Справа № 11 - 290 / 07 Головуючий
у 1 інстанції Сівчук А.Є.
ч.2 ст. 309 КК України Доповідач
УХВАЛА

іменем України

м. Луцьк 15
травня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області в складі: головуючого-судді Хлапук Л.І.,

суддів Матвієнко
Н.В., Силки Г.І.,

з участю Смолюка
Б.С.,

адвоката
ОСОБА_2,

засудженої
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому зсіданні в м. Луцьку кримінальну
справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1
на вирок Луцького міськрайонного суду від 13 березня
2007 року, яким

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженка
і жителька м. Луцька, судима:

-
4.01.2005 року Луцьким міським судом за ч.1 ст. 309, 75 КК України до 1 року
позбавлення волі з випробуванням протягом 2 років, засуджена за ч.2 ст. 309 КК
України до 2 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання
до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Луцького
міського суду від 4 травня 2005 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі,
остаточно ОСОБА_1 призначено покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Стягнено
з ОСОБА_1 в користь держави 411 грн. 86 коп. судових витрат. Вироком вирішено
долю речових доказів,

встановила:

ОСОБА_1
визнана винною в тім, що біля 21 год.
40 хв. 15 грудня 2006 року на вул. Конякіна м. Луцька у невстановленої
особи незаконно повторно придбала без мети збуту наркотичний засіб - 0,12 гр.
ацетильованого опію, який зберігала при собі та переносила.

Засуджена
ОСОБА_1, не оспорюючи доведеності вчиненого нею і кваліфікації її дій, вважає
вирок не справедливим і надто суворим. Прохає врахувати її розкаяння у
вчиненому, обіцянку не вживати наркотичні засоби і пом'якшити покарання, не
позбавляти волі.

Прокурор, який приймав
участь у розгляді справи в суді першої інстанції, в своєму запереченні на дану
апеляцію посилається на призначення ОСОБА_1 судом покарання з дотриманням вимог
ст. 65 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого засудженою злочину,
особи винної. Тому прохає вирок залишити без зміни.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку, доводи апеляції та заперечення на неї,
засуджену ОСОБА_1, її адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляцію, міркування
прокурора про залишення вироку без зміни, дослідивши матеріли справи, колегія
суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення.

Повторне
незаконне придбання і зберігання ОСОБА_1 наркотичних засобів підтверджено
сукупністю зібраних по справі і досліджених судом доказів.

Дії даної
засудженої правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.309 КК України.

У
відповідності з ст. 65 КК України суд призначає покарання , враховуючи ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і
обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання,
необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи
ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 309 КК України мінімальне, передбачене санкцією даного
закону покарання, суд врахував, що вчинений нею злочин відноситься до категорії
середньої тяжкості, обтяжуючі покарання обставини відсутні, пом'якшуючими є
зізнання і розкаяння ОСОБА_1 у вчиненому, сприяння слідству. Одночасно судом
правильно взято до уваги і особу винної - засуджена раніше притягалась до
кримінальної відповідальності за умисні злочини, останній вчинила під час
іспитового строку за попередній, що свідчить про її небажання стати на шлях
виправлення. Тому суд підставно вважав, що виправлення і перевиховання
засудженої можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни вироку щодо ОСОБА_1 і
пом'якшення їй покарання.

Перевіряючи
справу в порядку ст. 365 КК України колегія суддів відмічає, що суд першої
інстанції в порушення вимог ст.5, 333 КПК України у вступній частині вироку
вказав про наявність у ОСОБА_1 непогашеної судимості за ч. 1 ст. 303 КК України
в редакції КК України 2001 року за діяння, за які згідно внесених у
Кримінальний кодекс України Законом від 12.01.2006 року змін скасовано
кримінальну відповідальність. В зв'язку з цим виключає з вироку вказівку суду
про дану судимість.

Керуючись
ст. 365-366 КП, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного
суду від 13 березня 2007 року щодо неї - без зміни, виключивши з його вступної
частини в порядку ст. 365 КК України вказівку суду про наявність в ОСОБА_1
непогашеної судимості за вироком Луцького міськрайонного суду від 4.01.2006
року за ч.1 ст. 303 КК України.