Провадження №11-кп/772/218/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000858 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів,

Вінницької області, жителя

АДРЕСА_1 , українця,

гр. України, ПП «ФОП ОСОБА_8 »,

розлученого, раніше судимого:

05.05.2014 року Жмеринським

міськрайонним судом Вінницької

області за ч.1 ст.190 КК України до 2

років позбавлення волі, згідно ст.75 КК

України звільнений від відбування

покарання з іспитовим строком 4 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Івашівка, Городянського р-ну, Чернігівської

області, жительки

АДРЕСА_2 ,

українки, гр. України, ПП «ФОП ОСОБА_10 », заміжньої, раніше несудимої,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_12 ;

ОСОБА_13 ;

ОСОБА_14 ;

ОСОБА_15 ;

ОСОБА_16 ;

ОСОБА_17 ;

ОСОБА_18

В С Т А Н О В И В :
Заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.190 КК Украни змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зазначивши у резолютивній частині про самостійне виконання вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року щодо ОСОБА_6 за ч.ч. 1, 2 ст.190 КК України, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року щодо ОСОБА_6 за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України виконувати самостійно, у вступній частині вироку вказати, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, ст.ст.70, 75 КК України на 4 роки обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік і з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України, в решті вирок залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, скасувати і закрити кримінальне провадження.

Відносно ОСОБА_9 вирок не оскаржується.

Вироком Вінницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.12.2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання із врахуванням ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 р. у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Вироком Вінницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.12.2014 року ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України та призначено покарання: за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; відповідно до вимог п.2, 3, 4 ст. 76 КК України покладено обов`язок на протязі іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільні позови, заявлені потерпілими задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь:

потерпілої ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 6941 (шість тисяч дев`ятсот сорок одна) грн.;

потерпілої ОСОБА_18 матеріальну шкоду в розмірі 7450 (сім тисяч чотириста п`ятдесят) грн.;

потерпілого ОСОБА_19 матеріальну шкоду в розмірі 3338 (три тисячі триста тридцять вісім) грн.;

потерпілої ОСОБА_20 матеріальну шкоду в розмірі 900 (дев`ятсот) грн.;

потерпілого ОСОБА_21 матеріальну шкоду в розмірі 3606 (три тисячі шістсот шість) грн.;

потерпілої ОСОБА_22 матеріальну шкоду в розмірі 6918 (шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн.;

потерпілої ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 4840 (чотири тисячі вісімсот сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь: потерпілого ОСОБА_23 матеріальну шкоду в розмірі 3411 (три тисячі чотириста одинадцять) грн.;

потерпілого ОСОБА_24 матеріальну шкоду в розмірі 3357 (три тисячі триста п`ятдесят сім) грн.;

потерпілого ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 3535 (три тисячі п`ятсот тридцять п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.;

потерпілого ОСОБА_25 матеріальну шкоду в розмірі 7516 (сім тисяч п`ятсот шістнадцять) грн.;

потерпілої ОСОБА_26 матеріальну шкоду в розмірі 6313 (шість тисяч триста тринадцять) грн.;

потерпілої ОСОБА_27 матеріальну шкоду в розмірі 3984 (три тисячі девятсот вісімдесят чотири) грн.;

потерпілої ОСОБА_28 матеріальну шкоду в розмірі 3851 (три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн.;

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в рівних частках на користь:

потерпілої ОСОБА_17 матеріальну шкоду в розмірі 4615 (чотири тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 15 (п`ятнадцять) коп..;

потерпілої ОСОБА_15 матеріальну шкоду в розмірі 3670 (три тисячі шістсот сімдесят) грн.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 та ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за вчинення наступного.

ОСОБА_6 , в кінці серпня 2013, точну дату та час слідством не встановлено, не являючись особою-підприємцем, маючи умисел на незаконне збагачення з корисливих мотивів, використав типовий договір, бланк якого залишився від його попередньої роботи в компанії «Імекс», предметом якого є виготовлення та монтаж металопластикових конструкцій, де зазначив виконавця - фізичну особу підприємця ОСОБА_8 , який являється його батьком, як офіційного дилера компанії «Шана М», що не відповідає дійсності. На зворотній стороні даного документу, ОСОБА_6 поставив свій підпис та відтиск печатки підприємця, до якої мав доступ згідно довіреності від 11.12.2012 на представництво інтересів ОСОБА_8 у стосунках зі всіма фізичними та юридичними особами.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу під видом цивільно-правових відносин, ОСОБА_6 розгорнув рекламну компанію металопластикових конструкцій по Вінницькій області, яку здійснював через невстановлених слідством працівників, які не будучи обізнаними про його корисливі цілі, роздавали візитівки, рекламуючи вироби компанії «Шана М». Так, 10.09.2013 р. близько 11.00 год. невстановлені слідством працівники, за місцем проживання ОСОБА_29 за адресою: АДРЕСА_3 , рекламуючи вироби компанії «Шана М», запропонували придбати металопластикові двері та вікна, на що остання погодилась. Того ж дня близько 12.00 год. після виконання замірів ОСОБА_29 прослідувала з працівниками компанії до АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , де зловживаючи довірою останньої з нею було укладено договір від імені офіційного дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_8 » про виготовлення та монтаж двох метало пластикових дверей та двох метало пластикових вікон вартістю 6383 грн. Після чого, отримавши від замовника кошти, які були сплачені за договором кредитування А-Банком на рахунок продавця, ОСОБА_6 , не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, який виразився у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_29 про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби. Таким чином ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_29 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Так, ОСОБА_30 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 10.09.2013р., вирішивши зробити замовлення, 16.09.2013 р. поїхала до офісу компанії «Шана М», в м.Вінниця, вул.Соборна, 4, де зловживаючи довірою останньої з нею було укладено договір від імені офіційного дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_8 » про виготовлення та монтаж металопластикової балконної рами вартістю 5618 грн.

Після чого, отримавши від замовника завдаток в сумі 4000 грн., працівник ФОП « ОСОБА_8 » передав дані кошти ОСОБА_6 , який не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, який виразився у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_31 про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби. Таким чином ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_31 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

21.09.2013 невстановлені слідством працівники, прийшли додому до ОСОБА_22 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 та рекламуючи вироби компанії «Шана М», запропонували придбати металопластикові двері та вікна, на що остання погодилась. Після проведення замірів, 21.09.2013 р. за місцем проживання останньої з нею було укладено договір про виготовлення та монтаж металопластикових вікон в кількості 5 шт. та металопластикових дверей у кількості 1 шт., вартістю 6918 грн. Отримавши від замовника завдаток у розмірі 5000 грн., невстановлені працівники ФОП « ОСОБА_8 » передали дані кошти ОСОБА_6 , який не маючи наміру на виконання даного замовлення, шляхом обману, який виразився у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_22 про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби. Чим спричинив ОСОБА_22 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

06.10.2013 невстановлені слідством працівники рекламуючи вироби компанії «Шана М», прийшли до будинку гр. ОСОБА_21 , що за адресою: АДРЕСА_8 та запропонували

останньому придбати металопластикові конструкції. ОСОБА_21 виявив бажання замовити вікно. Того ж дня, 06.10.2013 р. надавши бланк договору ОСОБА_32 , ОСОБА_6 відправив останнього до місця проживання ОСОБА_21 . Після виконання замірів, ОСОБА_33 не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , за місцем проживання ОСОБА_21 , уклав з останнім договір від імені офіційного дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_8 » про виготовлення та монтаж металопластикового вікна вартістю 3608 грн.

Після чого, отримавши від замовника завдаток в сумі 1803 грн., ОСОБА_33 передав дані кошти ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та не маючи наміру виконувати замовлення ОСОБА_21 , 24.11.2013 приїхав до будинку останнього, та обманним шляхом, запевняючи, що замовлення буде виконане, заволодів рештою грошей в сумі 1803 грн. Не маючи наміру виконувати дане замовлення, ОСОБА_6 незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, який виразився у неповідомлення правдивої інформації ОСОБА_21 про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби. Чим спричинив ОСОБА_21 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Так ОСОБА_6 надав бланк вищевказаного договору ОСОБА_32 , який не будучи обізнаними про його корисливі цілі, 14.10.2013 р. близько 15.00 год. виконавши заміри, уклав договір з ОСОБА_34 , який проживає за адресою: АДРЕСА_9 за місцем проживання останнього про виготовлення та монтаж металопластикових дверей та вікна вартістю 2742 грн. Отримавши від замовника завдаток у розмірі 2000 грн., ОСОБА_33 передав дані кошти ОСОБА_6 , який не маючи наміру на виконання даного замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом зловживання довірою та обманом, який виразився у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_32 та ОСОБА_35 про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби.

Так, 12.10.2013, приблизно о 13 год. 30 хв. невстановлені слідством працівники, прийшли додому до ОСОБА_36 , який перебував на будівництві свого будинку за адресою: АДРЕСА_10 та рекламуючи вироби компанії «Шана М», запропонували придбати металопластикові конструкції, на що останній погодився. Після цього замірником було виконано заміри трьох дверей та повідомлено, що дане замовлення буде коштувати 11860 грн. Так, 16.10.2013 близько 11.00 год. в приміщені офісу ФОП « ОСОБА_8 », що за адресою: АДРЕСА_11 зловживаючи довірою останнього, з ним було укладено договір від імені офіційного дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_8 » про виготовлення та монтаж металопластикових дверей вартістю 11860 грн. Після цього отримавши від замовника завдаток в сумі 4500 грн. працівник ФОП « ОСОБА_8 » передав дані кошти ОСОБА_6 .

Гроші в сумі 5000 грн. були сплачені за договором кредитування А-Банком на рахунок продавця, ОСОБА_6 не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, які виразились у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_37 , про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби. Чим спричинив ОСОБА_37 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу під видом цивільно-правових відносин, ОСОБА_6 надав бланк вищевказаного договору невстановленому працівнику, який не будучи обізнаними про його корисливі цілі, 20.10.2013 р. близько 09.00 год. виконавши заміри, уклав договір з ОСОБА_38 , з жителем АДРЕСА_12 за місцем проживання останнього про виготовлення та монтаж металопластикових вікон вартістю 2165 грн. Отримавши від замовника завдаток у розмірі 1520 грн., працівник ФОП « ОСОБА_8 » передав дані кошти ОСОБА_6 , який не маючи наміру виконувати замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, який виразився у неповідомлення правдивої інформації ОСОБА_39 про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби. Чим спричинив ОСОБА_39 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

20.10.2013 р. близько 16.30 год. невстановлений працівник виконавши заміри, уклав договір з ОСОБА_40 , з жителем АДРЕСА_13 за місцем проживання останнього про виготовлення та монтаж металопластикових вікон вартістю 5900 грн. Отримавши від замовника завдаток у розмірі 4130 грн., працівник ФОП « ОСОБА_8 » передав дані кошти ОСОБА_6 , який не маючи наміру на виконання даного замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, який виразився у неповідомлення правдивої інформації ОСОБА_41 про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби. Чим спричинив ОСОБА_41 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

ОСОБА_33 , який не будучи обізнаними про корисливі цілі ОСОБА_6 , по направленню останнього, 23.10.2013 р. приїхав додому до ОСОБА_13 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_14 де виконав заміри вікон. Того ж дня після виконання замірів ОСОБА_13 прослідувала з ОСОБА_42 до м. Вінниці, де ОСОБА_33 , не будучи обізнаним про корисливі цілі ОСОБА_6 , уклав з ОСОБА_13 договір про виготовлення та монтаж вікон вартістю 6941 грн. Остання сплатила кошти за договором кредитування А-Банком на рахунок продавця, ОСОБА_6 , в сумі 4490 грн. Не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, ОСОБА_6 , привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті

потреби. Чим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Так, 23.10.2013 р. близько 12.00 год. невстановлені слідством працівники ФОП « ОСОБА_8 », прийшли додому до ОСОБА_18 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_15 та рекламуючи вироби компанії «Шана М», запропонували придбати металопластикові конструкції на що остання погодилась. Того ж дня після виконання замірів ОСОБА_18 прослідувала з працівником ФОП « ОСОБА_8 » до м. Вінниці, де з нею було укладено договір від імені офіційного дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_8 » про виготовлення та монтаж металопластикових вікон вартістю 7450 грн. Після цього ОСОБА_18 надала працівнику компанії завдаток в сумі 4000 грн., а гроші в сумі 3450 грн. сплатила за договором кредитування А-Банком на рахунок продавця, ОСОБА_6 . В свою чергу ОСОБА_6 не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби. Чим спричинив ОСОБА_18 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

ОСОБА_33 , який не будучи обізнаними про корисливі цілі ОСОБА_6 , по направленню останнього, 24.10.2013 р. близько 14.00 год., приїхав додому до ОСОБА_17 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_14 де виконав заміри та уклав договір від імені офіційного дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_8 » про виготовлення та монтаж двох металопластикових вікон вартістю 4754 грн. Наступного дня, 25.10.2013 ОСОБА_17 прослідувала з ОСОБА_43 до м. Вінниці, де остання сплатила кошти за договором кредитування А-Банком на рахунок продавця, ОСОБА_6 , в сумі 4754 грн. Не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом зловживання довірою та обманом, які виразились у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_17 та ОСОБА_32 про своїх наміри та рід діяльності, ОСОБА_6 , привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби.

ОСОБА_33 , який не будучи обізнаними про корисливі цілі ОСОБА_6 , 25.10.2013 р. близько 12.00 год. по направленню останнього, приїхав додому до ОСОБА_15 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_14 . Після виконання замірів ОСОБА_33 повідомив, що дане замовлення буде коштувати 3670 грн. на що остання погодилась. Того ж дня ОСОБА_15 прослідувала з ОСОБА_42 до м. Вінниці, де останній уклав із ОСОБА_15 договір від імені офіційного дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_8 » про виготовлення та монтаж металопластикових конструкцій вартістю 3670 грн. Після цього ОСОБА_15 сплатила кошти за договором кредитування А-Банком на рахунок продавця, ОСОБА_6 , в сумі 3669 грн. Однак ОСОБА_6 , не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом зловживання довірою та обманом, які виразились у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_15 та ОСОБА_32 про своїх наміри та рід діяльності, привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби.

ОСОБА_44 , який не будучи обізнаними про корисливі цілі ОСОБА_6 , по направленню останнього, 28.10.2013 р. приїхав додому до ОСОБА_19 , який проживає за адресою: АДРЕСА_16 де виконав заміри вікон. Того ж дня після виконання замірів ОСОБА_19 прослідував з ОСОБА_45 до офісу ФОП « ОСОБА_8 », що за адресою: АДРЕСА_11 де зловживаючи довірою останнього, з ним було укладено договір від імені офіційного дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_8 » про виготовлення та монтаж металопластикових вікон вартістю 3035 грн. Після цього отримавши від замовника кошти, які були сплачені за договором кредитування А-Банком на рахунок продавця, ОСОБА_6 не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, які виразились у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_19 та ОСОБА_46 , про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби.

Невстановлені працівники 29.10.2013 р. приїхали додому до ОСОБА_14 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_17 де виконали заміри вікон та дверей. Того ж дня після виконання замірів ОСОБА_14 прослідувала з невстановленими працівниками ФОП « ОСОБА_8 » до м. Вінниці, а саме до приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_17 де зловживаючи довірою останньої, з нею було укладено договір від імені офіційного дилера компанії «Шана М» ФОП « ОСОБА_8 » про виготовлення та монтаж металопластикових вікон та дверей вартістю 4840 грн. Після цього отримавши від замовника кошти, які були сплачені за договором кредитування А-Банком на рахунок продавця, ОСОБА_6 не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом обману, які виразились у неповідомленні правдивої інформації ОСОБА_14 , про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби.

Так, 02.11.2013 невстановлені слідством працівники ФОП « ОСОБА_6 », прийшли додому до ОСОБА_20 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_18 та рекламуючи вироби компанії «Шана М», запропонували придбати металопластикові двері та вікна, на що остання погодилась. 03.11.2013 р. ОСОБА_6 надав ОСОБА_32 бланк договору, який не будучи обізнаним про його злочинні наміри, цього ж дня, приблизно о 10.00 год., перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_20 уклав договір про виготовлення та монтаж металопластикового вікна, вартістю 1276 грн. Отримавши від замовника завдаток у розмірі 900 грн., ОСОБА_33 передав дані кошти ОСОБА_6 , який не маючи наміру на виконання даного замовлення, незаконно, умисно, повторно, шляхом зловживання довірою та обманом, який виразився у неповідомлення правдивої інформації ОСОБА_20 та ОСОБА_32 про те, що він не являється офіційним дилером компанії «Шана М», привласнив собі отримані кошти та витратив їх на особисті потреби.

Так ОСОБА_9 , в травні 2013 року, точну дату та час слідством не встановлено, являючись фізичною особою-підприємцем, маючи умисел на незаконне збагачення з корисливих мотивів, використавши типовий договір, бланк якого залишився від її попередньої роботи в компанії «Імекс», предметом якого є виготовлення та монтаж металопластикових конструкцій, зазначила виконавця - фізичну особу підприємця ОСОБА_10 , на зворотній стороні даного документу, ОСОБА_9 поставила свій підпис та відтиск печатки приватного підприємця - «ФОП ОСОБА_10 »

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, шляхом обману та маскуючи свої дійсні злочинні наміри під цивільно-правові відносини, не маючи при цьому умислу виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_9 розгорнула рекламну кампанію встановлення металопластикових конструкцій по Вінницькій області, яку здійснювала через працівників компанії,які не будучи обізнаними про її корисливі мотиви, роздавали візитівки, рекламуючи вироби компанії «DFS» під виглядом її офіційного представника, а також виконували заміри виробів.

Так, 16.07.2013 року, точний час слідством не встановлено, представник підприємства, особу якого слідством не встановлено, що працював на ФОП ОСОБА_10 (далі - представник підприємства), який не будучи обізнаним про корисливі цілі останньої та діючи за її вказівкою, прийшов додому до ОСОБА_47 , який проживає за адресою: АДРЕСА_19 рекламуючи вироби компанії «DFS» та після виконання замірів, уклав з ОСОБА_48 договір про виготовлення і монтаж металопластикового вікна від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 на суму 1927 грн. Отримавши від замовника завдаток у розмірі 1400 грн., працівник в той же день, у вечірній час, в приміщенні офісу ФОП « ОСОБА_10 », що розташований за адресою АДРЕСА_20 передав дані кошти ОСОБА_9 , яка не маючи наміру виконувати дане замовлення, незаконно, умисно, шляхом обману, заволодівши коштами ОСОБА_47 , привласнила їх собі та витратила на особисті потреби.

Так, 19.07.2013 року, точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_49 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_21 рекламуючи вироби компанії «DFS» уклали з ОСОБА_50 договір про виготовлення і монтаж металопластикового вікна від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , на суму 1096 грн. Отримавши від замовника завдаток у розмірі 700 грн., працівник в той же день, у вечірній час, в приміщенні офісу ФОП « ОСОБА_10 », що розташований за адресою АДРЕСА_20 , передав дані кошти ОСОБА_9 , яка привласнила їх собі та витратила на особисті потреби.

20.07.2013 року близько 13.00 год. представники підприємства, діючи за вказівкою ОСОБА_9 , прийшли додому до ОСОБА_51 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_22 , рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для виготовлення та встановлення металопластикової балконної рами на суму 4970 грн. В подальшому разом з ОСОБА_52 вони прослідували до АДРЕСА_20 , де уклали з останньою договір, використовуючи при цьому бланк типового договору. В цей же день близько 15.00 год. між банком « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ОСОБА_52 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 привласнила собі отримані кошти, спричинивши ОСОБА_53 матеріальну шкоду на суму 4970 грн.

21.07.2013 року близько 15.00 год., представники підприємства, які не будучи обізнаними про корисливі цілі ОСОБА_9 , прийшли додому до ОСОБА_54 , який проживає за адресою: АДРЕСА_14 рекламуючи вироби компанії «DFS» та після виконання замірів для виготовлення та встановлення 2-х металопластикових конструкцій, уклали з ОСОБА_55 договір про виготовлення і монтаж металопластикових вікон на суму 2825 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 Отримавши від замовника завдаток у розмірі 2000 грн., працівник в той же день, у вечірній час, в приміщенні офісу ФОП « ОСОБА_10 », що розташований за адресою АДРЕСА_20 , передав дані кошти ОСОБА_9 , яка привласнила їх собі та витратила на особисті потреби.

29.08.2013 року точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_56 , який проживає за адресою: АДРЕСА_23 , рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для виготовлення та встановлення 7-ми металопластикових вікон на суму 11300 грн. В подальшому разом з ОСОБА_57 вони прослідували до АДРЕСА_20 , де уклали з останнім договір про виготовлення і монтаж металопластикових конструкцій від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 16.00 год. між банком «А-Банк» та ОСОБА_57 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 привласнила собі отримані кошти шляхом зняття готівки з банкомату та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_58 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

06.09.2013 року точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_59 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_19 , рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для виготовлення та встановлення 5-ти металопластикових вікон на суму 6390 грн. В подальшому разом з ОСОБА_59 вони прослідували до АДРЕСА_20 , де уклали з останньою договір про виготовлення і монтаж металопластикових конструкцій від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 цей же день близько 14.00 год. між банком «А-Банк» та ОСОБА_59 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 привласнила собі отримані кошти шляхом зняття готівки з банкомату та витратила їх на особисті потреби.

07.09.2013 року точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_60 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_19 , рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для виготовлення та встановлення 1-го металопластикового вікна на суму 2800 грн. В подальшому разом з ОСОБА_60 вони прослідували до АДРЕСА_20 , де уклали з останньою договір від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 цей же день близько 14.30 год. між банком « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ОСОБА_60 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 привласнила собі отримані кошти шляхом зняття готівки з банкомату та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_60 матеріальну шкоду на суму вищевказану суму.

10.09.2013 року точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_26 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_17 , рекламуючи вироби компанії «DFS». Погодившись на пропозицію, 13.09.2013 року після виконання замірів для виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій ОСОБА_26 разом з представниками підприємства прослідувала до АДРЕСА_20 , де уклали з останньою договір про виготовлення і монтаж металопластикових вікон на суму 4975 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 13.30 год. між банком «А-Банк» та ОСОБА_26 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 привласнила собі отримані кошти шляхом зняття готівки з банкомату та витратила їх на особисті потреби. Таким чином ОСОБА_9 спричинила ОСОБА_26 матеріальну шкоду на суму 4975 грн.

