АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/41/15 Справа № 415/6906/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підсудного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-4 КК України, за апеляцією прокурора ОСОБА_7 , який приймав участь у розгляді справи, на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цією постановою кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благовещенка Алтайського краю РФ, громадянина України, що має вищу освіту, одружений, раніше не судимий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

направлено прокурору м. Дніпродзержинська для організації додаткового розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у наступному.

Відповідно до наказу виконуючого обов`язки начальника головного управління юстиції в Дніпропетровській області № 390-к від 10 березня 2010 року, ОСОБА_6 призначений на посаду завідувача державною установою - Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою.

Так, у червні 2012 року ОСОБА_6 , працюючи на посаді завідувача Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, будучи нотаріусом та особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, як керівник державної установи, знаходячись у своєму робочому кабінеті № 1, розташованому за адресою: вул. Медична, 3, м. Дніпродзержинськ, здійснюючи свою професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, за укладання та нотаріальну реєстрацію договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП Промислове будівництво, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , за відсутності згоди власника вказаного підприємства ОСОБА_8 на продаж статутного капіталу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з використанням наданих йому повноважень одержав неправомірну вигоду в сумі 800 грн. та 300 доларів США, 5 750 грн., 90 000 грн. та 1 000 доларів США від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були зацікавленими в терміновому укладенні та нотаріальній реєстрації вказаного вище договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі.

19 червня 2012 року, приблизно о 18-12 год. ОСОБА_9 , знаходячись в робочому кабінеті № 1 завідувача Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 , передав останньому неправомірну вигоду в сумі 800 грн. та 300 доларів США за подальше укладання та нотаріальну реєстрацію договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП Промислове будівництво, зареєстрованого по АДРЕСА_2 .

21 червня 2012 року, приблизно о 18-10 год. ОСОБА_9 , знаходячись в робочому кабінеті № 1 завідувача Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 , передав останньому неправомірну вигоду в сумі 5750 грн. за укладання та нотаріальну реєстрацію договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП Промислове будівництво, зареєстрованого по АДРЕСА_2 .

22 червня 2012 року, приблизно о 16-30 год. ОСОБА_9 , знаходячись в робочому кабінеті № 1 завідувача Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 , передав останньому неправомірну вигоду в сумі 90 000 грн. та 1 000 доларів США (7992,5 грн. за даними НБУ станом на 22.06.12) за укладання та нотаріальну реєстрацію незаконного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП Промислове будівництво, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , що надає змогу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зареєструвати право власності на вказане підприємство.

ОСОБА_6 , у свою чергу, в обмін на вказану неправомірну вигоду, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 до нього з проханням посвідчити договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП Промислове будівництво ніколи не звертався, за відсутності згоди продавця ОСОБА_8 завірив печаткою нотаріуса та своїм підписом договір купівлі-продажу у статутному капіталі ПП Промислове будівництво від 22 червня 2012 року та вніс вказані дані у нотаріальний реєстр, завершивши таким чином свій злочинний умисел.

22 червня 2012 року, о 16-40 год. злочинну діяльність ОСОБА_6 було викрито та припинено працівниками міліції та прокуратури.

Органами досудового слідства ОСОБА_11 обвинувачується в отриманні нотаріусом неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду або в інтересах третьої особи, тобто за ч. 3 ст. 368-4 КК України.

Направляючи кримінальну справу для проведення додаткового розслідування, суд посилався на неповноту досудового слідства, яка не може бути усунута судом в ході судового розгляду справи.

Так, суд дійшов висновку про те, що на підставі наданих суду доказів, винести вирок буде неможливо. Суд першої інстанції вказує на те, що об`єктивних даних та достовірних фактів, тобто таких доказів, які можуть бути використані як беззаперечні докази вини ОСОБА_6 в отриманні неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду або в інтересах третьої особи, тобто за ч. 3 ст. 368-4 КК України, суду надано не було та в судовому засіданні не встановлено. При цьому, з позиції суду, можливість отримання доказів на підтвердження вини або невинуватості ОСОБА_6 повністю не вичерпано. На переконання суду першої інстанції, матеріали справи не містять суб`єктивної сторони злочину у вигляді прямого умислу та корисливого мотиву підсудного. Разом з тим, суд першої інстанції посилався й на те, що обвинувачення ґрунтується зокрема й на тих на доказах, які неможливо визнати допустимими, оскільки останні зібрані з порушенням норм кримінально-процесуального закону, що перешкоджає встановленню фактичних обставин справи.

