В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

Головуючого - судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

Захисника ОСОБА_6

законний представник ОСОБА_7 п-к школи інтернату

Представника підсудного ОСОБА_8 представник органу опіки і піклування

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, який навчається у 1-му класі школи інтернат м. Перечин проживаючого по АДРЕСА_1 ,
за ст. 152 ч. 4 КК України,-
ВСТАНОВИВ
04 квітня 2015 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 16 години 20 хвилин до 16 години 40 хвилин, перебуваючи на території двору по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою вступу у статеві відносини з малолітньою ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає по АДРЕСА_3 , якій виповнилося шість років, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка в силу свого малолітнього віку не розуміла характер та наслідки дій, що з нею відбувалися і не могла чинити опір. Заманив ОСОБА_11 у господарські приміщення де, шляхом погрози застосування фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої, зґвалтував останню. Після вчинення зазначених дій ОСОБА_9 втік з місця скоєння злочину.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №259 від 30.04.2015 у малолітньої ОСОБА_10 виявленні наступні тілесні ушкодження: поверхнева рана в області пристінки піхви та гіперемія в області малих статевих губ справа, які виникли при неповному введенні статевого члена в піхву або стороннього тіла та потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» ЗАТВЕРДЖЕНИХ НАКАЗОМ №6 моз України від 17.01.1995 р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності. По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 04.04.2015р.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що дійсно 04.04.2015 року він відпросився в директора школи з занять на похорон, а потім пішов гуляти, гуляючи він побачив ОСОБА_10 , яка гралася на подвірї з його рідною сестрою. Коли сестра пішла додому то він дав ОСОБА_10 кільце та покликав її в господарське приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , де зґвалтував останню. Також пояснив що хотів вступити з нею в статевий зв`язок, скільки їй років він не знав.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 . ОСОБА_7 - представник школи інтернату, пояснив, що в школі інтернат ОСОБА_9 зявився за місяць до скоєного злочину і 04.04.2015 року, коли трапилося зґвалтування він відпросився від директора школи , так як мав іти на похорон і директор його відпустив. Також пояснив, що в школі ОСОБА_9 поводив себе нормально, був тихим, спокійним хлопцем.
Представник обвинуваченого ОСОБА_8 представник органу опіки і піклування в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 перебував у них на обліку з 2010 року як дитина позбавлена батьківського піклування, ніяких скарг та нарікань на нього не надходило.
Вина ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, встановлена зібраними по справі і перевіреними в суді доказами, а саме:
Так, з показань законного представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_12 даними в судовому засіданні вбачається, що її дитина ОСОБА_10 гралася на подвірї за адресою АДРЕСА_1 , потім дитина прийшла вся в крові, колготки та труси також були в крові. ОСОБА_10 сказала матері, що ОСОБА_9 обманув її дав кільце, а потім завів в підсобне приміщення та зґвалтував її.

З показань свідка ОСОБА_13 даними в судовому засіданні вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 є його племінником та навчається в школі-інтернат. 04.04.2015 року ОСОБА_9 відпросився з занять так як був похорон його батька, після похорону ОСОБА_9 залишився вдома у свого дядька, коли той ішов на роботу то обвинувачений був на вулиці. Згодом йому зателефонували родичі та повідомили що в нього в підсобному приміщенні сталося зґвалтування, і він приїхав додому, де вже були працівники міліції.

Крім зазначених доказів винність ОСОБА_9 стверджується наступними доказами:

Протоколом огляду місця події від 04.04.2015 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 08.05.2015р., висновком експерта №235- де зазначено, що кров на взятих зразках лінолеуму з місця зґвалтування належить потерпілій ОСОБА_10 висновком експерта №246 де зазначено, що сперма на футболці ОСОБА_9 належить йому, а кров на ній належить потерпілій ОСОБА_10 , висновком експерта №236 де зазначено, що на трусиках потерпілої сперма належить ОСОБА_9 , а кров належить потерпілій ОСОБА_10 , висновком експерта № 259 від 30.04.2015 де у малолітньої ОСОБА_10 виявленні наступні тілесні ушкодження: поверхнева рана в області пристінки піхви та гіперемія в області малих статевих губ справа, які виникли при неповному введенні статевого члена в піхву або стороннього тіла та потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» ЗАТВЕРДЖЕНИХ НАКАЗОМ №6 моз України від 17.01.1995 р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності. По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 04.04.2015р., актом психіатричного експерта №86, згідно якого ОСОБА_9 психічним захворюванням не страждав і не страждає, інкриміноване йому діяння вчинив у стані коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керував ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Встановленими по справі і перевіреними в суді доказами повністю стверджується вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..152 ч.4 КК України, а саме зґвалтування малолітньої, тобто статеві зносини з використанням безпорадного стану потерпілої особи.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_9 скоїв особливо тяжкий злочин, за місцем проживання характеризуються позитивно, навчається та за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та фтизіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є повне визнання вини обвинуваченим та щиросердечне розкаяння, активне сприяння розкриттю кримінального правлопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідно до ст.67 КК України - не має.
Враховуючи загальні засади призначення покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд вважає, що слід призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і призначити неповнолітньому ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону.
З урахуванням наведеного суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного.
При цьому, суд не може погодитися із думкою захисника про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст..69 КК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 скоїв особливо тяжкий злочин, щодо малолітньої дитини, чим була порушена психіка дитини.
Відповідно до ст..102 ч.ч.1, 3 КК України, покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, може бути призначене на строк від шести місяців до десяти років, за виключенням вчинення неповнолітнім особливо тяжкого злочину, поєднаного з умисним позбавленням життя людини.
Речові докази по справі, а саме 2 відрізки лінолеуму з наявними на них слідами крові, а також зразок лінолеуму, бриджі джинсові, сірого кольору на яких наявна речовина бурого кольору, яка зовні схожа на кров, колготки сірого кольору на яких наявна речовина бурого кольору, яка зовні схожа на кров, труси блакитного кольору на яких наявна речовина бурого кольору, яка зовні схожа на кров, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського МВ знищити.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 України, призначивши йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з відбуттям покарання в спеціальній виховній установі.
Запобіжний захід утримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін, тримання під вартою. Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з 06.04.2015 року.
Речові докази по справі, а саме 2 відрізки лінолеуму з наявними на них слідами крові, а також зразок лінолеуму, бриджі джинсові, сірого кольору на яких наявна речовина бурого кольору, яка зовні схожа на кров, колготки сірого кольору на яких наявна речовина бурого кольору, яка зовні схожа на кров, труси блакитного кольору на яких наявна речовина бурого кольору, яка зовні схожа на кров, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського МВ знищити.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Судді: ОСОБА_1
ОСОБА_3
ОСОБА_2