Справа № 682/994/15-к
Провадження № 1-кп/682/48/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000150 від 14.03.2015 р щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської області, Рівненського району, с. Загороща, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого верстатником ТОВ "Аквародос", з середньою освітою, раніше не судимого , - за ч. 1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

20 січня 2015 року в денний час ОСОБА_3 , перебуваючи в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , який орендувала ОСОБА_4 , умисно з корисливих мотивів, з метою викрадження грошових коштів, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_4 , таємно викрав належну останній кредитну картку ПАТ КБ "Приватбанк", якою раніше користувався з дозволу власниці і знав пін-код. Надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, 20 січня 2015 року біля 16:00 год. через банкомат по вул. Сокола, 2 в м. Славута зняв з рахунку ОСОБА_4 гроші в сумі 500 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої, які зберігались на картковому рахунку, 21 січня 2015 року біля 15 год через банкомат по вул. Сокола, 2 в м. Славута ОСОБА_3 зняв з кредитної картки ОСОБА_4 гроші в сумі 500 грн. Того ж дня біля 20 год в магазині "Зірка" по вул. Б.Хмельницького, 71 в м. Славута ОСОБА_3 розрахувався кредитною карткою потерпілої за придбані продукти харчування на суму 179,19 грн. 22 січня 2015 року біля 10:00 год, продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення грошей потерпілої, ОСОБА_3 знову розрахувався за продукти харчування на суму 38,76 грн в магазині "Зірка", а біля 16 год через банкомат по вул. Сокола, 2 в м. Славута зняв з рахунку кредитної картки ОСОБА_4 гроші в сумі 700 грн. Всього в період часу з 20 січня 2015 року по 22 січня 2015 року ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , на загальну суму 1917,95 грн, які витратив на власні потреби, спричинивши потерпілій шкоду на вказану суму.

ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 1 КК України, за ознакою умисного таємного викрадення чужого майна.

30 березня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про примирення на таких умовах:

- обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, щиро розкаюється у вчиненому;

- сторони погодили призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені у ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілій ОСОБА_4 зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення та призначення останньому за ч. 1 ст. 185 КК України узгодженого сторонами покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

Угоду про примирення, укладену 30 березня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, нероз"яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474 КПК України;

прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1