Справа №: 1-91/2011
Провадження №: -
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Пулика В.В.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

прокурора Попадинець О.В.,

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця Російської Федерації, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого -

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.342 ч.2,345 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обовязків; умисно заподіяв працівникам правоохоронного органу побої та легкі тілесні ушкодження у звязку з виконанням цими працівниками службових обовязків.

Злочин скоєно при наступних обставинах.

23 січня 2011 року близько 01 години 20 хвилин оперуповноважені сектору карного розшуку Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області лейтенант міліції ОСОБА_5 та лейтенант міліції ОСОБА_6 згідно розпорядження №2 виконуючого обов'язки начальника Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 20.01.2011 року з метою попередження вчинення злочинів рухались у цивільному одязі, зі зброєю та спецзасобами по проспекту Незалежності в місті Долина і у дворі багатоквартирного житлового будинку №10 побачили біля автомобіля марки «ВАЗ-21099» білого кольору трьох осіб чоловічої статі, один з яких був нахиленим до водійських дверцят вказаного транспортного засобу.

З метою попередження вчинення злочину та встановлення особи останніх працівники правоохоронного органу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підішли до цих осіб, одним з яких виявився ОСОБА_4, представились працівниками міліції і попросили пояснити мету їхнього перебування біля транспортного засобу у такий пізній час. ОСОБА_4 став відходити в сторону, однак ОСОБА_6 перегородив йому шлях відступу, у зв»язку з чим ОСОБА_4, виражаючись нецензурними словами, став наносити ОСОБА_6 удари руками по тілу, спричинивши останньому фізичний біль.

В цей момент один з невстановлених попереднім слідством осіб кинув ОСОБА_4 невстановлений слідством предмет і разом стали втікати від працівників міліції, а ОСОБА_6 з метою їх затримання побіг за ними, наздогнав ОСОБА_4 і долаючи фізичний опір останнього, затримав його.

ОСОБА_4 з метою уникнення затримання попросив допомоги іншої невстановленої слідством особи, який втікав першим і повернувшись назад, вчинив активні фізичні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності працівника правоохоронного органу ОСОБА_6 - наніс останньому декілька ударів руками і ногами в ділянку голови і тулуба, спричинивши фізичний біль.

В результаті неправомірних дій невстановленої органом досудового слідства особи ОСОБА_6 відпустив ОСОБА_4 і від отриманих ударів впав на землю, а ОСОБА_4 разом з невстановленою попереднім слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, стали наносити лежачому на землі працівнику правоохоронного органу ОСОБА_6 удари ногами в різні ділянки тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження та фізичний біль.

Долаючи опір ОСОБА_4 і невстановленої слідством особи, працівник міліції ОСОБА_6 піднявся із землі, схопив ОСОБА_4 за одяг, затримавши останнього, однак ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа нанесли ОСОБА_6 удар в ділянку голови та декілька ударів руками по тілу, спричинивши працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій лобній ділянці та ділянці правої кисті, і стали втікати.

В цей час до місця події прибув начальник СКР Долинського РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_7, на зустріч якому бігли ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, який попередив останніх, що він є працівником міліції і затримав ОСОБА_4.

Останній, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи перешкодити законній діяльності працівника правоохоронного органу, став вириватись від ОСОБА_7, вчинив працівнику правоохоронного органу активний фізичний опір, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді подряпини по тильній поверхні лівої кисті, саден в ділянці лівого передпліччя та по тильній поверхні правої кисті.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, вказавши, що в суботу 22.01.2011 року близько 24 години він на автомобілі марки «ВАЗ 21099» зеленого кольору номерний знак НОМЕР_1 приїхав в диско-бар «Дизель» в с.Лисовичі Стрийського району Львівської області. Він був один. В барі випив соку, а потім приблизно 50 грам горілки та одне пиво. Коли вийшов на вулицю близько 00 годині 20 хвилин, до нього підійшов знайомий ОСОБА_2, який запропонував поїхати в м.Долина Івано-Франківської області на зустріч до дівчат.

Вони вдвох на вищевказаному автомобілі поїхали в м.Долина Івано-Франківської області, за вказівкою ОСОБА_2 він зупинив автомобіль біля будинків і вони пішли назустріч дівчатам, які мали вийти до них.

По дорозі ОСОБА_2 комусь дзвонив з мобільного телефону, в тому числі і дівчині на ім'я Марина. Біля одного з будинків, звідки мала вийти Марина з подружкою, вони зупинились і до них підійшов знайомий ОСОБА_2. Було близько 01 години. Вони розмовляли приблизно 5-10 хвилин і в цей момент до них підійшли двоє або троє чоловік в цивільному одязі, які одразу підійшли до ОСОБА_2 і знайомого останнього і між ними почалась словесна суперечка, яка переросла в бійку.

Він перебував в стані алкогольного сп»яніння і події розвивалися так швидко, що він не чув, що незнайомці у цивільному одязі представлялися працівниками міліції.

Він злякався і став втікати.

Його стали переслідувати, він впав і на нього накинулись двоє мужчин, яким він став чинити опір, думаючи, що останні є бандитами. Наміру вчинити будь-які протиправні дії проти працівників міліції не мав, не було для цього підстав.

Чинив опір незнайомцям, можливо наніс останнім тілесні ушкодження, однак зрозумів, що його затримали працівники міліції тоді, коли йому скрутили руки і по розмові стало зрозумілим, що він вчинив опір працівникам правоохоронного органу.

Відшкодував потерпілим збитки в повному обсязі, кається у вчиненому, просить суворо не карати його.

Потерпілі ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судовому засіданні вказали, що їх показання, дані в ході попереднього слідства, є правдивими, просили суворо не карати підсудного, який вибачився перед ними, відшкодував завдані їм матеріальні та моральні збитки в повному обсязі.

За клопотанням підсудного суд визнає недоцільним проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду проти цього не заперечують, підсудний визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, просить суд не допитувати свідків по даній справі і не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеною вину підсудного у вчиненні злочину, правильною кваліфікацію його дій:

-за ст.342 ч.2 Кримінального кодексу України, оскільки він вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обовязків;

-за ст.345 ч.2 Кримінального кодексу України, оскільки він умисно заподіяв працівникам правоохоронного органу побої та легкі тілесні ушкодження у звязку з виконанням цими працівниками службових обовязків.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину та його особу: те, що він щиросердечно розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував потерпілим завдані злочином збитки, останні просять суворо не карати підсудного.

Щире каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих злочином збитків суд визнає обставинами, які помякшують покарання підсудного; обставинами, які обтяжують покарання підсудного, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного спяніння та вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Вчинення підсудним ОСОБА_4 злочину у звязку з виконанням потерпілими службового обовязку не може визнаватися обтяжуючою покарання підсудного обставиною, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою злочинів, передбачених ст.ст.342 ч.2,345 ч.2 КК України.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудним злочину, обставин, які помякшують його покарання та його особи: він позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілі просять суворо не карати підсудного, суд вважає за необхідним призначити підсудному покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах, установлених у санкції ч.2 ст.342 та ч.2 ст. 345 КК України.

Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при управлінні МВС України в Івано-Франківській області заявлено вимогу про відшкодування витрат в сумі 1191,40 гривень, затрачених на проведення судових криміналістичних експертиз згідно додатків до висновків експерта: № 23/1519 від 17 лютого 2011 року (а.с.130), № 23/1520 від 17 лютого 2011 року (а.с. 144), № 23/1267 від 10 лютого 2011 року (а.с.153).

Суд вважає, що вимоги Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України в Івано-Франківській області, заявлені в ході досудового слідства, про відшкодування витрат в сумі 1191,40 гривень за надані експертні послуги підлягають до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст.93 КПК України, судові витрати, які складаються із сум, виданих або які мають бути видані експертам, спеціалістам, покладаються на засуджених.

Потерпілим по справі ОСОБА_6 в ході попереднього слідства заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного 9000 гривень моральної (немайнової) шкоди та 1126,30 гривень матеріальної шкоди; потерпілим по справі ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного 7000 гривень моральної (немайнової) шкоди; в ході судового розгляду справи потерпілі просили залишити без розгляду їх позовні вимоги, оскільки підсудний добровільно відшкодував їм завдані злочинними діями матеріальні та моральні збитки, тому позовні вимоги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід залишити без розгляду.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним:

- за ст.342 ч.2 Кримінального кодексу України та покарати обмеженням волі на строк 1 (один) рік;

- за ст.345 ч.2 Кримінального кодексу України та покарати обмеженням волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.70 Кримінального кодексу України, остаточно визначити покарання засудженому ОСОБА_4 шляхом часткового складання призначених покарань - 1 (один) рік 2 (два) місяці обмеження волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 тримання під вартою залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 26 січня 2011 року, часу затримання його за підозрою у вчиненні злочину, зарахувавши йому строк попереднього ув»язнення у строк покарання за правилами частини 1 статті 72 Кримінального кодексу України: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України в Івано-Франківській області витрати в сумі 1191 (одну тисячу сто девяносто одну) гривню 40 копійок за надані експертні послуги (УКД Івано-Франківської області код 25574765 МФО 836014 р/р 0165 банк одержувач УКД Івано-Франківської області для НДЕКЦ при УМВС).

Речові докази(т.с.1,а.с.89): ліхтарик, запальничку, сумочку з набором предметів, а саме: спеціально зігнутими і розплесканими куском дроту та двома цвяхами, двома саморобними предметами, металічним чотирьохгранним ключем з рухомою ручкою та перехідником, ключем зі сточеними зубцями,п»ять слідів пальців рук, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Долинської міжрайпрокуратури Івано-Франківської області, куртку та мікроволокна, які знаходяться в НДЕКЦ при УМВС в Івано-Франківській області передати Долинському міжрайпрокурору до виділених із кримінальної справи в окреме провадження матеріалів кримінальної справи по факту вчинення невстановленими особами опору працівникам правоохоронного органу та нанесення останнім тілесних ушкоджень (т.с.2,а.с.218).

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: