Справа № 577/3240/13-к
Провадження № 1-кп/577/240/13
Конотопський міськрайонний суд
в складі: головуючого судді
законного представника
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Конотоп
кримінальне провадження за
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Сарнавщина Конотопського району
Сумської області, українця,
громадянина України, освіта базова
середня, не одруженого , не працюючого ,
мешканця АДРЕСА_1, зареєстрованого на
АДРЕСА_2, раніше судимого 20.02.2004року
Конотопським міськрайонним судом за
ст. ст.187 ч2,69 КК України до 5 років
позбавлення волі з конфіскацією майна;
24.11.2010 р Конотопським міськрайонним
судом за ст. ст.395 КК України до 2
місяців арешту; 27.05.2013р Конотопським
міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК
України до 1 року обмеження волі,
відбуває покарання у Конотопському ВЦ
- у вчиненні злочинів, передбачених
ст.186 ч.2,ст.309 ч.1 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_1 разом з особою,
матеріали відносно якої виділені в
окреме провадження, в квітні 2013 року в
м. Конотоп Сумської області повторно
відкрито викрав чуже майно за
попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_1 в жовтні 2012 року
незаконно придбав , виготовив та
зберігав наркотичний засіб без мети
Злочини було скоєно при таких
Обвинувачений ОСОБА_1 на початку
жовтня 2012 року в денний час на
смітнику, на АДРЕСА_2,неподалік від
місця свого проживання, знайшов
дикорослу рослину коноплі, яку приніс
додому і, усвідомлюючи, що рослини
коноплі є наркотичними, а його дії
незаконними, відділив листя від
стебла, висушив їх, подрібнив та почав
незаконно зберігати, з метою
особистого вживання шляхом паління,
без мети збуту. Частину коноплі він
вжив шляхом паління, а частину
зберігав для подальшого вживання без
мети збуту. 25 травня 2013 року
працівниками Конотопського MB УМВС
України в Сумській області з
добровільної письмової згоди ОСОБА_1,
під час огляду його речей у нього було
виявлено та вилучено паперовий згорток
з сухою подрібненою речовиною зеленого
кольору рослинного походження, яка
згідно висновку судової хімічної
експертизи № 468 від 28.05.2013 року є
особливо небезпечним наркотичним
засобом - канабісом загальною вагою 9,38
Крім того, ОСОБА_1,будучи раніше судимий
за ст. 187 та ст. 185 КК України, разом з
особою, матеріали відносно якої
виділені в окреме провадження, 8 квітня
2013 року близько 16 години, перебуваючи
на вул.Пушкіна в м. Конотоп, зустріли
знайому ОСОБА_2, у якої був мобільний
телефон і вона слухала музику з нього .
ОСОБА_1 та особа, матеріали відносно
якої виділені в окреме провадження,
попередньо домовившись між собою,
вирішили заволодіти телефоном ОСОБА_2
З цією метою, розраховуючи на те, що
ОСОБА_2-молода дівчина і не буде чинити
їм опір, особа, матеріали відносно якої
виділені в окреме провадження -ОСОБА_4,
попросив у потерпілої телефон
зателефонувати, а, коли остання його
дістала з кишені, ОСОБА_1 вихопив
мобільний телефон «Нокіа 2600», вартість
якого згідно висновку експерта № 281 від
16.05.2013 року становить 165 гривень з
картою пам»яті 2Гб, вартістю 60 гривень з
рук ОСОБА_2 і вони удвох, незважаючи на
вимоги ОСОБА_2 повернути їй телефон,
відпихнули її і покинули місце
вчинення злочину, маючи намір
розпорядитися викраденим у власних
цілях. В результаті цих протиправних
дій потерпілій ОСОБА_2 заподіяно
матеріальних збитків на суму 225
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочинів
, передбачених ст.186 ч.2,ст.309 ч.1 КК
України доведена : визнанням
обвинуваченим своєї вини за ч. 1 ст. 309 КК
України, показаннями потерпілої,
свідків та письмовими доказами.
Оцінюючи надані і досліджені докази,
дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309
КК України -незаконне придбання ,
виготовлення та зберігання
наркотичного засобу без мети збуту та
за ч. 2 ст. 186 КК України- відкрите
викрадення чужого майна за
попередньою змовою групою осіб,
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 309 КК України, визнав повністю і
показав, що на початку жовтня 2012 року
на 1пр.Пушкіна в м. Конотопі, неподалік
від місця проживання, знайшов
дикорослу рослину коноплі, яку приніс
додому, відділив листя від стебла,
висушив їх, подрібнив і зберігав з
метою особистого вживання шляхом
паління, без мети збуту. Частину
коноплі він вжив шляхом паління, а
частину зберігав для подальшого
вживання. 25 травня 2013 року працівниками
міліції у нього було виявлено та
вилучено зазначену коноплю. З вагою
згодний. У вчиненому щиро розкаюється.
В інкримінованому йому злочині-
відкритому викраденні разом з ОСОБА_4
мобільного телефону у ОСОБА_2 винним
себе не визнав і показав, що дійсно,
коли 8 квітня 2013 року близько 16 години
перебував разом з ОСОБА_4 на вул.
Пушкіна в м. Конотоп, то зустріли
знайому ОСОБА_2 попросили грошей для
похмілля, потім з"ясувалося, що в неї є
телефон з пошкодженим екраном, він
запропонував телефон відремонтувати
або , якщо не вдасться зремонтувати, то
здасть в ломбард. ОСОБА_2 погодилася і
віддала їм телефон і вони пішли звідти.
Грабежу з ОСОБА_4 не вчиняли.
Відремонтувати не вдалося, тому що його
знайомий майстер з магазину "Пассаж", до
якого він звернувся, повідомив, що
потрібно на ремонт витратити приблизно
300 гривень, а в ломбард телефон не
прийняли, бо він несправний. Телефон
думали віддати ОСОБА_2 при нагоді, коли
зустрінуть, хоча ОСОБА_2 говорила, що
цей телефон їй не потрібний, бо він
поганий. Коли вже було подано ОСОБА_2
заяву до міліції, то до нього на вулиці
звернувся ОСОБА_5 і запропонував
повернути ОСОБА_2 телефон. В цей час
телефон був у ОСОБА_4.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні
показала, що 8 квітня 2013 року близько 16
години йшла по вул.Пушкіна, що в м.
Конотопі , до себе додому. До неї
підійшли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і почали
просити грошей, щоб похмелитися. Вона
відповіла, що має 12 гривень, але вони
продовжили просити гроші, тому вона
віддала їм 10 гривень і пішла звідти .
Вони її наздогнали і ОСОБА_4 запитав, чи
не має вона мобільного телефону, на що
вона відповіла, що так і він попросив
зателефонувати. Коли вона дістала
телефон, ОСОБА_1 вихопив його і,
подивившись на телефон, поклав його до
кишені. Вона почала просити повернути
телефон, однак ОСОБА_1 їй
порекомендував забути про телефон і
вони почали віддалятися від неї.
Розуміючи, що телефон їй не збираються
повертати, вона підійшла до цих
чоловіків і намагалася забрати
телефон, однак ОСОБА_1 схопив її за руку
, а ОСОБА_4 вдарив у лобну частину
голови і вона впала. Грабіжники пішли у
своїх справах далі по вулиці. Невдовзі
після цієї події її за сімейними
обставинами помістили у притулок, тому
вона не мала змоги звернутися в міліцію
з заявою про пограбування. Про те, що з
нею трапилося, вона в той же день
розповіла бабусі , а пізніше ОСОБА_5
Телефон їй повернули працівники
міліції, але уже він був неробочий і
пошкоджений. До цього телефон працював,
по ньому можна було телефонувати,
слухати музику, були лише потертості
екрану. Вона вважає, що ОСОБА_1 має
понести покарання, оскільки він такий,
що може вчинювати аналогічні дії і
відносно інших осіб.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
показала, що 8 квітня 2013 року поламала
руку, тому пам"ятає, що ці події з онукою
трапилися саме в цей день. Приблизно о
12 годині вона телефонувала ОСОБА_2 і та
відповідала їй по мобільному телефону.
Але , коли вона телефонувала пізніше,
близько 16 години, то телефон був
вимкнений, а ОСОБА_2 невдовзі прийшла
додому з розбитою бровою і розповіла,
що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у неї відібрали
телефон . Після того, як ОСОБА_2
звернулася в міліцію з приводу
пограбування, в травні 2013 року до неї
приходили чотири рази : ОСОБА_1 і ОСОБА_4
, ОСОБА_4 - один, ОСОБА_4 зі своєю матір"ю
і ОСОБА_4 мати одна з проханням, щоб
забрали заяву і пропонували за це
гроші, але вона не погодилася.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
показав, що приблизно в перших числах
травня 2013 року зустрів ОСОБА_2 і вона
розповіла йому, що ОСОБА_1 Та ОСОБА_4
відібрали в неї телефон. Враховуючи, що
ОСОБА_2 є сиротою, то він при зустрічі з
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 говорив з ними на
предмет того, що телефон дівчині треба
повернути, на що ті погодилися, щоб
уникнути непорозуміння, однак
добровільно не повернули, тому що від
ОСОБА_2 він дізнався, що телефон їй
віддали працівники міліції. Крім того
,зі слів ОСОБА_2 йому відомо, що ОСОБА_2
надавала телефон на прохання ОСОБА_1
зателефонувати і що ніякої
домовленості про ремонт телефона або
здавання його до ломбарду в них не було.
Коли ОСОБА_2 намагалася забрати свій
телефон, то її вдарили в обличчя. Коли
він з нею розмовляв, то на обличчі
нічого не помітив, тому, що розмова
відбувалася через деякий проміжок часу
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
показав , що про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4
у ОСОБА_2 відібрали телефон , йому
відомо зі слів ОСОБА_2, з якою проживає
по сусідству. Одного разу, він не
пам"ятає коли це було, він бачив ОСОБА_2,
яка йшла з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Він до них
не підходив, вони просто розминулися.
Він не бачив, коли ОСОБА_2 віддавала
телефон. Пізніше він дізнався від
ОСОБА_1, що ОСОБА_2 подала заяву з
приводу відібрання ними в неї телефона,
але деталей ОСОБА_1 йому не розповідав.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
показав , що займається ремонтом
мобільних телефонів у магазині "Пассаж"
у м. Конотопі і що ОСОБА_1 до нього з
приводу ремонту телефона не звертався.
У нього практикувався молодий чоловік,
але працювати з ним він не став і, як
дізнався пізніше, той хлопець в даний
час перебуває у розшуку.
Винуватість ОСОБА_1 також
- висновком судової хімічної
експертизи № 468 від 28.05.2013 року , згідно
якого надана на дослідження подрібнена
речовина рослинного походження
зеленого кольору, з пакета № 1, яка
вилучена у ОСОБА_1 канабісом, вага
якого у висушеному стані становить 9,38
- висновком товарознавчої
експертизи №281 від16.05.2013 року, згідно
якого загальна вартість викраденого
мобільного телефону «Нокіа 2600» та
карти пам»яті об»ємом 2Гб становить 225
- Протоколом огляду місця
події від 6.05.2013 року.
Вищевказані докази є такими, що
в повній мірі узгоджуються між собою,
логічно доповнюють один одного.
Показання ОСОБА_1 у частині вчинення
злочину , передбаченого ч. 1 ст. 309 КК
України узгоджуються з обставинами,
викладеними у обвинувальному акті і
ним не оспорюються, його показання щодо
обставин вчинення злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд
розцінює, як дозволений йому законом
спосіб захисту ,але на думку суду , його
позиція направлена на те, щоб уникнути
відповідальності за вчинений злочин.
Показання потерпілої ОСОБА_2 є
незмінними і узгоджуються з показами
свідків, а тому недовіряти їм у суду
відсутні підстави. Судом не
встановлено і обставин, які б давали
підстави для оговорення потерпілою
обвинуваченого ОСОБА_1 Показання
ОСОБА_1 з приводу того, що ОСОБА_2
віддала їм телефон , як їй непотрібний,
спростовуються показами потерпілої,
свідків. За таких обставин судом і не
взято до уваги показання
обвинуваченого у цій частині,а в основу
вироку покладено показання потерпілої
ОСОБА_2, підтверджені вищепереліченими
доказами.

При призначенні покарання суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_1 , є рецидив злочинів.

Обставиною, що пом"якшує покарання
ОСОБА_1, суд визнає активне сприяння у
розкритті злочину, передбаченого ч. 1
ст. 309 КК України. Обставину, що
пом"якшує покарання ОСОБА_1 добровільне
відшкодування завданого збитку,
визначену органом досудового
слідства, суд не може визнати , як
пом"якшуючу покарання, оскільки, як
встановлено в судовому засіданні,
телефон повернуто потерпілій
працівниками міліції, а не
обвинуваченим, який і не мав наміру
повертати телефон.

ОСОБА_1 раніше судимий,
характеризується посередньо, на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває.

Враховуючи вищевказані обставини,
обставини справи, а також відомості про
особу обвинуваченого ОСОБА_1, а саме, що
раніше притягувався до кримінальної
відповідальності за злочини, пов"язані
з посяганням на особисту власність,суд
дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_1
неможливе без ізоляції від
суспільства. і йому слід обрати
покарання у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи, що в результаті
вчинених злочинів не настало тяжких
наслідків, а також думку потерпілої та
її законного представника, які
вважають, що ОСОБА_1 повинен бути
покараний, але не наполягають на
суворій мірі покарання, суд вважає за
можливе, призначивши покарання за
сукупністю злочинів, визначити його у
розмірі, наближеному до мінімального.

Враховуючи клопотання прокурора про
обрання ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу запобіжного заходу у виді
тримання під вартою, суд вважає, що воно
підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1
раніше неодноразово судимий, знову
вчинив тяжкий злочин, тому наявні
ризики, що він може продовжити злочинну
діяльність, а тому дійшов висновку, що
ОСОБА_1 слід обрати запобіжний захід -
тримання під вартою до вступу вироку
в законну силу.

Підлягають стягненню з обвинуваченого
ОСОБА_1 на користь держави
процесуальні витрати, пов"язані із
залученням експерта. Питання про
речові докази підлягає вирішенню
згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України,

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2,309 ч.1
КК України і призначити йому покарання
:

за ст. 186 ч.2 КК України - у виді чотирьох
років позбавлення волі.

за ст. 309 ч.1 КК України - двох років
обмеження волі

У відповідності зі ст. 70 ч.1 КК України
ОСОБА_1 за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим визначити остаточно
покарання у виді чотирьох років
позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України
ОСОБА_1 за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання,
призначеного вироком Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
суду від 27 травня 2013 року у виді одного
року обмеження волі, більш суворим ,
остаточно визначити покарання у виді
чотирьох років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_1, до вступу вироку в
законну силу, запобіжний захід у виді
тримання під вартою , взявши його під
варту в залі суду 10 грудня 2013 року о 15
годині і з цього часу рахувати строк
відбуття покарання, зарахувавши у
строк покарання відбуту частину
покарання за вироком Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
суду від 27 травня 2013 року у виді 5
місяців 2 днів обмеження волі з
розрахунку відповідно до ст. 72 КК
України, шо одному дню позбавлення волі
відповідає два дні обмеження волі .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
витрати, пов"язані із залученням
експерта в сумі 440 гривень 43 копійки .

Речові докази по справі :мобільний
телефон " НОКІА 2600" , який знаходиться
під збережною розпискою у ОСОБА_2
повернути їй, як власнику; пакунок №1
з речовиною рослинного походження-
канабіс вагою 9,38 грамів, що
зберігається в камері схову речових
доказів Конотопського МВ УМВС України
в Сумській області , знищити.

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Сумської області
через Конотопський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня проголошення
вироку.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на
вирок, якщо його не скасовано, вирок
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя: І. М. Семенюк