Справа № 11-93,
2007 рік Головуючий у 1-й інстанції: Сегет Я. С.
Категорія: ч. 1 ст. 122 КК України Доповідач: Голубенко Н. В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 26 дня
Колегія суддів судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Ландаря О. В., суддів: Голубенко Н. В., Кисіля А. М., з участю
прокурора: Калька О. С, та засудженого:
ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві
кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1, заступника прокурора
Лохвицького району Полтавської області на вирок Лохвицького районного суду
Полтавської області від 24
листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця с.
Рудка, мешканця с
Високе, Лохвицького району, Полтавської області, українця, громадянина
України, з загальною середньою освітою, одруженого, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2
ДПДГ « Вирішальне
», Лохвицького
району, раніше не судимого

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1 рік з
покладенням обов'язків згідно ст. 76
КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти ці
органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтися
в названі органи для реєстрації.

Згідно зі ст. 81 КПК України
вирішено долю речових доказів.

У відповідності з вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 08 червня 2006 року, близько 19 години в с Високе,
Лохвицького району він разом з іншими жителями села переганяли корів через греблю ставка. Між ним
та ОСОБА_2, який косив
траву та

орендував
вказаний ставок, виникла сварка, на грунті того, що останній забороняв
односельцям переганяти корів через греблю ставка. В ході якої потерпілий
ОСОБА_2, тримаючи
косу в лівій руці, підійшов до засудженого і ОСОБА_1 умисно наніс йому удар
правою ногою в ліву частину тулуба, від якого той випустив косу з рук. Після
чого, ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 удар кулаком по голові. В свою чергу, ОСОБА_2
повалив засудженого на землю. Піднявшись, ОСОБА_1 знову наніс удар потерпілому
в голову, а ОСОБА_2 повалив ОСОБА_1 на землю.

В результаті умисних дій ОСОБА_1
потерпілому ОСОБА_2 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого
перелому десятого ребра зліва і крововиливу чола, які відносяться до середнього
ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

В принесених апеляціях:

·
засуджений ОСОБА_1 ставить питання про неповноту
досудового та судового слідства, внаслідок чого висновок суду, викладений у
вироку, не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що судом
безпідставно не взяті до уваги показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та з
ними як очевидцями події не проведено відтворення обстановки та обставин події
злочину, а також не враховано особу потерпілого. Тому, просить вирок скасувати,
а справу направити на додаткове розслідування;

·
заступник прокурора Лохвицького
району Полтавської області просить вирок скасувати та постановити
новий вирок апеляційним судом в зв'язку з невідповідністю призначеного
покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі засудженого.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, думку прокурора, який
частково підтримав апеляцію, просив скасувати судове рішення, а справу
направити на додаткове розслідування, засудженого ОСОБА_1, котрий підтримав
подану ним апеляцію та позицію прокурора в апеляційному суді і просив вирок
скасувати, справу направити на додаткове розслідування, перевіривши матеріали
справи та доводи, наведені в апеляціях, вважає, що апеляція прокурора підлягає
до часткового задоволення, а засудженого -
до повного з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
засуджений в своїх показаннях під час досудового та судового слідства стверджував, що
ОСОБА_2 із - за
ставка якого він не орендував в с
Високе, що документально підтверджено (
а. с. 118) підбіг
до нього з косою піднятою до верху, не реагуючи на крики свідка ОСОБА_3 кинути
косу, та повалив його на землю. Тому він захищався від ударів ОСОБА_2. Внаслідок
неправомірних дій потерпілого йому спричинені легкі тілесні ушкодження з
короткочасним

розладом
здоров'я у вигляді рани лівого передпліччя та інш. ( а. с. 43, 46, 54, 122 ). Ці
доводи ніким і нічим не спростовані. Проте твердження ОСОБА_1 та свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 всебічно
не перевірені та без достатніх підстав відхилено клопотання захисту про перевірку обставин, що мають значення для справи.

В основу вироку судом покладено:

- показання потерпілого ОСОБА_2, його заяву від 09. 06. 2006 року про

притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за

нанесення
тілесних ушкоджень ( а. с. 2 - 3 );

·
протокол відтворення обстановки та обставин події злочину
за участю ОСОБА_2 про нанесення засудженим удару в ліву частину тулуба ( а. с. 12-14);

·
висновок судово -
медичної експертизи, згідно з яким ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження у
вигляді закритого перелому 10
ребра зліва ( а. с, 25 - 26 );

·
показання свідка ОСОБА_7, який із
свого двору спостерігав за подією.

При цьому поза
увагою суду залишено те, що відтворення обстановки і обставин події злочину з
участю ОСОБА_2 проведено не на місці події, а в актовому залі приміщення Лохвицького
РВ УМВС України в Полтавській області (
а. с. 12 - 14 ), а
протокол огляду місця події від 12
червня 2006 року не
містить ніяких даних щодо місця події з точки зору його рельєфної поверхні ( а. с. 4 ), що має суттєве
значення. Оскільки, відповідно до висновку додаткової судово - медичної
експертизи № 130 тілесні
ушкодження у ОСОБА_2 могли утворитися як в результаті двох травмуючих дій тупих
твердих предметів, так і при падінні з висоти
власного зросту з відповідним прискоренням на виступавочі частини тупих
твердих предметів, але не при падінні на тверду, плоску поверхню землі ( а. с. 25 ). Однак, при
досліджені цього питання в розпорядженні експерта не було даних, що ОСОБА_2
падав на рівну поверхню землі, а відтак це потребує з'ясуванню.

З достатньою повнотою
не перевірено показання сина потерпілого -ОСОБА_8, який нібито був
очевидцем події, однак не зрозуміло чому не вживав ніяких заходів коли бачив,
що ОСОБА_1 б'є батька ( а. с. 128-129 ). Достеменно не перевірено чи міг свідок ОСОБА_7 бачити цей конфлікт із
своєї садиби, чи не було перешкод для оглядовості місця події.

Отже, висновок суду про умисне спричинення ОСОБА_1 середньої тяжкості
тілесних ушкоджень ОСОБА_2 зроблений без дослідження даних про рельєфну
поверхню місця події, без урахування висновку додаткової судово - медичної
експертизи, відповідно до якої не виключається спричинення тілесних ушкоджень
ОСОБА_2 і при падінні на виступаючі частини твердих предметів та без усунення
протиріч у

показаннях
свідків подружжя ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо
механізму утворення тілесних ушкоджень.

Задля чого виникає необхідність
проведення перевірки показань у порядку ст. 194
КПК України як з ОСОБА_1 так і з очевидцями події - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та у разі
підтвердження, що ОСОБА_7 міг бачити подію злочину і з ним та з участю судово - медичного
експерта, поставивши йому на дослідження питання про відповідність показань
свідків та підсудного, характеру, ступеню тяжкості та локалізації тілесних
ушкоджень, виявлених у потерпілого. Потребує з'ясування і питання про те чи не
являються пошкодження на тілі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 характерними для боротьби чи
самооборони. З'ясування окреслених питань має істотне значення для правильного
вирішення справи.

Отже, з огляду наведеного,
постановлений щодо ОСОБА_1 вирок у зв'язку з неповнотою досудового слідства і не
з'ясуванням всіх обставин по справі не
можна визнати законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню
з направленням справи на додаткове розслідування, оскільки допущена однобічність
та неповнота досудового слідства не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Відповідно до вимог п. 4
ч. 1 ст. 374 КПК України
апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на додаткове розслідування,
якщо при апеляційному розгляді справи буде встановлено таку однобічність або
неповноту дізнання чи досудового слідства, які не можуть бути усунені в
судовому засіданні.

Під час додаткового розслідування необхідно дослідити ті обставини, на які вказано в цій ухвалі. В
залежності від встановленого та при необхідності призначити додаткову
судово - медичну
експертизу та дати належну оцінку зібраним по справі доказам і юридичну оцінку
скоєному.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції заступника прокурора Лохвицького району, Полтавської області
задовольнити частково, засудженого ОСОБА_1 - повністю.

Вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2006 року стосовно
ОСОБА_1 скасувати, а справу направити прокурору Лохвицького району Полтавської
області для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.