Справа № 159/3147/15-к
Провадження № 1-кп/159/173/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 26 червня 2015 року

Ковельський міськрайонний суду Волинської області в складі :

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000166 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненого повторно за таких обставин : на початку лютого 2015 року, знаходячись у вбиральні на АЗС «Укрнафта», що в м. Ковель по вул. Володимирській, 133 знайшов, чим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку на автомобілі марки «RENAULT Scenic», р.н.з НОМЕР_1 , перевіз за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав з метою збуту. В подальшому 16.02.2015 близько 20 години 40 хвилин, діючи з корисливих спонукань і керуючись метою збагачення, знаходячись неподалік магазину «Даринка», що по вул. Володимирській в м. Ковель Волинської області, за грошову винагороду в сумі 300 гривень продав, чим незаконно збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залучався працівниками міліції до проведення оперативної закупки на підставі Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, частину вказаної особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,0707 г., яку близько 21 годині 00 хвилин того ж дня останній передав працівникам міліції.

Крім цього, він, діючи з корисливих спонукань і керуючись метою збагачення, 24.03.2015 о 18 годині 24 хвилини, знаходячись неподалік будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , за грошову винагороду в сумі 300 гривень повторно продав, чим повторно незаконно збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (анкетні дані змінено) частину вказаної особливо небезпечної психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,0947 г., яку близько 18 години 40 хвилин того ж дня останній передав працівникам міліції.

Крім цього, він, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з корисливих спонукань і керуючись метою збагачення, 01.04.2015 близько 17 години 20 хвилин повторно перевіз на належному йому автомобілі марки «RENAULT Scenic», р.н.з НОМЕР_1 , з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , частину вказаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,18 г., де за грошову винагороду в сумі 1200 гривень повторно продав, чим повторно незаконно збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (анкетні дані змінено), який вказану психотропну речовину близько 17 годині 40 хвилин того ж дня передав працівникам міліції.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 03.04.2015 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

28.05.2015 слідчим суддею Ковельського міськрайонного суду строк дії запобіжного заходу продовжено до 26.06.2015 включно.

Під час судового провадження прокурором заявлено клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, яке мотивовано збереженням існування ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають у можливості обвинуваченим продовжити протиправну поведінку в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та ухилитись від суду, у зв`язку з наявність закордонного паспорту.

Заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечують проти продовження дії саме такого запобіжного заходу, однак просять врахувати наявність неповнолітньої дитини та особи похилого віку, яка перебуває під опікою обвинуваченого, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку:

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Зокрема п. 1 та п. 5 ч.1 даної статті передбачає такі ризики, як можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому особу обвинувачується.
Одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт, який в силу ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується.
Виконуючи вимоги законодавства судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який в силу ст..12 КК України є тяжкими злочинами за який передбачено покарання понад шість років позбавлення волі.
Встановлені під час досудового розслідування ризики можливого ухилення від суду та продовження протиправної поведінки в сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин продовжують існувати.
Враховуючи особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проживає разом з мамою, здійснює опіку над інвалідом ІІ групи, має тісні соціальні зв`язки із неповнолітньою дитиною та надає їй допомогу, суд вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у виді домашнього арештуіз покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які забезпечать належну поведінку обвинуваченого під час судового провадження.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі особистого зобов`язання, суд не вбачає, оскільки він не мінімізує ризик можливого залишення території України.

Встановлюючи період, протягом якого обвинувачений повинен залишатись за місцем проживання, враховую необхідність виконання ним батьківських обов`язків, інтереси особи, яка перебуває під опікою обвинуваченого.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 193-194 КПК України, -
У Х В АЛ И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із встановлення заборони залишати житло по АДРЕСА_2 в період доби з 23.00 год вечора до 07.00 год. ранку.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
· не відлучатись із м.Ковеля без дозволу прокурора або суду;

· прибувати за кожним викликом до суду;

· не спілкуватись з особами, які вживають наркотичні та психотропні речовини.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, під арештом в якому обвинувачений перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.
Ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Ковельському МВ УМВС України у Волинській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту її постановлення, а саме до 24 серпня2015 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧА: ОСОБА_1