АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/564/15 Справа № 201/2998/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

скаржника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого в СУ прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 23.01.2015 року про закриття кримінального провадження № 000230.
Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що вимоги закону слідчим при винесенні оскаржуваної постанови порушені не були, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів, вказаних заявником ОСОБА_9 у своїй заяві. Висновок слідчого щодо відсутності в діях працівників ГУМВС у Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 364, 365 КК України, було зроблено на підставі допустимих та належних доказів, які здобуті без будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови про закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_9 подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, скасувати постанову старшого слідчого в СУ прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 23.01.2015 року, зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області порушити кримінальну справу за його заявами про злочини працівників міліції.
В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню. Вказує, що слідчий незаконно та поверхнево провела досудове розслідування, чим скоїла злочин, штучно створила обвинувальний акт та перевищила свої повноваження, скориставшись своїм службовим становищем.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, доводи заявника та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляції ОСОБА_9 та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст.ст. 283-284 КПК України, досудове розслідування може бути закінчено у певних випадках, один з яких закриття кримінального провадження. Кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо під час досудового слідства слідчим чи прокурором буду встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, про що виноситься вмотивована постанова.

З огляду наявної постанови слідчого від 23 січня 20145року про закриття кримінального провадження, слідчий керувався тим, що в ході досудового розслідування факти вчинення злочинів працівниками ГУМВС України в Дніпропетровській області, про які заявив ОСОБА_9 , не знайшли свого об`єктивного підтвердження. Доводи заявника щодо фальсифікації матеріалів кримінальної справи відносно нього направлені на спростування встановлених у справі фактів. У ході досудового розслідування не встановлено фактів спричинення ОСОБА_11 істотної шкоди будь-якого характеру, що є обов`язковою ознакою складу злочину, що є матеріальним, передбаченого ст.ст.364, 365 КК України.

Але, закриваючи провадження, слідчий не проаналізував усі обставини справи, та не надав, фактам, що ним були встановлені при здійсненні досудового розслідування, належної оцінки.

Так, в постанові про закриття кримінального провадження, слідчий зазначає, що ОСОБА_9 був затриманий 29.04.2009 року о 19 год 50 хвил і в цей же день від нього надійшла явка із зізнанням. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №1588е від 05.05.2009 року, у ОСОБА_9 виявлено синець у зовнішнього кута лівого ока, спричинений від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою за 3-5 діб до обстеження; садно на лівому стегні спричинено від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею за 8-10 діб. При цьому, у постанові слідчого про закриття провадження у справі відсутні висновки про характер та обставини спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, чи спричинені вони у той час, коли він утримувався органами, якими відносно нього здійснювалось досудове розслідування при зазначених ним обставинах.

Крім того, після об`єднання 21 січня 2015 року проваджень №0000230 та 0000662 за заявами ОСОБА_9 в одне провадження під № 0000230 на підставі ч.1 ст.217 КПК України з посиланням на необхідність слідства, слідчих дій не проводилось. Лише 22.01.2015 року на адресу Дніпропетровського СІЗО направлено слідчим запит про направлення копії медичного огляду (висновку) ОСОБА_9 при доставленні до СІЗО. Але при відсутності відповіді органу пенітенціарної служби, слідчим вже наступного дня 23.01.2015 року прийнято рішення про закритті провадження у справі.

При здійсненні розслідування та винесенні постанови про закриття провадження у справі за відсутністю складу кримінального правопорушення в діях працівників ГУМВС України в Дніпропетровській області, зазначені твердження ОСОБА_9 органом досудового розслідування не спростовані, що свідчить про неналежне та неефективне розслідування заяви підозрюваного щодо спричинення йому тілесних ушкоджень та застосування до нього незаконних методів слідства з метою отримання зізнання у скоєнні злочинів. Такі висновки колегії суддів кореспондуються й з висновками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними в ухвалі суду від 29 квітня 2015 року відносно ОСОБА_9 що стосується допустимості доказів, зокрема явки із зізнанням при наявності відмови обвинуваченого від неї з посиланням на недозволені методи ведення слідства при її написанні.

Тому при наявності таких фактів, необхідно усунути зазначену вище неповноту, більш детально з`ясувати усі обставини справи, провести належне розслідування заяви ОСОБА_9 про спричинення йому тілесних ушкоджень під час, коли він вже був фактично позбавлений волі та знаходився у віданні органу, що здійснював відносно нього розслідування та недозволених методів ведення слідства.

Враховуючи, що дані обставини можуть бути встановлені та перевірені лише на стадії досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою постанову слідчого про закриття провадження у справі слід скасувати, а матеріали слід направити для здійснення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст.309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого в СУ прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 23.01.2015 року про закриття кримінального провадження № 000230, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову старшого слідчого в СУ прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 23.01.2015 року про закриття кримінального провадження № 000230 скасувати.

Матеріали кримінального провадження направити до СУ прокуратури Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.

Судді: