 7 місяців 5 днів,

засуджено за ч.2 ст.289 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Ухвалою
Апеляційного суду Волинської області від 24 квітня 2007 року вирок щодо
ОСОБА_1. змінено: на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування
покарання з випробуванням і іспитовим строком 2 роки та покладено обов'язки, передбачені
п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України. Також з вироку виключено додаткове покарання
у виді конфіскації майна.

ОСОБА_1
засуджено за те, що 6 грудня 2006 року о 21 год., перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, зайшов на територію 5-ї електропідстанції Луцького
тролейбусного депо, що по вул.Карпенка-Карого у м.Луцьку, незаконно заволодів
автомобілем “Мерседес-609” вартістю 50000 грн., який належить потерпілому
ОСОБА_2.

У касаційному
поданні прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_1. та
направити справу на новий апеляційний розгляд. Посилається, що
необґрунтованість застосування ст.75 КК України, що потягло призначення ОСОБА_1
покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

Заслухавши
доповідача - суддю Шевченко Т.В., обговоривши доводи касаційного подання та
перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що воно не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про
доведеність винуватості ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованого злочину та
кваліфікація дій засудженого є правильними і не оспорюються в касаційному
поданні.

Зі змісту вироку
видно, що, призначаючи покарання ОСОБА_1, суд урахував характер і ступінь
тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, взяв до уваги дані про
особу засудженого, який щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю
злочину.

Разом з тим,
усупереч вимогам ст.65 КК України, судом першої інстанції не були враховані
інші обставини, що пом'якшують покарання ОСОБА_1., зокрема, що він має на
утриманні двох неповнолітніх дітей, негативних наслідків в результаті вчинення
злочину не настало, злочин засуджений скоїв внаслідок збігу важких сімейних
обставин.

Враховуючи
наведене, апеляційний суд дійшов
обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_1. без ізоляції від
суспільства та застосував ст.75 КК України, звільнивши його від відбування
покарання з випробуванням та поклавши на нього відповідні обов'язки.

Таким чином, при
перевірці справи не виявлено передбачених ст.398 КПК України підстав для
призначення справи до розгляду касаційним судом з повідомленням осіб,
зазначених ст.384 КПК України.

Керуючись
ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити
у задоволенні касаційного подання прокурора.

С у д д і :

Редька А.І. Шевченко
Т.В. Заголдний В.В.