Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/3500/14-к
Провадження № 1/523/55/15
П О С Т А Н О В А
про повернення справи на додаткове розслідування
"05" березня 2015 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурорів прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підсудних та захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальну справу із звинувачення

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізяслав Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, засудженого

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2007 року за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 цього ж кодексу звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

вироком Южненського міського суду Одеської області від 9 листопада 2007 року за ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді 3 років і 1 місяця позбавлення волі, умовно-достроково звільненого від відбування покарання постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2008 року, невідбутий строк складав 11 місяців і 8 днів,

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Курськ Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не маючого судимості в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України,
в с т а н о в и в:

Органом досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 2 червня 2009 року, будучи судимим за ч.1 ст.309 КК України, в порушення вимог ст.ст.7-9,25,27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»:

- в період з 13 до 16 години, перебуваючи в кв. АДРЕСА_4 , незаконно, з метою як збуту, так і особистого вживання, виготовив невстановленою слідством вагою психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін;

- близько 16 години 05 хвилин, перебуваючи в цьому ж місці, частину цієї речовини незаконно збув ОСОБА_11 , який певну її частину вжив шляхом внутрішньовенної ін`єкції, а іншу (кількісний вміст якої не було встановлено через вагу, меншу від чутності шкали експертних вимірювальних пристроїв) став незаконно зберігати при собі до 17 години 20 хвилин - часу її вилучення, у презервативі з рідиною 0,5 мл, співробітниками міліції біля будинку №57 по вул. Приморській в м. Одесі;

- близько 16 години 5 хвилин, перебуваючи в тому ж місці, частину цієї ж виготовленої ним речовини незаконно збув ОСОБА_10 , який певну її частину вжив шляхом внутрішньовенної ін`єкції, а іншу (кількісним вмістом метамфетаміну 0,0012 г.) став незаконно зберігати при собі до 19 години - часу її вилучення, у медичному шприці з рідиною 1,1 мл, співробітниками міліції біля будинку АДРЕСА_5 .
Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що в період з 13 до 16 години 5 хвилин 2 червня 2009 року надав ОСОБА_9 приміщення кв. АДРЕСА_4 для незаконного виготовлення невстановленою слідством вагою психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетаміну, а також для незаконного її вживання ОСОБА_9 і ОСОБА_11 .
Підсудний ОСОБА_9 вину у вміненому йому діянні не визнав та показав, що під час відбування покарання у виправній колонії №51 він познайомився з ОСОБА_12 , який, після їх звільнення з місця позбавлення волі, зателефонував йому і запропонував зустрітися для сумісної купівлі медичних засобів, препаратів, виготовлення на їх основі «ширки», та її вжиття. Після погодження цих намірів він зустрівся на житловому масиві Котовського з ОСОБА_13 , а також з представленими йому останнім раніше незнайомими двома особами, як з`ясувалось пізніше, ОСОБА_11 та парубком-водієм. При цьому, як зрозумів ОСОБА_9 , ОСОБА_11 надав для цих цілей гроші ОСОБА_14 , до них доклав якусь суму грошей і ОСОБА_9 , після чого вони разом закупили необхідні для виготовлення «ширки» інгредієнти. Щодо місця її виготовлення ОСОБА_11 запропонував усім присутнім поїхати до місця його проживання в район Пересипі, з чим ОСОБА_9 , побоюючись, не погодився. ОСОБА_9 також показав, що оскільки до нього раніше з такою ж самою пропозицією завертався і його знайомий ОСОБА_10 , який мешкав по Дніпропетровській дорозі, то він, отримавши телефоном дозвіл від останнього, вирішив привести усіх до ОСОБА_10 для варіння «ширки».

Після прибуття, крім водія, до місця проживання іншого підсудного протягом наступних 2-х годин він, ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 разом готували «ширку», при цьому він виконував основні дії (подрібнення пігулок, варіння лише за йому відомою рецептурою, заливка готового засобу у шприці), а інші допомагали йому шляхом чищення фосфору з сирників, його промивки, наданні йоду, предметів посуду тощо. Після фактичного виготовлення «ширки» кожен з присутніх вжив її, зокрема, ОСОБА_9 внутрішньовенно, а яким чином інші він точно вже не пам`ятає. По завершенню цих дій він вийшов з квартири на вулицю, де і був затриманий співробітниками міліції.

