Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2010 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

при секретарі Пшеничній В.С.

з участю: прокурора Січко В.М.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Старокостянтинові кримінальну справу про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, без освіти не одруженого, інваліда 2 групи, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, у зв»яку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 297 КК України,

в с т а н о в и в:

28 березня 2010 року близько 14 години ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, на території сільського кладовища с. Баглаї Старокостянтинівського району Хмельницької області, з могил, в яких поховані ОСОБА_4 та ОСОБА_5, таємно, з корисливих мотивів, викрав металеву хвіртку вагою 5 кг 600 г, вартістю 09 грн. 24 коп., яка є оздоблювальним елементом огорожі вказаних могил.

Факт вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 підтверджується перевіреними судом доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка показала, що 30 березня 2010 року до неї прийшла сусідка ОСОБА_6, яка повідомила, що огорожа на могилі її батьків зламана, а частина взагалі відсутня. При відвідуванні могили батьків вона виявила відсутність частини огорожі, частина була витягнута з землі, а частина - відламана;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_7, який крім того, пояснив, що був присутнім при тому, як ОСОБА_3 показував працівникам міліції місце, де сховав хвіртку, пояснюючи при цьому, що хотів продати її на металобрухт, а гроші витратити на цигарки;

- показаннями свідка ОСОБА_8, яка показала, що ОСОБА_3 є її братом, який є інвалідом другої групи, з дитинства недорозвинутий, в школу не ходив, однак ніякої шкоди оточуючим за все життя не заподіював;

- показаннями свідка ОСОБА_9, яка показала, що наприкінці березня 2010 року до неї підійшов ОСОБА_3 з хвірткою на плечах і попросив її завезти хвіртку у м. Старокостянтинів та здати на металобрухт, а за виручені кошти придбати для нього цигарки;

- показаннями свідка ОСОБА_10, яка показала, що наприкінці березня 2010 року вона знаходилась у приміщенні магазину в с. Баглаї та чула розмову між ОСОБА_9 та ОСОБА_3, який пропонував останній здати хвіртку на металолом;

- показаннями свідка ОСОБА_11, який показав, що ОСОБА_3 є його односельцем, будь-яких агресивних дій по відношенню до інших людей він ніколи не проявляв, завжди допомагав односельцям у різних роботах. Про даний інцидент взнав від працівників міліції, був присутнім при вилученні хвіртки та під час зізнання ОСОБА_3 у пошкодженні огорожі на кладовищі та викраденні хвіртки з метою її подальшого продажу;

- протоколом огляду місця події, згідно якого на кладовищі в с. Баглаї на могилах подружжя ОСОБА_5 виявлено дві частини огорожі, які лежали на могилі, зламаний завіс хвіртки та відсутність самої хвіртки (а.с.6);

- протоколами огляду та вилучення хвіртки (а.с.13, 32).

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №154, ОСОБА_3 виявляє важку розумову відсталість, виявляв таку і на період скоєння інкримінованого йому злочину, а тому не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто відносно скоєного і на теперішній час його можна вважати неосудним. За психічним станом йому показане застосування амбулаторного примусового лікування за місцем проживання. (а.с.29-30).

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання.

Оцінюючи зібрані у кримінальній справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив наругу над могилами та незаконно з корисливих мотивів заволодів предметами, що знаходились на могилах, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 297 КК України.

В судовому засіданні прокурор та захисник висловили думку про необхідність застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_3, до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази металеву хвіртку сірого кольору повернути потерпілій ОСОБА_2

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 420,421 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

Застосувати відносно неосудного ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази металеву хвіртку сірого кольору повернути потерпілій ОСОБА_2.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області протягом 15 діб.

Суддя: