Справа № 731/944/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/171/2015
Категорія - ч.1 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дащенки Варвинського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року угоду про примирення, укладену 27 листопада 2014 року між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_9 затверджено.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, і призначено узгоджене сторонами покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 24 листопада 2014 року в період часу з 20 години 40 хвилин по 21 годину 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в кафе «Шашличок», що в смт. Варва Чернігівської області по вулиці Зарічна, 68, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та загальноприйнятих норм поведінки, спричинив тимчасове припинення нормальної діяльності кафе, яке проявилося у тому, що він в присутності значної кількості людей висловлювався нецензурною лайкою та умисно наніс декілька ударів кулаком по столу, перекинув його, пошкодивши три склянки, а також наніс декілька ударів кулаком по стійці бару. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, на території літньої площадки кафе кидав металевими стільцями по вхідних дверях, пошкодивши при цьому три металеві стільці та ручку на вхідних дверях, а також музичний автомат.

Не погоджуючись з рішенням суду заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.296 КК України, яке згідно ст.12 КК України, хоч і відноситься до злочинів невеликої тяжкості, проте безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто забезпечення спокійних умов суспільно-корисної діяльності, побуту і відпочинку людей. Отже , хоча протиправними діями ОСОБА_7 і спричинена шкода потерпілій ОСОБА_9 , проте ця шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт громадський порядок. Наголошує, що угода про примирення може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам і не зачіпає публічні інтереси.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_9 була укладена угода про примирення, згідно якої, ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та сторонами було погоджено покарання у виді 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України на звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням впродовж іспитового строку 1 рік.

Згідно вимог ч.3 п.3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з ч.3 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.314, ч.7 ст.474 КПК України за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону України, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, повинен прийняти рішення про затвердження угоди про примирення або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав передбачених ч.7 ст.474 КПК України, та повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у загальному порядку.

З матеріалів судового провадження та висновків постановленого вироку вбачається, що судом не було дотримано вищезазначених норм.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Основним безпосереднім об`єктом хуліганства виступає громадський порядок.

Отже, хоча протиправними діями ОСОБА_7 і спричинена шкода потерпілій, проте, ця шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт - громадський порядок.

Інформаційним листом Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року «Про доповнення до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2012 № 223-1679/0/4-12 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод» визначено, що вирішуючи питання про те, чи підлягає затвердженню судом угода про примирення, якщо одним і тим самим злочином завдано одночасно шкоди потерпілому і державним чи суспільним інтересам, слід враховувати не лише положення ч.3 ст. 469 КПК України, а й специфіку об`єкта посягання та характер охоронюваних кримінальним законом благ.

Зокрема, дотримуючись вимог, встановлених ч.3 ст.469 КПК України, щодо укладення угод про примирення, укладаючи угоду про примирення, слід враховувати, що така угода може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам (інтересам фізичної особи), тобто лише щодо діянь, які посягають на приватні інтереси та не зачіпають значною мірою публічних інтересів. У злочинах, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.

За таких обставин, виключена можливість затвердження угоди про примирення від 27 листопада 2014 року між потерпілою та обвинуваченим, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не було дотримано певних вимог кримінального процесуального закону, допущені порушення процесуального закону, які згідно вимог ст.ст.409,412 КПК України є підставами для скасування оскаржуваного судового рішення з направленням кримінального провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.407 КПК України до суду першої інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку, оскільки кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом після закінчення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 409, 412 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року, яким затверджено угоду від 27 листопада 2014 року між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України направити до суду першої інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4