Заперечуючи вмінені ОСОБА_9 обставини збуту психотропної речовини останній в суді показав про оговорення себе під час досудового слідства внаслідок застосування оперативними співробітниками органу внутрішніх справ (на ім`я чи прізвиська « ОСОБА_16 », « ОСОБА_17 », « ОСОБА_18 ») та слідчим психологічного насилля, з одночасною обіцянкою сприяти у призначенні судом кримінального покарання із умовним звільненням від його відбування. Він вимушений був на це погодитись, оскільки мова йшла про його негайне ув`язнення.
Підсудний ОСОБА_10 вину у вміненому йому діянні визнав та показав, що домовився з ОСОБА_9 , що останній за місцем його мешкання виготовить «ширку», частиною якої його безоплатно пригостить. Під час телефонної розмови з ОСОБА_9 він дізнався, що з останнім будуть ще двоє чоловіків, як згодом він дізнався ОСОБА_15 та ОСОБА_11 . Як почув від прибулих підсудний, гроші на наркотичні засоби були загальними, хто конкретно їх вносив та чи брав він в цьому участь особисто ОСОБА_10 не пам`ятає. Виготовленням «ширки» на кухні його квартири вони займалися всі вчотирьох, безпосередньо варив ОСОБА_9 , з коробів сирників фосфор знімали ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , він же особисто починав терти сирники, а потім подавав предмети посуду, при цьому виконувана ними робота могла передоручатися один одному. В подальшому всі вчотирьох внутрішньовенно вжили виготовлений розчин за допомогою медичних шприців.

ОСОБА_10 настояв на тому, що оговорив себе та ОСОБА_9 у незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини під час досудового слідства (шляхом підпису самостійно складених слідчим протоколів допитів без їх прочитування) внаслідок застосування оперативними співробітниками органу внутрішніх справ фізичного (при його затриманні), а слідчим - психологічного насилля, з одночасною обіцянкою сприяти у призначенні судом кримінального покарання із умовним звільненням від його відбування.

З тих же підстав ОСОБА_10 оговорив себе і стосовно обставин його затримання, при яких, як він наполягає в суді, що його було затримано у власній квартирі, а не на вулиці поблизу будинку. Затримання відбулося без участі понятих і у нього не вилучалося будь-якої психотропної речовини.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що близько 5 років назад влітку він познайомився з обома підсудними завдяки прийняття пропозиції свого приятеля, яким не виключає, що міг бути ОСОБА_15 , про купівлю у ОСОБА_9 наркотиків. Свідок показав, що гроші для цього, в сумі понад 100 грн., він передавав ОСОБА_9 та не пам`ятає, щоб той казав, що їх не вистачить. Чи надавав для цього гроші ще хтось інший він не знає.

Виготовленням же «ширки» та її розподілом між присутніми у медичних шприцах займався ОСОБА_9 на квартирі у ОСОБА_10 , що була розташована в будинку на житловому масиві Котовського. Сам ОСОБА_11 будь-якої участі в її виготовленні не приймав, увесь час перебував в кімнаті, періодично виходив на балкон, участі в цьому інших осіб не пам`ятає. Після виготовлення всі присутні сумісно вжили розчин, яким саме чином пригадує лише про себе, що випив його.

Щодо обставин присутності при цьому в квартирі ОСОБА_19 свідок ОСОБА_11 дав вкрай суперечливі показання, в яких спочатку взагалі це категорично заперечував, в подальшому зізнався, що той все ж таки був спочатку присутнім разом з ними в квартирі, проте потім нібито її залишив, а при завершенні допиту - взагалі показав, що цього вже не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_11 в суді також категорично заперечив і факт вилучення у нього співробітниками міліції будь-яких психотропних речовин, оскільки безпосередньо перед його затриманням, що відбулось за Пересипським мостом, він вже встиг випити всю передану йому «ширку». Причини розбіжностей від власних показань на досудовому слідстві жодним чином пояснити не зміг.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 показав, що в 2009 році, в районі розташування будинків АДРЕСА_6 , він в якості понятого брав участь у затриманні співробітниками міліції ОСОБА_9 . При цьому він безпосередньо був запрошений правоохоронцями вже після фактичного затримання підсудного, проте, в його і другого понятого, присутності з кишені брюк ОСОБА_9 було вилучено медичний шприц з рідиною, про яку той повідомив, що це наркотик, який він з товаришем щойно виготовив. Вилучену річ було опечатано, а також про це було складено якийсь документ, в якому свідок розписався.

Свідок ОСОБА_20 також показав, що в той же день, через проміжок часу, не менший двох годин, він в цій же справі був понятим і при огляді у відділі міліції іншого затриманого ( ОСОБА_10 ), з кишені одягу якого також було вилучено медичний шприц із наркотиком. При цьому затриманий теж щось казав про ситуацію з двома друзями, з яких хтось виготовив цей наркотик, а потім вони разом опинилися в міліції.

Після оголошених в суді власних показань (т.1 а.с.104-105) свідок ОСОБА_20 в цілому погодився й з їх змістом, але настояв, що між затриманням і оглядом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 минуло близько 2-х годин.

З оголошених в судовому засіданні в порядку ст.306 КПК України 1960 року показань іншого понятого - свідка ОСОБА_21 вбачається, що він, разом із попереднім свідком, близько 18 години 25 хвилин 2 червня 2009 року, перебуваючи в м. Одесі біля будинку №78 по вул. Дніпропетровська дорога, був присутнім при огляді затриманого ОСОБА_9 , у якого було виявлено медичний шприц та презерватив з прозорою рідиною, а також, близько 19 години цієї ж доби у невстановленому місці, - при огляді затриманого ОСОБА_10 , у якого було вилучено медичний шприц з прозорою речовиною (т.1 а.с.102-103).
Відповідно до протоколів про затримання осіб від 2 червня 2009 року о/у СБНОН Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_22 у незазначених місцях затримав в порядку ст.263 КУпроАП:

- о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_9 , який пояснив, що незаконно виготовив «ширку» (т.1 а.с.32);

- о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_10 , який пояснив, що надав приміщення для незаконного виготовлення «ширки» (т.1 а.с.45);

- о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_11 , який від підпису та пояснень відмовився (т.1 а.с.18).

Як вбачається з протоколів особистих оглядів цих затриманих, складених 2 червня 2009 року в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 (щодо підсудних) та ОСОБА_23 і ОСОБА_24 (щодо ОСОБА_11 ) в порядку ст.ст.177-178 КК(!) України:

1) біля будинку №78 по вул. Дніпропетровська дорога:

- у ОСОБА_9 в лівій кишені одягнутих на ньому джинсових штанів було виявлено та вилучено медичний шприц з рідиною прозорого кольору, обсягом 4 мл, а також презерватив з аналогічного виду рідиною (т.1 а.с.33);

- у ОСОБА_10 в правій кишені одягнутих на ньому джинсових штанів було виявлено та вилучено медичний шприц з рідиною прозорого кольору, обсягом 4 мл (т.1 а.с.46);

2) о 17 годині 25 хвилин біля будинку №57 по вул. Приморській в м. Одесі у ОСОБА_11 в правій кишені одягнутих на ньому джинсових штанів було виявлено та вилучено презерватив з рідиною прозорого кольору, про яку останній пояснив, що це «ширка», яку він придбав для особистого вживання у парубка на ім`я ОСОБА_25 за 140 грн. (т.1 а.с.20).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення, в межах яких відбулось затримання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , були закриті 3 червня 2009 року (т.1 а.с.27,40,52), в той же день перші із двох зазначених осіб були затримані в якості підозрюваних в порядку ст.115 КПК України 1960 року (т.1 а.с.60-62, 69-71).

Вилучені у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 медичні шприці та презервативи було оглянуто та долучено до кримінальної справи в якості речових доказів (т.1 а.с.119-121).

