Справа
№ 11-106-2007 р. Головуючий
суду 1 інстанції
Категорія: ст.296 ч.4.121 ч. 1 Голубкін
Доповідач апеляційного суду Погорєлова Г.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючої
Погорєлової Г.М.

суддів: Губи О.О., Куценко О.В. за участю прокурора Осипенко Л.М. захисника
ОСОБА_1 потерпілого ОСОБА_2

розглянула у відкритому
судовому засіданні в
м. Миколаєві матеріали

кримінальної справи за апеляціями засудженого ОСОБА_3 та
в його

інтересах захисника ОСОБА_1 на вирок Центрального
районного суду м.

Миколаєва від 24
жовтня 2006 p., яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Стара
Богданівка Миколаївського району Миколаївської області, раніше судимого 1) 20.02.1989 р. Заводським
районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 117
ч.З, 118 ч.2, 142 ч.2, 140 ч.2 ч.З, 81 ч.З, 141 ч.2, 215-3 ч.2, 17,81 ч.З, 17,215-3 ч.2, 89 ч.2, 81 ч.2 КК України 1960 р. на 7 років
позбавлення волі, звільненого 05.09.1995
р. за відбуттям покарання 2)
22.01.1998 р. Очаківським міським судом Миколаївської області за ст.ст.
142 ч.2, 222 ч.І КК України 1960 р. на 6 років
позбавлення волі, звільненого 06.12.2002
р. за відбуттям покарання

засуджено за ст.296 ч.4 КК України на 4 роки позбавлення
волі, за ст. 121 ч.І

КК України на 7
років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено
ОСОБА_3 до відбуття 7 років
позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого на користь
потерпілого ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди 2865 грн. 13
коп., у відшкодування моральної шкоди 25000
грн.

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він в
стані алкогольного сп'яніння, 05.03.2006
p., приблизно
о 21 год., в
м. Миколаєві, на по вул. Потьомкінській, грубо порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю, пристав до раніше незнайомого ОСОБА_2, образив його нецензурною
лайкою,

2

погрожував розправою, а потім вистрелив з невстановленої
вогнепальної зброї 4 рази в
потерпілого, заподіявши тяжке тілесне ушкодження.

В апеляціях:

- засуджений
ОСОБА_3 стверджує, що злочину не вчиняв.

- захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3 просить
вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Зазначає , що подія мала
місце не о 21 год., а
о 23 год., як
вказано у первинному протоколі допиту потерпілого. Тому на думку апелянта було
необхідним відтворення обстановки та обставин події, щоб з'ясувати, чи
дозволяло освітлення місцевості та обставини злочину розгледіти потерпілому
особу, яка вчинила злочин. Також було необхідним встановити, чи є у ОСОБА_3
мобільний або домашній телефон, за яким нібито йому телефонували з проханням
підійти зі зброєю та треба було прослідити дзвінки. Апелянт вважає недопустимим
як доказ протокол впізнання особи потерпілим через недотримання вимог ст. 174
КПК України щодо процесуального порядку слідчої дії, оскільки на її результати
на думку апелянта вплинуло пред'явлення осіб різного віку та щодо яких немає
даних, чи були вони схожі між собою у зовнішності. Оспорює протокол допиту
свідка ОСОБА_4 як доказ через те, що повідомлені ним дані об'єктивно не
підтвердилися. Тому через однобічність дослідження обставин справи судом вважає
вирок необгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення на підтримку
апеляцій захисника ОСОБА_1, який просив вирок суду скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд через допущену судом на думку апелянта
неповноту та однобічність дослідження обставин справи, заперечення на апеляції
потерпілого ОСОБА_2, який просив вирок залишити без зміни та наполягав на тому,
що протиправні дії вчинив саме ОСОБА_3, думку прокурора про залишення обох
апеляцій без задоволення, а вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінальної
справи та обговоривши апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню
не підлягають з таких підстав.

Дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов
правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні хуліганства за
обставин, викладених у вироку суду.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні
видно, що 05.03.2006 p., приблизно о 21 год., біля бару
«Одеса», в районі стоянки його приватної автомашини «Таксі», виникла сварка між
ним та п'ятьма чоловіками в стані алкогольного сп'яніння. Вони заходили у
приміщення бару, потім чіплялися до прохожих. Один з цих чоловіків намагався
нанести йому удар, від чого ухилився. Другий з цих чоловіків пішов звідти, а ще
один інтересувався діями ОСОБА_2, зокрема тим, чи не телефонував він по
мобільному телефону працівникам міліції, які саме тоді проїздили на машині
поряд. Потім хтось з цих чоловіків зателефонував по мобільному телефону та
сказав особи на

3

прізвисько «ОСОБА_5» взяти «свої справи» та підійти до
них. Після цього, у проході між приватними домами та будинком № 5 по вул. Потьомкінській
на відстані 20-25 м. від ОСОБА_2 з'явився ОСОБА_3, який кричав, що перестріляє
усіх таксистів. Він достав рушницю, став стріляти, попав стоячому навпроти
ОСОБА_2 дроб'ю в око, в голову, в спину. Потім чоловіки розбіглися. ОСОБА_2 сів
в свою машину, поїхав до лікарні.

Потерпілий ОСОБА_2 також зазначив, що «ОСОБА_5» - це прізвисько
ОСОБА_3 в мікрорайоні.

Свідок ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2 бару «Одеса») суду
підтвердила факт знаходження в барі 05.03.2006
p., приблизно
о 21 год.,
ОСОБА_3 разом з його знайомими. Останні поводилися брутально, не хотіли платити
за вино. Потім вони усі вийшли з бару та розмовляли з ОСОБА_2 Через 20 хв. почула
постріли. Потім бачила, що потерпілий біг до своєї машини.

Свідок ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка знаходилася
у вечірній час 05.03.2006 р. в барі «Одеса» разом з іншими чоловіками, що
вбачається з протоколу від 29.03.2006 р. відповідної слідчої дії (а.с.20).

Засуджений ОСОБА_3 не заперечував в судовому засіданні,
що 05.03.2006 p., приблизно о 21 год., він та
четверо його знайомих розпивали спиртні напої в барі «Одеса». Його знайомі
посварилися з ІНФОРМАЦІЯ_2. Він вибачився за їх поведінку. Проте, його
твердження під час досудового, судового слідства та в апеляції, що він після
відвідування бару на місце події не повертався, суперечить послідовним
показанням потерпілого ОСОБА_2

Згідно з протоколом пред'явлення особи для впізнання від 29.03.2006 p., потерпілий
ОСОБА_2 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка вчинила у відношенні нього протиправні
дії з застосуванням рушниці (а.с. 19).

Згідно з вимогами ст. 174 КПК України особа, що підлягає впізнанню, пред'являється
впізнаючому разом з іншими особами тієї ж статі у кількості не менше трьох, які
не мають різких відмін у зовнішності та одягу. Пред'явлення для впізнання разом
с ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, осіб різного віку, двоє з яких ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто за віком близькі до віку ОСОБА_3, не є порушенням
процесуального порядку проведення цієї слідчої дії. Закон вимагає не схожості
між особами, як вказує апелянт, а відсутність між ними різких відмін у
зовнішності та одягу. Сам ОСОБА_3 не заявляв будь-яких зауважень з цього
приводу, а з вказаного протоколу видно, що ОСОБА_2 впізнав ОСОБА_3 не за віком,
а за прикметами зовнішності (зріст, статура, риси обличчя).

За повідомленням начальника Центрального РО НГУ від 18.04.2006 p., ОСОБА_3 має
прізвисько «ОСОБА_5» (а.с.59).

Висновками судово-медичної експертизи підтверджена
наявність у ОСОБА_2 вогнепального поранення склери правого ока, нижньої повіки
правого ока, гефеми, рубця склери, фібрози скловидного тіла, відшарування
сітківки, чисельних дробових поранень спини, рук, стегон, які могли виникнути
від дії вогнепальної зброї. Вказані тілесні ушкодження є тяжкими за ознакою
небезпеки для життя
в момент заподіяння
та спричинили стійку
втрату

4

працездатності не менш як на одну третину. Виникнення їх
у строк, вказаний в постанові слідчого (тобто 05.03.2006 р.) не виключається (а.с.65-66).

На підставі викладеного, є обґрунтованими висновки суду
щодо вчинення вище зазначених злочинів саме ОСОБА_3. Його дії правильно
кваліфіковані за ст.ст. 296
ч.4, 121 ч.І КК
України, а покарання призначено з додержанням вимог ст.ст.65,67 КК України.

Під час досудового слідства та судового розгляду справи
захист інтересів ОСОБА_3 здійснював захисник ОСОБА_7. Від засудженого та його
захисника не надходило клопотань про проведення відтворення обстановки та
обставин події щодо можливості у потерпілого в конкретних умовах розгледіти
особу, яка здійснила постріли. За змістом ст. 194 КПК України ця слідча дія провадиться у випадку
необхідності з метою перевірки і уточнення результатів допиту потерпілого.
Оскільки показання потерпілого узгоджувалися з іншими наведеними вище доказами,
то не було необхідності в проведенні данної слідчої дії. Час вчинення злочину
встановлений не тільки за показаннями потерпілого, але й свідка ОСОБА_6 і це є
приблизно 21 год., а
не 23 години,
як стверджує апелянт. Щодо показань свідка ОСОБА_4, які апелянт теж
оспорює, то суд їх як доказ до уваги не приймав.

З огляду на викладене, неможна визнати судовий розгляд
справи однобічним та неповним. Тому колегія суддів не вбачає підстав для
скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд, про що просить
апелянт.

Керуючись ст. 365,366
КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 та в його інтересах
захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду
м. Миколаєва від 24 жовтня 2006 р. у відношенні
ОСОБА_3 -без
зміни.

Головуючий: