У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного
В.В. і Пошви Б.М.

розглянувши в судовому засіданні 22 листопада
2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою представника
потерпілого - адвоката ОСОБА_1 на вирок
Житомирського районного суду Житомирської області від 30 січня 2007 року, яким
засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

неодноразово
судимого, останнього разу -

21 грудня
1998 року за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 144 КК України

на шість
років шість місяців позбавлення волі,

звільненого
27 липня 2001 року на підставі

ст. 6
Закону України “Про амністію”,

не
відбутий строк два роки 3 місяці 25 днів

замінено
на умовний з іспитовим строком два роки,

за ст. 124 КК України на два роки виправних
робіт з відрахуванням із заробітку 15 відсотків в доход держави,

установила:

Суд визнав
ОСОБА_2 винуватим у тому, що він 14 серпня 2005 року у стані сп'яніння біля
магазину “Вітекс” по вул. Леніна у с. Барашівка Житомирського району, бажаючи
захистити себе і дружину ОСОБА_3 від насильства з боку нетверезих ОСОБА_4 та
інших осіб, які намагалися незаконно вдертися до зачиненого магазину, при цьому
розбили скло у дверях, спровокували бійку, під час якої побили ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, дістав з багажника власного автомобіля “ВАЗ-2104” молоток і,
перевищуючи межі необхідної оборони, наніс ним удар ОСОБА_5 по голові, чим
заподіяв йому тяжке тілесне ушкодження.

Ухвалою
Апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2007 року вирок залишено
без зміни.

У своїй
касаційній скарзі представник потерпілого - адвокат ОСОБА_1 просить скасувати вирок і ухвалу, а справу -
направити на новий судовий розгляд. Твердить, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, в діях ОСОБА_2 є склад злочину, передбаченого ч. 1
ст. 121 КК України, оскільки потерпілий ОСОБА_5 будь-яких протиправних дій щодо
ОСОБА_2 не вчиняв. Зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст.
377 КПК України не дав відповіді на доводи його апеляції.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали кримінальної
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Винуватість
ОСОБА_2 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому при
перевищенні меж необхідної оборони, доведена сукупністю доказів, які були
предметом судового дослідження.

Як
убачається з показань засудженого на досудовому слідстві і в суді, під час
конфлікту, що виник після закінчення робочого дня біля магазину, де його
дружина працювала продавцем, нетверезі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інші особи,
які вимагали відчинити їм магазин, повалили його на землю і всі разом почали
бити руками і ногами по голові і тулубу. Коли ж він почув крики дружини про
допомогу, вивільнився, підбіг до автомобіля, що стояв поряд, дістав з багажника
молоток і, розмахуючи їм у юрбі, ударив ОСОБА_5 по голові. Ці свої показання
ОСОБА_2 підтвердив на відтворенні обстановки і обставин події.

Аналогічними
були показання свідка ОСОБА_3.

За словами
свідків - очевидців ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, конфлікт розпочала
група хлопців, які поводилися зухвало, розбили вікно в магазині, на зауваження
ОСОБА_2 нанесли йому серію ударів руками і ногами, коли ж вийшла продавець,
вони почали бити її, а засуджений вирвався з натовпу, взяв з машини предмет,
розмахуючи яким перед собою, ударив ОСОБА_7 і ОСОБА_5

Ці та інші докази
у справі, у тому числі показання потерпілого ОСОБА_5, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ті дані, які містяться у протоколі огляду місця
події, висновках судово-медичних експертиз про виявлення у ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 легких, а у ОСОБА_5 - тяжкого
тілесного ушкодження, дали суду підстави для висновку про вчинення ОСОБА_2 злочинних дій, які за своїми ознаками
утворюють склад злочину, передбаченого ст. 124 КК України.

Покарання
ОСОБА_2 призначене у відповідності з вимогами закону.

Будь-яких
даних про упередженість суду або невиконання ним норм КПК України, які були б
підставою для зміни або скасування судових рішень, не виявлено.

Колегія
суддів не знаходить підстав для призначення справи до касаційного розгляду з
обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Ураховуючи
наведене та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити представнику
потерпілого - адвокату ОСОБА_1 у задоволенні касаційної скарги.

Судді:

Заголдний
В.В. Редька А.І. Пошва Б.М.