УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі:

головуючого ОСОБА_9.,
суддів ОСОБА_10. і ОСОБА_11.,
за участю прокурора ОСОБА_12.,

розглянувши в судовому засіданні 12 лютого 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Октябрського районного суду м. Полтави 25 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2013 року щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що немає судимості,

виправдано за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України у зв'язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочинів.

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачувався в тому, що він у ніч із 22 на 23 липня 2007 року, будучи в стані алкогольного сп'яніння, у підземному переході «Злато Місто» по вулиці Жовтневій, 29-А в м. Полтаві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, у групі із ОСОБА_6 та невстановленими слідством особами, діючи спільно, із застосуванням ножа, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_7 удар у спину, а також руками й ногами в голову й тулуб, спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Крім того, чинив опір ОСОБА_8, який припиняв його хуліганські дії, спричинивши потерпілому фізичний біль.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2013 року вирок щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій з направленням справи на новий судовий розгляд у зв'язку з безпідставністю виправдання ОСОБА_5

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора про часткове задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Викладені в скарзі прокурора доводи про необґрунтованість виправдання місцевим судом ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, висновки місцевого суду про виправдання ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні обумовлені об'єктивними даними.

Так, ОСОБА_5 на протязі досудового та судового слідства давав послідовні та незмінні показання, в яких заперечував свою вину у інкримінованих йому злочинах.

ОСОБА_6 у початкових поясненнях та в показаннях, які він давав в якості підозрюваного та обвинуваченого вказував на свою особисту причетність до заподіяння ним ножового поранення ОСОБА_7 та визнавав себе винним у скоєнні цього злочину. Окрім того, ОСОБА_6 вказав місцезнаходження ножа в сміттєвому баку на території спец. АТП 1603 по вулиці Харчовиків, 8/2 в м. Полтава, звідки він був і вилучений.

Потерпілий ОСОБА_7 в своїх первинних показаннях не вказав хто саме наніс йому удар ножем у спину та не вказав на ОСОБА_5 як на особу, що завдала йому удар. Також судом було зроблений ретельний аналіз показань потерпілого ОСОБА_7, оскільки свої показання він суттєво змінював. При цьому суд зважив на ряд об'єктивних факторів, що могли завадити потерпілому правильно сприймати та відтворювати події, оскільки останній перебував у стані алкогольного сп'яніння та події відбувалися в нічний час.

Окрім того, на одязі ОСОБА_5 не виявлено слідів крові потерпілого ОСОБА_7, під час огляду місця події не вилучено слідів та предметів, які вказують на причетність ОСОБА_5 до вказаних злочинів.

Також за результатами перевірки кримінальної справи встановлено, що про обставини учинення злочинів допитано дві групи свідків, які були на місці події, одні з яких стверджували, що не бачили ким були заподіянні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7, а другі - що бачили хто їх спричинив, які були судом комплексно дослідженні.

Давши належну оцінку наведеним та іншим доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність достатніх, допустимих доказів, які безсумнівно підтверджували б вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів.

Апеляційним судом при перевірці даної кримінальної справи в апеляційному порядку правильно прийнято рішення. Суд надав відповіді на всі доводи прокурора, які були викладені у його апеляції. Свої висновки, з якими погоджується колегія суддів із цього питання, суд належним чином умотивував. Вони підтверджені доказами, які суд апеляційної інстанції ретельно перевірив і належним чином оцінив. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судові рішення є законними та обґрунтованими і не вбачає підстав для їх скасування, як про це порушується у касаційній скарзі прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави 25 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2013 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

С у д д і:

ОСОБА_11 ОСОБА_10 ОСОБА_9