АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5316/14-к Номер провадження 11-кп/786/205/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія-ч.1ст.115КК-О.Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляцією адвоката ОСОБА_8 у інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок колегії суддів Крюківського районного суду м.Кременчука від 26 грудня 2014 року.

Зазначеним вироком,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружена, працюючої малярем у ПАТ « Крюківський вагонобудівний завод», не судима,

засуджено за ч.І ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Де вступу вироку в законну силу обрано відносно неї запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.

Заборонено обвинуваченій цілодобово залишати житло у якому вона проживає та покладено на неї обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; носити електронний засіб контролю.

Вирішено питання про долю речових доказів у справі.

ЗГІДНО ІЗ ВИРОКОМ СУДУ ОСОБА_10 ВИЗНАНА ВИННОЮ У ТОМУ, ЩО перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у квартирі АДРЕСА_2 о 16 годині 30 хвилин між нею та співмешканцем ОСОБА_11 виникла сварка у ході якої останній завдав ОСОБА_10 декілька ударів рукою по голові.

Після припинення сварки через певний час ОСОБА_10 , діючи з мотивів помсти за отримані побої, взяла ніж на кухні вказаної квартири і з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 нанесла останньому один прямий удар ножем в серце.

ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді одиночного проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки, рана якого розташована в проекції 4-го ребра по біля грудинній лінії зліва з пораненням навколосерцевої сумки та аорти, що ускладнилося гострою крововтратою, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх утворення від чого настала його смерть.

У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 у інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 подав апеляцію де вказує, що суд неправильно застосував кримінальний закон, оскільки дії підзахисної необхідно перекваліфікувати на ст.118 КК України. На його думку фактичні обставини справи не відповідають встановленим даним у справі, показання ОСОБА_10 , що потерпілий міг випадково «наштрикнутися» на ніж не перевірено, його підзахисна перебувала у стані необхідної оборони, яку вона перевищила чи у підвищеному емоційному стані внаслідок неправомірної поведінки потерпілого. Просить пом`якшити покарання з врахуванням її позитивної характеристики.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про підтримання апеляції, думку прокурора ОСОБА_12 і потерпілого ОСОБА_7 про залишення апеляції без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню а вирок зміні з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання , якщо визнає , що покарання за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченої.

У іншій частині відповідно до ст.370 КПК України вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим та ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Перевіркою матеріалів судового провадження щодо ОСОБА_10 встановлено, що судом при розгляді справи виконані всі процесуальні дії, передбачені законом для встановлення істини по справі.

Так, незважаючи на невизнання вини засудженою , вона була доведена і її показаннями про те, що саме від її дій потерпілий отримав ножове поранення в області серця. При цьому вона вказувала, що діяла з метою помсти, а не захисту від суспільно-небезпечного посягання, якого не було встановлено.

ЇЇ вина повністю підтверджується належними та допустимими доказами, які безпосередньо досліджені судом.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що безпосередньо після вчиненого вбивства ОСОБА_10 підтвердила без деталізації, що саме вона завдала удару ножем у серце потерпілого, за висновком експерта № 457 від 10.09.2014 року у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки, рана якого розташована в проекції 4-го ребра по біля грудинній лінії зліва з пораненням навколосерцевої сумки та аорти, що ускладнилося гострою крововтратою, яка утворилася від дії колюче ріжучого предмету, клинок якого мав обушок і гостре лезо, можливо у вказаний час ( 20.07.2014 року) і по ступеню тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в час їх утворення,

Смерть його настала внаслідок проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки з пораненням навколосерцевої сумки та аорти, що ускладнилося гострою крововтратою. Довжина раненого каналу 10-12 см, направлення спереду назад, дещо зліва направо;
Про такі встановлені судом обставини сварки між потерпілим та обвинуваченою і механізму спричинення тілесних ушкоджень, що потягли смерть людини засвідчили і допитані у суді свідки ОСОБА_13 , і ОСОБА_14 , які вказали, що спершу саме потерпілий декілька разів завдав ударів обвинуваченій рукою по голові та намагався вигнати її із свого помешкання. Сварку між ними вони припинили, але згодом десь через 30 хвилин ОСОБА_10 на кухні взяла ніж та завдала ним співмешканцю удару у серце.

Показання свідка ОСОБА_15 узгоджуються із висновком експерта № 457/2 від 15.09.2014 року про те, що дані нею в ході проведення слідчого експерименту показання відповідають даним, отриманим при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , по механізму, локалізації та кількості тілесних ушкоджень.

Під час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_15 , остання підтвердила, що після сварки із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 намагався покинути помешкання, але ОСОБА_10 будучи у стані сп`яніння і сидячи на кухні зі словами «перший раз не вийшло, вийде вдруге», схопила зі столу кухонний ніж вийшла до коридору і нанесла удар ножем в грудну клітину потерпілому. При цьому свідок уточнила, що обвинувачена за деякий час до цього вже хваталася за ніж і погрожувала ним ОСОБА_11 і останній забирав цей ніж у неї.

Такі показання свідка спростовують доводи як обвинуваченої та їх захисників про те, що вона знаходилася у стані необхідної оборони. У момент отримання ножового поранення ОСОБА_11 ніяким чином не вчиняв будь якого фізичного насильства відносно неї і не погрожував його застосуванням, знаходився біля вхідних дверей квартири і відстань між ним та обвинуваченою була досить значна, не менше 2.8 метра.