В апеляції прокурор просить постанову суду скасувати та направити справу на судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду зі стадії судового слідства. Свої вимоги прокурор обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однобічністю та неповнотою судового слідства, суттєвими порушеннями вимог кримінально-процесуального закону. На думку прокурора, факт наявності в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого злочину за результатами судового розгляду кримінальної справи знайшло своє повне та об`єктивне підтвердження. Прокурор вважає, що суд не надав належної оцінки доказам у справі та необґрунтовано дійшов висновку про необхідність її повернення прокурору. Крім того, прокурор посилається й на те, що суд першої інстанції порушив порядок судового розгляду. Так, прокурор зазначає, що суд, повернувшись з нарадчої кімнати, до якої видалився для ухвалення вироку, відновив судове слідство та при цьому, в порушення вимог ст. 326 КПК України, не виніс відповідну постанову та, відповідно, не зазначив для додаткового дослідження яких доказів останнє відновлюється. Разом з тим, посилання суду на процесуальні дії, які необхідно виконати під час додаткового розслідування, прокурор розцінює критично, оскільки проведення останніх, на його думку, не зумовлено необхідністю.

В запереченнях на апеляцію підсудний ОСОБА_6 , не погоджуючись з позицією прокурора, просить апеляцію залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Підсудний вказує на те, що доводи прокурора спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. На думку ОСОБА_6 , обвинувачення відносно нього ґрунтується на суперечливих та неузгоджених між собою доказах, які є сумнівними та не дають підстави вважати останнього винним у вчиненні інкримінованого йому злочинного діяння. Крім того, підсудний, погоджуючись з судом першої інстанції, також вказує на необхідність проведення додаткових процесуальних дій, з метою встановлення фактичних обставин справи.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, що підтримує державне обвинувачення у суді апеляційної інстанції, який підтримав апеляцію прокурора, що приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, думку підсудного, який заперечував проти задоволення апеляції та просив постанову суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи в межах апеляції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 281 КПК України повернення справи для додаткового розслідування за мотивами неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 368 КПК України (в редакції 1960 року), однобічним або неповним визнається досудове і судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи. Досудове і судове слідство у всякому разі визнається однобічним і неповним коли не були досліджені документи та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування від 11 лютого 2005 р. № 2 (далі за текстом Постанови), повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду, на підставі ст. 281 КПК України, допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів (ст. 280 КПК України).

Згідно з п. 13 Постанови, у такому рішенні має бути обґрунтовано висновок про наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування і може бути зазначено, які слідчі дії необхідно провести під час нього.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, постановивши рішення про направлення справи на додаткове розслідування, порушив вищевказані вимоги закону, а тому доводи прокурора заслуговують на увагу.

Так, обґрунтовуючи рішення про повернення справи для провадження додаткового розслідування, суд першої інстанції, зокрема, посилався на відсутність доказів на підтвердження вини підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочинного діяння.

Разом з тим, в постанові суд не зазначив підстави неможливості усунення вказаного недоліку в ході судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 66 КПК України (в редакції 1960 року), особа, яка провадить дізнання, слідчий, прокурор і суд в справах, які перебувають в їх провадженні, вправі викликати в порядку, встановленому цим Кодексом, будь-яких осіб як свідків і як потерпілих для допиту або як експертів для дачі висновків; вимагати від підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян пред`явлення предметів і документів, які можуть встановити необхідні в справі фактичні дані; вимагати проведення ревізій, вимагати від банків інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб у порядку та обсязі, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Виконання цих вимог є обов`язковим для всіх громадян, підприємств, установ і організацій.

З огляду на те, що суд не посилався на обставини, що перешкоджають вчиненню ним дій, передбачених ст. 66 КПК України (в редакції 1960 року), визнати правильними його висновки неможливо.

Крім того, обґрунтовуючи необхідність повернення справи на додаткове розслідування, суд вказав й на те, що матеріали справи містять недопустимі докази, тобто такі, що зібрані з порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

З такими твердженнями колегія суддів також погодитись не може.

Згідно з вимогами ст. 67 КПК України, суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується

на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, виходячи з вимог закону, приймаючи рішення за результатами розгляду справи, суд, за наявності підстав може визнати ті або інші докази недопустимими, відкинути їх та навести у судовому рішення відповідні мотиви.

При цьому, повернення справи на додаткове розслідування за наявності недопустимих доказів, законом взагалі не передбачено.

За таких обставин, визнати обґрунтованим рішення суду першої інстанції колегія суддів не може.

Враховуючи викладене, наведені в оскаржуваній постанові суду підстави повернення справи на додаткове розслідування не можна вважати такими, які неможливо усунути в ході судового розгляду справи.

З огляду на те, що рішення про повернення справи на додаткове розслідування постановлено судом з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, а висновки суду про необхідність повернення справи для проведення додаткового розслідування з мотивів неповноти досудового слідства є безпідставними, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію прокурора слід задовольнити, постанову суду першої інстанції належить скасувати, а справу - повернути на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати наведене й розглянути справу по суті з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, та, дослідивши усі надані сторонами обвинувачення і захисту докази, дати їм у сукупності відповідну оцінку і прийняти законне та обґрунтоване рішення у справі.

На підставі викладеного й керуючись п. 15 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України та ст. ст. 365, 366, 367, 370, 379 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи, задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року відносно ОСОБА_6 скасувати та направити кримінальну справу на новий судовий розгляд.

Судді апеляційного суду :
____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3