справа
№1-192/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 року
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Криворученко Д.П.,

при секретарі -
Марченко Т.А.,

з участю прокурора -
Гадзан І.Ю.,

потерпілої -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Городня справу
по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Городня, Чернігівської області,
українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, не одруженої /на
утриманні малолітня дитина/, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої
АДРЕСА_1,

у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України ,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 11 вересня 2007 року, близько 23 год., знаходячись у будинку
розташованому АДРЕСА_2 під час сварки на ґрунті неприязнених відносин, умисно,
нанесла своїй сестрі ОСОБА_1 декілька ударів ножем в область грудної клітки,
спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного
поранення правої половини грудної клітки, ускладненого правобічним
пневмотораксом, які згідно висновку №2551 від 10.10.2007 року судово-медичної
експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою
небезпеки для життя.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому їй
обвинуваченні по ч.1 ст. 121 КК України визнала повністю, заявлений цивільний позов
прокурором на суму 394.59 грн. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування
потерпілої визнала повністю, і від дачі показів у судовому засіданні
відмовилась підтвердивши покази дані на досудовому слідстві.

Будучи допитаною на досудовому слідстві як обвинувачена, покази якої було
досліджено та оголошено у судовому засіданні, ОСОБА_2 показала, що 11.09.2007
року, біля 23 години між нею та сестрою ОСОБА_1 виникла сварка в будинку
матері, що розташований АДРЕСА_2. Під час сварки вона взяла зі столу ніж і
підійшовши до сестри ОСОБА_1 з заду лівою рукою схопила її за шию, а правою
почала наносити удари в правий бік. Вже від першого удару ОСОБА_1 почала
кричати, а потім впала на підлогу і вона перестала її бити. Потім вона
перев'язала ОСОБА_1 рани і вона хтіла піти, але та її не пустила, так як
боялася що їй стане погано. Після цього сестра заснула, а ранком наступного дня
прийшла сусідка ОСОБА_3, забрала сестру та викликала швидку медичну допомогу. У
вчиненому щиро кається./а.с.72/

Допитана на досудовому слідстві
потерпіла ОСОБА_1, покази якої було досліджено та оголошено у судовому
засіданні показала, що 11.09.2007 року, біля
23 години між нею та сестрою ОСОБА_2 виникла сварка в будинку матері, що
розташований АДРЕСА_2. Під час сварки сестра схопила її з заду лівою рукою за
шию, а правою почала наносити ножем удари в праву половину грудини. Зразу від
першого удару вона відчула різкий біль і почала кричати, однак ОСОБА_2
продовжувала наносити удари, їх було десь дев'ять, а потім вона впала на
підлогу і ОСОБА_2 перестала її бити. Після цього ОСОБА_2 перев'язала їй рани і
вона хтіла піти, але та її не пустила і ніч вона ночувала у матері. Ранком
наступного дня прийшла сусідка ОСОБА_3, забрала її та викликала швидку медичну
допомогу, яка доставила її у лікарню./а.с.13,64/

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба
дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не
оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюється доведеність вини
підсудної та кваліфікація її дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудною та
іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності
сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в
апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_2,
знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а її дії слід
кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження,
тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_2, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким
злочином, конкретні обставини справи: поведінку потерпілої, наслідки що настали
від злочину, наявність цивільного позову прокурора, думку потерпілої щодо
призначення покарання підсудній, яка просить не позбавляти волі сестру, особу
винної - її вік, сімейний стан, що вона має на утриманні малолітню дитину, її
освіту, стан здоров'я, задовільну характеристику за місцем проживання, що
раніше підсудна не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудній, суд вважає: щире каяття та
те, що вона мати одиначка і утримує
малолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно
призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції статті, що передбачає
відповідальність за вчинений злочин, і враховуючи тяжкість злочину, при
конкретних обставинах справи, особу винної, обставини які пом'якшують
покарання, думку потерпілої щодо призначення покарання, суд приходить до
висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання,
звільнивши її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК
України. У зв'язку зі звільненням ОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням покласти на неї обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про цивільний позов прокурора Городнянського району
Чернігівської області до підсудної ОСОБА_2 про відшкодування витрат в сумі
394.59 грн. по стаціонарному лікуванню потерпілої від злочину ОСОБА_1, суд
вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки
доведений у судовому засіданні і визнаний підсудною. Згідно довідки №1132 від
22.10.07 головного лікаря Городнянської ЦРЛ вартість лікування ОСОБА_1, яка
лікувалась у хірургічному відділені з 12 по 19 вересня 2007 р., складає 394.59
грн. /а.с.45/

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили слід
залишити без змін - підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-325 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити їй покарання у вигляді п'яти
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного судом
покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку у два роки не
вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засуджену такі обов'язки: повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили, залишити без
змін - підписку про невиїзд.

Цивільний позов прокурора Городнянського району Чернігівської області в
інтересах держави до ОСОБА_2 про відшкодування витрат по стаціонарному
лікуванню потерпілої від злочину ОСОБА_1 задовольнити повністю, стягнути з
ОСОБА_2 394.59 грн. на користь держави.

На вирок може бути
подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

Головуючий - суддя: Д.П.Криворученко