Справа № 1-587/2011
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2013 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Метелешко О.В.,

при секретарі Кравченко Н.П.,

з участю прокурора Григоренко Л.Ю.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2,

провівши у відкритому судовому засіданні розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, працюючого водієм в таксі, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно предявленого обвинувачення, ОСОБА_3 20 червня 2008 року, приблизно в 08 годин 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, розпочав рух заднім ходом по підїзній дорозі у дворі напроти 5-го під'їзду буд. № 30-А по вул. Сєрова в напрямку від буд. № 32 у бік буд. № 28 в м. Києві.

У той час, позаду автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, по підїзній дорозі у дворі напроти 5-го під'їзду буд. № 30-А по вул. Сєрова, зліва направо та дещо під кутом (в напрямку від автомобіля) відносно траєкторії руху автомобіля рухалась пішохід ОСОБА_2, яка була повернута заднє-правою поверхнею тіла до даного автомобіля.

Під час руху водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху України: п. 10.1. ПДР України: "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 10.9. ПДР України: "Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб."

Порушення вищевказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_3 виразилось в тому, що він керуючи технічно справним автомобілем RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, розпочав рух заднім ходом, перед цим не звернувся за допомогою до інших осіб та не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки пішоходу ОСОБА_2, яка в той час рухалась позаду даного автомобіля.

Продовжуючи небезпечний рух, ОСОБА_3 скоїв наїзд задньою частиною свого автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 на заднє-праву поверхню тіла пішохода ОСОБА_2, від чого остання впала на підїзду дорогу і отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 681/И від 03.12.2009 року, пішохід ОСОБА_2 в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження : «забійна рана 1-го пальця лівої кисті; переломи 1 та 5 п'ясних кісток лівої кисті; перелом правої сідничної кістки», які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров'я).

Дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_3, котрий порушив вимоги п. п. 10.1, 10.9. Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи відносно нього у звязку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Підсудний ОСОБА_3 також прохав суд звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу закрити у звязку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи відносно нього у звязку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. Потерпіла ОСОБА_2 заперечила щодо задоволення клопотання.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи до двох років, або арешт до шести місяців, або обмеженням волі до трьох років з позбавленням права керування транспортними засобами до трьох років або без такої, і тому, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, становить три роки.

ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, 20 червня 2008 року, а отже з часу скоєння злочину минуло понад три роки.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що з моменту порушення кримінальної справи ОСОБА_3 перебував би у розшуку, від слідства та суду не переховувався, а тому підстав для переривання строку давності у даному випадку немає.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 залишити без розгляду, залишивши за нею право звернутися до суду в порядку відповідного судочинства.

Потерпілій ОСОБА_2 судом розяснено наслідки звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, зокрема, що стосується заявленого цивільного позову.

Долю речових доказів у справі вирішено, відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 49 КК України, п. 5 ч. 1 ст. 71, ст. 111, 282 КПК України 1960 року,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку з закінченням строку давності, а провадження у справі закрити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3, підписка про невиїзд, скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 залишити без розгляду, залишивши за нею право звернутися до суду в порядку відповідного судочинства.

Речові докази у справі, а саме: автомобіль НОМЕР_2, що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_3 залишити у його власності;

взуття та плащ ОСОБА_2, що на зберіганні в камеру схову Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києва повернути ОСОБА_2

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7 діб з часу її проголошення.

Суддя