Справа № 2021/3085/2012
Провадження № 1/2021/343/2012
В И Р О К

Іменем України

21 грудня 2012 року

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого -судді Рибальченко І.Г.

при секретарі Скачко Т.А.

з участю прокурора Даценка А.Ю.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноград справу про обвинувачення: ОСОБА_2, який народився 17 лютого 1994 року в м.Красноград Харківської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, засудженого Красноградським районним судом Харківської області 13.07.2012 за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, за ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 був засуджений 13 липня 2012 року Красноградським районним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. В Красноградському районному відділі кримінально-виконавчої інспекції його ознайомили з порядком відбування покарання, яке він був зобов'язаний відбути в Красноградському житлово ремонтно-експлуатаційному підприємсті.

03 серпня 2012 року підсудний був ознайомлений в Красноградському ЖРЕП з графіком відбування покарання на серпень. ОСОБА_2 діючи з прямим умислом, спрямованим на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, не прибув без поважних причин до Красноградського ЖРЕП у визначені дні: 06-10,13-16 серпня 2012 року. 17 серпня 2012 року ОСОБА_2 відбув 4 години покарання. Продовжуючи свій умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання за вироком суду від 13.07.2012 року, ОСОБА_2 20,21,22,30,31серпня 2012 року без поважних причин не відбував покарання у виді громадських робіт, в результаті чого 56 годин у серпні 2012 року згідно встановленого графіка не відпрацював.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 в пред'явленому звинуваченні за ч.2 ст.389 КК України визнав себе винним.

В суді підсудний показав, що його 13липня 2012 року вироком Красноградського районного суду засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт. Частину покарання, а саме за встановленим графіком в серпні 2012 він не відпрацював через зайнятість на іншій роботі. На стаціонарному лікуванні в серпні 2012 року не перебував. Його попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, регулярно викликали до кримінально-виконавчої інспекції, де він давав поясненення. Поважних причин для не відбування покарання за вироком суду у нього не має. Зараз він розуміє необхідність відбування призначеного покарання. Щиро розкаюється у скоєному злочині.

Суд відповідно до ч.3 ст.299 КПК України обмежився лише допитом підсудного і дослідженням даних, що характеризують особу підсудного, і не досліджував інші докази, які є в матеріалах справи і ніким не оспорюються, оскільки учасники судового процесу не заперечували проти цього. При цьому розяснені права і можливі наслідки застосування положень ч.3 ст.299 КПК України.

Суд прийшов до висновку, що підсудний ОСОБА_2 вчинив ухилення від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання. Тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує, що злочин передбачений ч. 2 ст.389 КК України є злочином невеликої тяжкості.

На час постановлення вироку підсудний відпрацював 34 години громадських робіт з встановлених 100 годин громадських робіт за попереднім вироком.

Суд враховує і особу винного, який характеризується посередньо (а.с. 78), на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває (а.с.79,80).

Обставинами, які пом"якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України , суд вважає те, що підсудний розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю, вчинив його будучи особою молодого віку. На підставі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Суд при призначенні покарання підсудному приймає до уваги, що після постановлення вироку Красноградським районним судом Харківської області 13.07.2012 року, за яким його засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт він до повного відбуття покарання за даним вироком вчинив новий злочин. Тому суд рахує вірним на підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за новим вироком приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком 66 годин громадських робіт, враховуючи положення ст.72 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному суд звертає увагу на характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, характеристику особи ОСОБА_2, обставини справи і дійшов висновку про необхідність призначити покарання у виді арешту, в межах санкції , передбаченої ч.2 ст.389 КК України.

Керуючись ст.ст.321,323,324,332-335 КПК України суд,

З А С У Д И В:

Підсудного ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Призначити підсудному ОСОБА_2 покарання у виді одного місяця арешту.

Відповідно до ст.71, ст. 72 КК України визначити покарання за сукупністю вироків, і до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 13 липня 2012 року, яким підсудного ОСОБА_2 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт - 12 днів арешту. Визначити покарання у виді 1 місяця 12 днів арешту. Зарахувати до строку покарання відбуте підсудним покарання , 34 години громадських робіт, що відповідають 4 дням арешту і остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді 1 місяця 8 днів арешту.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком сили залишити без змін підписка про невиїзд.

Строк покарання відраховувати ОСОБА_2 з моменту взяття під варту.

Відповідно до ст.347-349 КПК України на вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 15 діб з дня його проголошення.

Головуюча І.Г. Рибальченко.