Як вбачається із висновку експерта №1003 від 12 серпня 2014 року:

- вилучені у ОСОБА_9 2 червня 2009 року нашарування речовини коричневого кольору в презервативі та рідина в шприці, об`ємом 1,0 мл, містять психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін, кількісним вмістом 0,036 г та 0,024 г.;

- вилучені у ОСОБА_10 2 червня 2009 року нашарування речовини коричневого кольору в шприці містять психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін, кількісним вмістом 0,0012 г.;

- вилучені у ОСОБА_11 2 червня 2009 року нашарування речовини коричневого кольору в презервативі містять психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін, кількісний вміст якої визначити не вдалося - у зв`язку із малою кількістю наданої речовини, яка є меншою чутливості шкали вимірювального приладу;

- вилучені рідина та нашарування речовини виготовлені кустарним способом;

- представлені на експертизу об`єкти були тими ж об`єктами, при яких виконувалася 26 червня 2009 року експертиза №1071 (т.3 а.с.106-117).
Підсудним ОСОБА_10 подано письмове клопотання про закриття стосовно нього кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (т.3 а.с.198). ОСОБА_10 роз`яснено правові наслідки звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, після чого цей підсудний настояв на задоволенні поданої ним письмової заяви. Проти її задоволення висловилися інший підсудний ОСОБА_9 та його захисник з підстав її передчасності. Прокурор вважав можливим заявлене клопотання задовольнити.
Розглянувши клопотання ОСОБА_10 суд дійшов наступного.
У відповідності з ч.6 ст.7 КПК України 1960 року особа може бути за вироком суду звільнена від відповідальності чи покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Діяння, передбачене ч.1 ст.317 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості. При цьому ОСОБА_10 не мав незнятої чи непогашеної судимості, інших злочинів не вчиняв, а провадження у кримінальній справі щодо нього зупинялося в період з 30 квітня 2014 року по 9 липня 2014 року (т.3 а.с.37,67).

У відповідності із ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості, якщо з дня вчинення нею злочину минуло п`ять років, перебіг яких, з урахуванням періоду зупинення, в даній кримінальній справі щодо ОСОБА_10 закінчився 12 серпня 2014 року.

Як вбачається з роз`яснень абзацу 7 пункту 2 та абзацу 2 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Відповідно до ст.11-1 КПК України 1960 року таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Разом з тим, в стадії судового розгляду даної кримінальної справи таке звільнення особи є можливим лише на підставі вироку суду (ч.6 ст.7 КПК України 1960 року).
Постановленню ж вироку в даній кримінальній справі прямо перешкоджає проведення досудового слідства з суттєвою неповнотою, яку виявилось неможливим усунути під час судового розгляду.

Незважаючи на заперечення прокурора, підсудних та захисника проти повернення даної кримінальної справи на додаткове розслідування, суд дійшов відповідного висновку з наступних підстав.
1. Обома підсудними в суді фактично надано показання про сумісне придбання ними, свідком ОСОБА_11 та невстановленою особою ОСОБА_12 , інгредієнтів, подальше сумісне приготування з них психотропної речовини та її наступне сумісне вживання, тобто спільне вчинення цих дій без мети збуту.

Як було викладено вище причинами первинного надання протилежних показань та оговорення себе під час провадження досудового слідства кожен із підсудних прямо зазначив про застосування до них співробітниками міліції психологічного насильства, з одночасною обіцянкою сприяти у призначенні судом кримінального покарання із умовним звільненням від його відбування.

Оскільки в даному випадку, безпосередньо в судовому засіданні, підсудними було повідомлено про вчинення співробітниками органу внутрішніх справ службового злочину, судом, з метою перевірки таких доводів сторони захисту та прийняття правомочним органом за цими показаннями процесуального рішення (в порядку чинного КПК України), 23 грудня 2014 року на адресу прокуратури Одеської області було спрямовано відповідний витяг із протоколу судового засідання, носій технічної фіксації процесу із записом цього судового засідання, а також копії належним чином завірених матеріалів даної кримінальної справи, обсяг яких був достатнім для прийняття такого рішення (т.3 а.с.171).

Як вбачається з відповідей службових осіб прокуратури Одеської області від 27 січня та 9 лютого 2015 року у надісланих судом матеріалах не наведено достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, яке вчинили працівники міліції, та у них викладені власні міркування заявників (в даному випадку підсудних) про вчинення правопорушення зазначеними особами, які ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності їх дій. Оскільки надані судом матеріали не містять об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення з боку працівників міліції, то вони не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.3 а.с.188,192).

Всупереч викладеному, суд розцінює зазначені відповіді прокурорів як такі, що винесені формально та прямо перешкоджають належній перевірці невизнавальної частини отриманих в суді показань підсудних про вчинений щодо них під час досудового слідства службовий злочин.

Крім того, під час судового розгляду сторонами обвинувачення та захисту не було заявлено і жодного клопотання про можливий виклик додаткових свідків з метою перевірки вищезазначених доводів підсудних.

Усунути цей недолік суд самостійно не має можливості, оскільки не наділений повноваженнями здійснювати досудове розслідування злочинів в порядку діючого в даний час КПК України та повинен зберігати неупередженість, тобто досліджувати надані сторонами докази, в тому числі витребовувати нові докази лише за ініціативи учасників процесу, яку фактично виявлено ними не було.
2. З пред`явленого обвинувачення вбачається факт затримання співробітниками міліції окремо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 біля будинку №78 по вул. Дніпропетровська дорога в м. Одесі, де у кожного з них, в присутності понятих ( ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ) було вилучено психотропні речовини.

Разом з цим, ОСОБА_10 в суді прямо заперечив як місце його затримання, так і обставини вилучення у нього психотропної речовини.

Перевірити ці обставини можливо показаннями понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які, не будучи співробітниками органу внутрішніх справ, об`єктивно є неупередженими особами.

Свою присутність безпосередньо в момент затримання обох підсудних свідок ОСОБА_20 в суді прямо заперечив, а щодо ОСОБА_10 взагалі показав, що був присутнім лише при особистому огляді останнього, який відбувся не біля розташованого по вул. Дніпропетровська дорога будинку, а у приміщенні територіального органу внутрішніх справ та у час, що фактично не відповідав проставленому співробітниками міліції в протоколі.

Крім того, з оголошених в судовому засіданні ідентичних показань свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 вбачається невизначеність місця затримання ОСОБА_10 , а також невизначеність того, чи були при цьому безпосередньо присутні поняті. Також, між початком затриманнями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сплило лише 45 хвилин (т.1 а.с.100-102).

З метою остаточного усунення розбіжностей в показаннях понятих та перевірки доводів підсудних судом, за клопотаннями сторін, 9 липня, 16 жовтня, 2 грудня 2014 року приймались рішення про примусовий привід свідка ОСОБА_21 (т.3 а.с.75,154,162), а також 6, 12, 27 серпня, 6 жовтня 2014 року доручалося, в порядку ст.315-1 КПК України 1960 року, провести слідчі та оперативно розшукові дії, спрямовані на встановлення фактичного місця знаходження цього ж свідка та забезпечення його наступної явки в суд (т.3 а.с.91,97,118,147). Жодне із зазначених судових рішень органами дізнання та досудового слідства виконано не було.

За таких обставин суд не може покласти у судове рішення в якості належного обвинувального доказу оголошені в порядку ст.306 КПК України 1960 року показання свідка ОСОБА_21 у зв`язку з їх суперечливістю і неповнотою, частковим запереченням їх змісту показаннями в суді іншого понятого ОСОБА_20 , а також з метою недопущення порушення принципу безпосередності судового розгляду, тобто особистого сприйняття судом та іншими учасниками процесу показань цього свідка ( ОСОБА_21 ).

Усунути цей недолік суд самостійно не має можливості, оскільки не наділений повноваженнями здійснювати слідчі та оперативно розшукові дії, спрямовані на встановлення фактичного місця знаходження та привід свідка ОСОБА_21 , а органами дізнання та досудового слідства протягом 5 місяців жодного разу не було виконано 7 відповідних судових рішень.
3. Обома підсудними в суді фактично висунута захисна версія про провокаційні дії проти них оперативних співробітників міліції, в яких безпосередню участь взяли свідок ОСОБА_11 та невстановлена особа ОСОБА_26 .

При цьому, допитаний в суді свідок ОСОБА_11 підтвердив існування останньої особи, саме через яку він 2 червня 2009 року і познайомився із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , разом з ними брав участь у придбанні та виготовленні психотропної речовини в квартирі ОСОБА_10 .

Таким чином, участь невстановленої особи як ОСОБА_27 , щонайменше, як очевидця вчинення вмінених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діянь, окрім показань останніх осіб, підтверджена і свідком ОСОБА_11 , що безумовно вимагало відповідної перевірки іншими доказами.

Оскільки стороною захисту було надано суду достатній обсяг інформації, яка б дозволила ідентифікувати особу ОСОБА_28 та забезпечити його явку в судове засідання, то судом, за клопотаннями сторін, 17 грудня 2014 року, 14 та 27 січня 2015 року доручалося, в порядку ст.315-1 КПК України 1960 року, провести слідчі та оперативно розшукові дії, спрямовані на встановлення фактичного місця знаходження цього ж свідка та забезпечення його наступної явки в суд (т.3 а.с.168,179,185). Жодне із зазначених судових рішень органом досудового слідства виконано не було, а також про причини невиконання в суд, з незрозумілих причин, до теперішнього часу не повідомлено.

Усунути цей недолік суд самостійно також не має можливості, оскільки не наділений повноваженнями здійснювати слідчі та оперативно розшукові дії, спрямовані на встановлення фактичного місця знаходження та привід свідка ОСОБА_27 , а органом досудового слідства протягом 3,5 місяців жодного разу не було виконано 3 відповідні судові рішення.

За таких обставин слід дійти загального висновку про те, що досудове слідство в справі проведено з суттєвою неповнотою, яку неможливо усунути під час судового розгляду. Враховуючи, що можливості зібрання всіх можливих додаткових доказів на підтвердження чи спростування пред`явлених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачень не втрачені і не вичерпані, а подальше зволікання в розгляді справи спричинює невиправдану судову тяганину, суд вважає необхідним з власної ініціативи повернути дану кримінальну справу прокурору на додаткове розслідування, під час якого слід: провести досудове розслідування за фактами, викладеними в показаннях підсудних про вчинене щодо них насильство з боку співробітників міліції; провести слідчі та оперативно розшукові дії, спрямовані на встановлення місця знаходження свідка ОСОБА_21 та особи, щодо якої в судовому засіданні отримані дані як ОСОБА_27 , після чого шляхом їх наступних допитів та проведенням очних ставок із цими особами та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 та ОСОБА_11 , а також інших слідчих дій, у проведенні яких також може виникнути необхідність, перевірити доводи підсудних про заперечувані ними обставини збуту ОСОБА_9 психотропної речовини, затримання обох підсудних з одночасним вилученням речових доказів та ролі в цьому ОСОБА_11 і невстановленої особи - ОСОБА_27 , після чого, на підставі всебічного аналізу наявних та додатково зібраних доказів, уточнити обсяг та кваліфікацію вмінених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 діянь.

На переконання суду виконання цих процесуальних дій має істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ч.6 ст.7, ст.ст.22, 64 та 281 КПК України 1960 року, суд,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_10 про закриття кримінальної справи та його звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відмовити.

Кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, повернути прокурору м. Одеси для проведення додаткового розслідування, під час якого слід виконати викладені в мотивувальній частині даної постанови вказівки суду.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожного окремо, залишити попередній підписку про невиїзд.

Визнані в якості речових доказів медичні шприці, презервативи з нашаруванням та залишками психотропної речовини зберігати в камері речових доказів ОМУ ГУМВС України в Одеській області (т.1 а.с.119-122).

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси на протязі семи діб з дня її винесення.
Головуючий ОСОБА_1