У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Синявського О.Г.,

суддів за участю прокурора

Кліменко М.Р. і Гриціва М.І., Опанасюка О.В.,

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 8 травня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Луганської області на вирок Рубежанського
міськрайонного суду Луганської області від 1 серпня 2006 року щодо
ОСОБА_1

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимого 21.07.2005 року за ч.2 ст.186, ст.ст. 75, 76 КК України на
4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 1 рік,

- за ч.2 ст.307 КК України із
застосуванням ст.69 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього
майна.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком ОСОБА_1 частково
приєднано невідбуту частину покарання за вироком Севєродонецького
міськрайонного суду Луганської області від 21.07.2005 року та призначено
остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців із конфіскацією майна.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування
покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки з покладенням
обов'язку періодично з'являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої
системи.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 05.05.2006 року близько
17 год., перебуваючи в підвалі свого будинку по АДРЕСА_1, виявив поліетиленовий
пакет, в якому знаходилась наркотична речовина - макова солома, яку він
незаконно придбав, переніс до себе додому
в квартиру №45 вказаного будинку та зберігав. 06.06.2006 року близько 17
год. ОСОБА_1 незаконно збув 94 гр. макової соломи ОСОБА_2, взявши за це
40 грн. і мобільний телефон „Сіменс” у заставу за подальшу доплату ще 40
грн.

У апеляційному
порядку справа не розглядалась.

У касаційному поданні заступник прокурора
Луганської області зазначає, що суд неправильно призначив ОСОБА_1 додаткове
покарання у виді конфіскації майна при звільненні від відбування покарання з
випробуванням, а також з урахуванням
того, що ОСОБА_1 вчинив новий тяжкий злочин в період іспитового строку, вважає,
що йому призначене м'яке покарання внаслідок безпідставного повторного
застосування ст. 75 КК України. Просить
вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора на підтримання касаційного подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в касаційному
поданні, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Вирок в усякому разі належить скасувати, якщо він постановлений незаконним
складом суду.

Відповідно до вимог ст. 54 ч.1 п. 2-1 КПК України суддя не може брати
участі у розгляді кримінальної справи, якщо він під час досудового
розслідування справи він вирішував питання щодо проведення обшуку.

З матеріалів справи вбачається, що
суддя Буйкін М.І., який розглядав справу щодо ОСОБА_1 та постановив вирок, під
час досудового слідства вирішував питання про проведення обшуку за місцем
проживання ОСОБА_1 (а.с.5).

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_1
підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Окрім того, при призначенні покарання судом було порушено вимоги ст.ст. 75,
78 КК України та не враховано роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 24.10.2003р. “Про практику призначення судами кримінального
покарання”.

Так, відповідно до п. 26 указаної
постанови Пленуму Верховного Суду України
в разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі
звільненням від відбування покарання з
випробуванням (ст.75 КК України) і в період іспитового строку вчинила новий
злочин, суд зобов'язаний за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у
виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд, визнавши, що ОСОБА_1 вчинив новий тяжкий злочин під час
іспитового строку, встановленого йому при звільненні від відбування покарання у
виді позбавлення волі за попереднім вироком і призначивши покарання за
сукупністю вироків, повторно звільнив ОСОБА_1 на підставі ст.75 КК України від
відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин призначення покарання ОСОБА_1 із застосуванням ст.75 КК
України є м'яким, про що правильно зазначено у
касаційному поданні прокурора.

Також судом при постановленні вироку
не враховано вимог ст. 77 КК України, згідно з якими при звільненні особи на
підставі ст. 75 КК України від відбування
основного покарання з випробуванням не призначається таке додаткове
покарання як конфіскація майна.

Окрім того, судом порушено вимоги ст. 67 КК України, згідно з якою перелік
обтяжуючих покарання обставин є вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає, та визнано обтяжуючою
покарання обставиною те, що ОСОБА_1 раніше судимий за умисний злочин, що не
передбачено ст.67 КК України .

З огляду на вищевикладене, касаційне подання заступника прокурора
Луганської області підлягає частковому задоволенню, вирок щодо ОСОБА_1 -
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді суду належить
дослідити
докази у
встановленому законом порядку та при доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину правильно кваліфікувати
його дії і призначити покарання відповідно до вимог ст.65 КК України.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне
подання заступника прокурора Луганської області задовольнити частково.

Вирок Рубежанського міськрайонного суду Луганської області від 1 серпня
2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Судді:

Синявський О.Г.
Кліменко М.Р.
Гриців М.І.