10.09.2013 точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_61 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_24 , рекламуючи вироби компанії «DFS». Погодившись на пропозицію вказаних осіб, 13.09.2013 року після виконання замірів ОСОБА_62 разом з представниками підприємства прослідувала до АДРЕСА_20 , де уклали з останньою договір про виготовлення і монтаж металопластикових вікон на суму 5948 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 13.45 год. між банком «А-Банк» та ОСОБА_62 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 привласнила собі отримані кошти шляхом зняття готівки з банкомату та витратила їх на особисті потреби, чим спричинила ОСОБА_62 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

16.09.2013 точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_63 , яка проживає за адресою АДРЕСА_25 , рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій. В подальшому разом з ОСОБА_63 вони прослідували до АДРЕСА_20 , де уклали з останньою договір про виготовлення і монтаж 1-го металопластиковоговікна на суму 3200 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 15.00 год. між банком «А-Банк» та ОСОБА_63 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 привласнила собі отримані кошти шляхом зняття готівки з банкомату та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_63 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

20.09.2013 року точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_64 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_26 , та рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для встановлення металопластикових конструкцій. В подальшому разом з ОСОБА_65 вони прослідували до АДРЕСА_27 , де уклали з останньою договір про виготовлення і монтаж 1-го металопластиковоговікна та 2-х дверей на суму 6499 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 15.00 год. між « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ОСОБА_65 за адресою АДРЕСА_27 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 привласнила собі отримані кошти шляхом зняття готівки з банкомату та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_66 матеріальну шкоду на суму 2820 грн.

27.09.2013 року точний час слідством не встановлено, представники підприємства, діючи на вказівкою ОСОБА_9 прийшли додому до ОСОБА_67 , який проживає за адресою: АДРЕСА_28 , рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій. В подальшому разом з ОСОБА_68 вони прослідували до АДРЕСА_20 , де уклали з останнім договір про виготовлення і монтаж металопластикових дверей на суму 2776 гнр. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 11.00 год. між «А-Банк» та ОСОБА_69 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 , привласнила собі отримані кошти шляхом зняття готівки з банкомату та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_70 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

27.09.2013 року точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_23 , який проживає за адресою: АДРЕСА_14 , рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій. В подальшому разом з ОСОБА_23 вони прослідували до АДРЕСА_20 , де уклали з останнім договір про виготовлення і монтаж 2-х металопластикових вікон на суму 3411 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 13.00 год. між «А-Банк» та ОСОБА_23 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_8 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_8 , ОСОБА_6 маючи вільний доступ до банківського рахунку свого батька, знімав перераховані гроші з банкомату та передавав їх ОСОБА_9 , яка не маючи наміру виконувати дане замовлення, привласнила собі отримані кошти та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_71 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

29.09.2013 року близько 17.00 год. представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_72 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_29 , рекламуючи вироби компанії «DFS». Погодившись на пропозицію, 30.09.2013 року після виконання замірів для виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій ОСОБА_72 разом з представниками підприємства прослідувала до АДРЕСА_20 , де уклали з останньою договір про виготовлення і монтаж 2-х металопластикових вікон на суму 2397 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 11.00 год. між банком «А-Банк» та ОСОБА_73 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_8 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_8 , ОСОБА_6 маючи вільний доступ до банківського рахунку свого батька, знімав перераховані гроші з банкомату та передавав їх ОСОБА_9 за проханням останньої, яка привласнила собі отримані кошти та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_73 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

30.09.2013 року точний час слідством не встановлено, представники підприємства, прийшли додому до ОСОБА_74 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , рекламуючи вироби компанії «DFS» та після виконання замірів для виготовлення та встановлення 1-х металопластикових дверейта 6 москітних сіток на суму 5200 грн., уклали з ОСОБА_75 договір про виготовлення і монтаж металопластикових конструкцій від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . Отримавши від замовника завдаток у розмірі 2900 грн., працівник в той же день, у вечірній час, в приміщенні офісу ФОП « ОСОБА_10 », що розташований за адресою АДРЕСА_20 , передав дані кошти ОСОБА_9 , яка привласнила їх собі та витратила на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_76 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

30.09.2013 року точний час слідством не встановлено, представники підприємства прийшли додому до ОСОБА_77 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , рекламуючи вироби компанії «DFS» та після виконання замірів для виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій, уклали з ОСОБА_77 договір про виготовлення і монтаж 2-х металопластикових вікон на суму 2400 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . Отримавши від замовника завдаток у розмірі 1200 грн., працівник в той же день, у вечірній час, в приміщенні офісу ФОП « ОСОБА_10 », що розташований за адресою АДРЕСА_20 , передав дані кошти ОСОБА_9 , яка привласнила їх собі та витратила на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_77 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

