Справа № 342/56/13- к
Провадження № 11/779/23/2014
Категорія ч.3 ст.358 КК України (в ред.2001р.)
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2014 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Городенківського районного суду від 20 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , який має вищу освіту, одружений, непрацюючий, на утриманні неповнолітня дитина, раніше судимий 17.10.2006р. Ленінським районним судом за ч.3 ст.307 КК України, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 3 роки, громадянин України, -

засуджений за ч.3 ст.358 КК України (в ред. 01.09.2001р.) на 2 (два) місяці арешту, на підставі ст.49 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

За ч.4 ст.190 КК України ОСОБА_7 виправдано.

Цивільний позов ОСОБА_8 » залишено без розгляду. Позов АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_7 задоволено частково. Постановлено стягнути із ОСОБА_7 на користь АТ«Дель Банк» 223 603 грн. 26 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він використав завідомо підроблений документ.

Так, ОСОБА_7 14.12.2006 року з метою отримання кредиту у Івано-Франківській філії Акціонерного комерційного банку «Золоті-Ворота», на даний час перейменованого на філію Публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота» подав працівникам філії підроблену довідку на своє прізвище, про розмір отримання доходів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Міжрайагротехсервіс» за період часу з червня 2006 року по листопад 2006 року на суму 28 800 грн., в якій були зазначені неправдиві відомості про його доходи. 20.12.2006 року працівники філії банку не підозрюючи, що дана довідка про доходи підроблена, оформили кредитний договір №02/57ф про надання ОСОБА_7 споживчого кредиту в розмірі 21 300 євро.

Також 24.01.2008 року підсудній ОСОБА_7 звернувся в Івано-Франківську філію ТзОВ «Український промисловий банк» на даний час ПАТ «Дельта Банк», про надання йому споживчого кредиту в сумі 202 тисячі гривень. З метою отримання кредиту він умисно, пред`явив працівникам банку фіктивні дані про доходи, а саме довідку про заробітну плату з місця роботи, в якій вказано, що ОСОБА_7 перебуває на посаді директора ПП «Проект-Захід» і отримує заробітну плату в сумі 13 000 гривень. Однак фактично, заробітна плата ОСОБА_7 склала 700 грн. В результаті чого 24.01.2008 року ОСОБА_7 уклав кредитний договір № 29-014/ФК-08 з ТзОВ «Український промисловий банк», на підставі якого отримав споживчий кредит в сумі 202 тисячі гривень.

В зміненій апеляції прокурор вважає вирок суду в частині засудження його за ч.3 ст.358 КК України незаконним з підстав неправильного застосування кримінального закону. Вважає, що суд повинен був закрити провадження за цим обвинуваченням та звільнити винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 7-1, 11-1 КПК України (в редакції 1960 року).

Просить вирок суду в цій частині скасувати , а провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляцію в зміненому вигляді, засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які не заперечили апеляцію прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирок суду в частині виправдання ОСОБА_7 за ч.4 ст.190 КК України ніким не оскаржується , а тому апеляційному перегляду не підлягає.

Що стосується вироку суду в частині засудження винного за ч.3 ст.358 КК України та подальшого звільнення його від відбування призначеного покарання, то апеляція прокурора з цього приводу є обгрунтованою.

Як слідує з матеріалів справи, вказаний злочин був вчинений 24.01.2008 року і строк давності притягнення до кримінальної відповідавльності закінчився 24.01.2011 року, оскільки вчинене є злочином невеликої тяжкості.

За таких умов, суд першої інстанції, розглядаючи справу у 2013 році, тобто за межами строку давності, був зобов`язаний вирішити питання звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, як про це вказано у п.5 7-1 та 11-1 КПК України (в редакції 1960 року).

Однак, суд це питання не обговорював та постановив вирок із призначенням покарання, що слід визнати порушенням процесуального закону.

Відповідно до ст.376 КПК України (в редакції 1960 року) апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені ст.ст. 7-1, 11-1 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває справу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 367 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора в зміненому вигляді задовольнити.

Вирок Городенківського районного суду від 20 листопада 2013 року в частині засудження ОСОБА_7 за ч.3 ст.358 КК України (в редакції 01.09.2001р.) скасувати, а провадження в справі за цим обвинуваченням закрити.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2