Справа № 214/4942/15-к
1-кп/214/537/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000078 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м,. Кривого Рогу, громадянина України, одруженого, має доньку 3, 5 років, з вищою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця Національної гвардії України в/ ч НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України та проходячи військову службу на посаді командира 2 міномета 1 мінометного взводу мінометної батареї, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, будучи придатним для проходження військової служби, у визначений строк після амбулаторного лікування 07.02.2015 до військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого проходження військової служби не прибув та продовжував не з`являтися вчасно на службу без поважних причин до 26.02.2015, тобто тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 407 ч.2 КК України, як не явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад 10 діб, але не більше місця.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду з Угодою про визнання винуватості від 30.06.2015 року.

Відповідно до умов Угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 407 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 грн).

Крім того, сторони угоди розуміють наслідки укладання та затвердження означеної угоди, а саме обмеження права на оскарження вироку. Також обвинуваченому зрозумілі права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, та підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ст..389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити Угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Підтвердив, що розуміє наслідки затвердження угоди. Угоду він уклав добровільно, він має кошти для сплати штрафу. Дійсно, ті обставини злочину, що викладені в обвинувальному акті, мали місце. В скоєному щиро кається.

Захисник ОСОБА_6 просить затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки її затвердження її підзахисний розуміє.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору.

Відповідно до ст.. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадження щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадження, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Суд вважає що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінуємого йому діяння. Його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст.407 КК України, як не явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад 10 діб, але не більше місця.

Відповідно до ст. 12 КК України це кримінальне правопорушення відносить до злочинів середньої тяжкості.

Також судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою провину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, угода ним укладена добровільно. Також він характеризується задовільно, раніше не судимий, та враховуючи тяжкість злочину, суд вважає, що вид та розмір покарання, яке узгодили сторони, передбачено санкцією ч.2 ст. 407 КК України та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст..ст.65-67 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом не встановлено підстав, передбачених п.7 ст. 476 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 314, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 червня 2015 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1