01.10.2013 року близько 19.00 год. представники підприємства прийшли додому до ОСОБА_78 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_14 , рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій. В подальшому разом з ОСОБА_79 вони прослідували до АДРЕСА_20 , де уклали з останньою договір про виготовлення і монтаж металопластикових конструкцій на суму 5320 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 20.00 год. між банком «А-Банк» та ОСОБА_79 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_9 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 привласнила собі отримані кошти шляхом зняття готівки з банкомату та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_80 матеріальну шкоду на суму 3680 грн.

01.10.2013 року близько 19.00 год. представники підприємства прийшли додому до ОСОБА_81 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_30 , рекламуючи вироби компанії «DFS» виконали заміри для виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій. В подальшому разом з ОСОБА_81 вони прослідували до АДРЕСА_20 , де уклали з останньою договір про виготовлення і монтаж металопластикових конструкцій на суму 3652 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 20.00 год. між «А-Банк» та ОСОБА_81 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_8 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_8 , ОСОБА_6 маючи вільний доступ до банківського рахунку свого батька, знімав перераховані гроші з банкомату та передавав їх ОСОБА_9 за проханням останньої, яка привласнила собі отримані кошти та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_81 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

02.10.2013 року близько 19.00 год. представники підприємства прийшли додому до ОСОБА_24 , який проживає за адресою: АДРЕСА_26 , рекламуючи вироби компанії «DFS». Погодившись на пропозицію вказаних осіб, 03.10.2013 року після виконання замірів для виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій ОСОБА_24 прослідував до АДРЕСА_20 , де представники підприємства уклали з останнім договір про виготовлення і монтаж металопластикових конструкцій на суму 3357 грн. від імені фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , використовуючи при цьому бланк типового договору з відтиском печатки вказаного приватного підприємства та підписом ОСОБА_10 . В цей же день близько 10.00 год. між банком «А-Банк» та ОСОБА_24 за адресою АДРЕСА_20 , укладено кредитний договір з метою отримання коштів для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». Кредитні кошти протягом трьох днів були перераховані на особовий рахунок, що належить ОСОБА_8 . Після надходження коштів на картковий рахунок ОСОБА_8 , ОСОБА_6 маючи вільний доступ до банківського рахунку свого батька, знімав перераховані гроші з банкомату та передавав їх ОСОБА_9 за проханням останньої, яка привласнила собі отримані кошти та витратила їх на особисті потреби. Чим спричинила ОСОБА_24 матеріальну шкоду навищевказану суму.
Вимоги апеляційної скарги заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 мотивовано тим, що вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі п.4 ч.1 ст.409, ст.413 КПК України. Суд при ухваленні вироку неправильно застосував кримінальний закон, а саме ч.4 ст.70 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року, яке підлягає самостійному виконанню, що потягло за собою неправильне призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409, ст.413 КПК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.

У вступній частині вироку від 29.12.2014 року суд зазначив, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року за ч.1 ст.190, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 4 роки, що невідповідає дійсності, оскільки, відповідно до вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року, ОСОБА_6 засуджений за ч.ч.1, 2 ст.190, ст.ст.70, 75 КК України на 4 роки обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік. Крім цього, на нього покладено обов`язки, передбаченні п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 мотивовано тим, що суд першої інстанції не в повній мірі здійснив судовий розгляд і це відобразилося в невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та в неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність.

Апелянт вказує, що хоча він і визнає свою вину частково у невиконанні цивільно-правових угод про виготовлення і монтаж металопластикових вікон та дверей, при цьому у нього не було умислу шахрайським шляхом заволодіти чужим майном.

Відсутність умислу обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що були великі транспортні розходи; виплачувалась оренда транспорту працівникам, які на власних автомобілях їздили по районах Вінницької області для проведення реклами, необхідних замірів та креслень, а також для встановлення металопластикових виробів. При цьому, частина замовників оплачувала роботу готівкою, а інша частина привозилась транспортом фірми «Шана-М» у м.Вінницю, де укладалися кредитні договори для розрахунку з ФОП « ОСОБА_10 ». У вартість проїзд не включався.

Обвинувачений вказує на те, що в його діях відсутні суб`єктивна сторона злочину прямий умисел, корисливі мотиви і мета. Він не мав на меті і не бажав спричинення матеріальної шкоди. У його діях відсутній корисливий мотив, а саме - незаконне збагачення за рахунок чужого майна.