Твердження адвокатів та обвинуваченої у суді, що потерпілий самостійно міг наштрикнутися на ніж були належним чином судом перевірено та спростовано.

Так, із пояснень експерта у суді і висновку експертизи №782 від 22.07.2014 року у обвинуваченої дійсно були виявлені легкі тілесні ушкодження у виді синців голови та правої верхньої кінцівки, садна лівої верхньої кінцівки, припухання м`яких тканин голови, які утворилися від дії тупих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, по механізму удару, та удару тертя. Вони могли бути спричинені у ході сварки потерпілим, що не заперечується даними у справі.

Такі дані не спростовують висновків суду про нанесення обвинуваченою ножового поранення потерпілому з метою його вбивства при відсутності меж перевищення необхідної оборони.

Посилання адвоката про те, що механізм спричинення ножового поранення міг бути інший, внаслідок падіння потерпілого на ніж, який знаходився у руці обвинуваченої і остання не бажала таких наслідків, спростовується даними викладеними у висновку судово-медичної експертизи отриманої після проведення слідчого експерименту, де експерт ОСОБА_16 як і у судовому засіданні спростував такі твердження. Показання обвинуваченої у цій частині не відповідають по механізму утворення тілесних ушкоджень, по напрямку та глибині раненого каналу, тобто потерпілий не міг отримати тілесні ушкодження при обставинах на які вказує її захисник у апеляції, оскільки при нанесенні удару та натисканні на ніж є суттєва різниця і зони заглиблення є різні, як різні вхідні та вихідні рани, а тому ножове поранення спричинено внаслідок удару, про що свідчить вказаний механізм утворення тілесних ушкоджень. Вони не могли утворитися від того, що ОСОБА_11 міг потягнути ОСОБА_10 на себе у якої випадково був ніж і таким чином їх отримати.

Посилання ОСОБА_10 , що ОСОБА_11 знаходився в епілептичному стані при отриманні ножового поранення також спростовано даними огляду місця пригоди трупу останнього та при проведенні експертизи. На його трупі не було виявлено таких ознак епілептичного удару, а саме не були покусані губи, не виявлено піни з роту, не прикушений язик, що дало підстави експерту та суду стверджувати, що у ОСОБА_11 перед смертю не було епілептичного приступу, на що звертає увагу захист.

Крім цього, показання обвинуваченої ОСОБА_10 у частині механізму нанесення ножового поранення не відповідають об`єктивним даним, оскільки згідно висновку експерта № 457/1 від 15.09.2014 року її показання, дані нею в ході проведення слідчого експерименту суперечать вказаному нею механізму утворення тілесних ушкоджень та їх локалізації, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 .

У помешканні, де сталося кримінальне правопорушення було виявлено 5 кухонних ножів. На одного із них вказала обвинувачена, що саме вона ним спричинила ножове поранення.

Доводи адвокатів та обвинуваченої, що вона під час вчинення даного кримінального правопорушення перебувала у стані сильного душевного хвилювання також спростовується і висновком судово-психолого-психіатричної експертизи № 419 від 18.08.2014 року, згідно якого ОСОБА_10 у період часу, що відноситься інкриміноване їй протиправне діяння психічним захворюванням не страждає і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Знаходилася в стані простого алкогольного сп`яніння. На момент вчинення інкримінованого їй діяння, ОСОБА_10 не перебувала в стані фізіологічного афекту чи іншому особливому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на її свідомість і поведінку та міг би розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання.

Під дію ч.2,3 ст.19 та ст.20 КК України вона не підпадає і може постати перед судом.

За висновком Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру № 322 від 20.07.2014 року о 20.55 годині обвинувачена ОСОБА_10 перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів правильно дійшов висновку про кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 115 КК України , так як вона умисно протиправно заподіяла смерть іншій людині.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_10 на ст.118 КК України колегія суддів не вбачає, оскільки викладені вище обставини встановлені судом першої інстанції свідчать, що вона не зазнавала суспільно небезпечного посягання з боку співмешканця, яке створювало б реальну загрозу заподіяння шкоди її здоров`ю а тому вона не мала необхідності використовувати ніж. Тому підстав вважати ОСОБА_10 необґрунтовано засудженою колегія суддів не вбачає.

Разом з тим колегія суддів суду першої інстанції при призначенні покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України врахувала ступінь тяжкості вчиненого злочину, але призначаючи таке покарання не було взято до уваги дані про особу обвинуваченої, яка є жінкою, характеризується позитивно, жаліє що так сталося, незадовго до спричинення ножового поранення їй потерпілим були завдані легкі тілесні ушкодження, що спонукали її у подальшому вчинити такі дії. А тому колегія суддів вважає за можливе пом`якшити покарання до мінімального визначеного у санкції закону, яке буде достатнім та необхідним для її виправлення і попередження нових злочинів.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено порушень судом вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів обґрунтованість судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 403,407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника адвоката ОСОБА_8 у інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок колегії суддів Крюківського районного суду м.Кременчука від 26 грудня 2014 року щодо неї за ч.1 ст.115 КК України змінити у частині призначення покарання, та визначити його у розмірі- 7 років позбавлення волі, в іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Запобіжний захід обраний судом домашній арешт залишити без зміни до моменту виконання вироку.

Строк покарання у виді позбавлення волі рахувати з дати затримання.

Вирок суду першої інстанції вступає у силу негайно і може бути оскаржено у касаційному порядку учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня проголошення до ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженою у той же строк з дня отримання копії судового рішення.
С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2