ОСОБА_6 також, вважає, що в його діях відсутня така кваліфікуюча ознака, як попередня змова групи осіб або шахрайство, яке вчинене повторно.

Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що частина замовлень була виконана, а також не враховано невизнання судом фіктивними, незаконними чи нікчемними укладені з ним договори. Тому, відносини які існують між сторонами договорів, є цивільно-договірними, які вирішуються не в порядку кримінального провадження, а цивільного.

На думку обвинуваченого, судом не проаналізовано та не враховано те, що згідно ст.50 ЦК України фізична особа має право на здійснення підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а він здійснював таку діяльність на підставі довіреності батька. Відповідно до ст.52 ЦК України фізична особа відповідає за зобов`язаннями своїм майном. Виходячи з цього, він має відповідати за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за нормами цивільного права, а не за шахрайство.

Ще суд не взяв до уваги показів частини потерпілих про те, що до них ОСОБА_6 особисто не приїжджав брати замовлення, а це здійснювали його знайомі, які займалися питаннями реклами.

Крім цього обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що визначене вироком покарання є занадто суворим, не обґрунтованим та не відповідає принципам кримінального покарання.

Також, ОСОБА_6 подав клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_11 , який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 , просив задоволити, заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_6 , щодо клопотання про застосування амністії покладався на розсуд суду, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив в разі відмови в її задоволенні задоволити клопотання про застосування амністії, потерпілих, які покладались на розсуд суду, на суворій мірі покарання ОСОБА_6 не наполягали, оглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 підлягає задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, клопотання ОСОБА_6 про застосування закону України «Про амністію у 2014 році» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КПК України ухвалено рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Так, суд вірно критично оцінив показання ОСОБА_6 щодо відсутності умислу в його діях на вчинення кримінальних правопорушень, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих, свідків, допитаних під час судового розгляду, які узгоджуються між собою та зібраними у справі доказами, які вказують на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , уклавши договори про виготовлення металопластикових конструкцій, взявши кошти не виконали їх, а також показаннями ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які зазначали, що знаючи про фінансові негаразди на фірмі продожували брати замовлення, тобто заздалегідь знаючи про неможливість їх виконання і в подальшому обманювали клієнтів.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини, перевірені та належним чином оцінені докази спростовують твердження ОСОБА_6 щодо відсутності в його діях суб`єктивної сторони злочину.

Надуманими у апеляційній скарзі ОСОБА_6 є вказівки щодо кваліфікуючої ознаки вчинення шахрайства за попередньою змовою групою осіб, так як судом ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тобто шахрайство вчинене повторно.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що наявні договори на виготовлення та монтаж металопластикових конструкцій, які не визнані судом незаконними, фіктивними чи нікчемними, свідчать про існування цивільно-договірних відносин є безпідставними, оскільки висновки суду щодо ОСОБА_6 ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення і вказані договори є одним із доказів його вини.

Крім того, в дотримання вимог ст.94 КПК України судом першої інстанції оцінено сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку при прийнятті процесуального рішення.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .

При цьому апеляційний суд вважає, що наявні підстави для зміни вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі п.4 ч.1 ст.409, ст.413 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року за ч.ч.1, 2 ст.190, ст.ст.70, 75 КК України на 4 роки обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбаченні п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України.

Вінницьким міським судом Вінницької області від 29.12.2014 року ОСОБА_6 засуджено за кримінальні правопорушення, вчинені в період з серпня 2013 року по жовтень 2013 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

В порушення вимог ч.4 ст.70 КК України, роз`яснень до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд неправильно частково приєднав до призначеного Вінницьким міським судом Вінницької області покарання покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року, яке підлягає самостійному виконанню.

Крім того, у вступній частині вироку щодо ОСОБА_6 доцільно зазначити, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року за ч.ч.1, 2, ст.190, ст.ст. 70, 75 КК України до 4 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки відповідно п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України.

Згідно Закону України «Про амністію у 2014 році» ст.1 п.в особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України.

ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_82 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 16 вересня 2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області та ОСОБА_83 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 19 серпня 2014 року, виданим виконавчим комітетом Сокирянської сільської ради Теплицького району Вінницької області.

За таких обставин, ОСОБА_6 є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2014 році» та відповідно підлягає звільненню від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 задоволити.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» задоволити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зазначивши у резолютивній частині вироку про самостійне виконання вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року щодо ОСОБА_6 за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі. Згідно п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року щодо ОСОБА_6 за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України виконувати самостійно.

У вступній частині вироку вказати, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2014 року за ч. ч. 1, 2 ст. 190, ст. ст. 70, 75 КК України на 4 роки обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік і з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: