Справа №11-67/2007
Головуючий у 1-й інстанції
УХВАЛА

іменем України

13
грудня 2007 року м. Севастополь

Колегія суддів
військового апеляційного суду Військово-Морських Сил у складі:

головуючого Леся В.І.,

суддів : Нікітіна Г.В., Саліхова В.В.,

за
участю військового прокурора Феодосійського гарнізону КІНДРАТА В.Й., захисника - адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у судовому засіданні матеріали провадження за скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову заступника
військового прокуратура Військово-Морських Сил України від 4 жовтня 2007 року
про порушення кримінальної справи за фактом вимагання грошових коштів з
громадян та постанову старшого слідчого військової прокуратури Феодосійського
гарнізону від 5 листопада 2007 року про порушення кримінальної справи відносно
старшого лейтенанта ОСОБА_2 за апеляцією військового прокурора Феодосійського
гарнізону на постанову судді військового місцевого суду Сімферопольського
гарнізону від 27 листопада 2007 року,

встановила:

Адвокат
ОСОБА_1 звернувся до Феодосійського
міського суду зі скаргою на постанови органів досудового слідства про порушення
кримінальних справ відносно ОСОБА_2

Зазначена скарга за підсудністю була
направлена у військовий місцевий суд Сімферопольського гарнізону, який задовольнивши її в повному обсязі, скасував ці постанови.

Приймаючи
таке рішення суд виходив з того, що
прокурор на його вимогу не надав матеріали кримінальної справи, що позбавило суд можливості об'єктивно
розглянути приводи та підстави для порушення кримінальної справи відносно
ОСОБА_2

В
апеляції військовий прокурор просить скасувати постанову суду першої інстанції
та постановити рішення про відмову адвокату ОСОБА_1 в задоволенні поданої ним скарги.

В
обгрунтуванні своїх вимог апелянт зазначив,
що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки при розгляді скарги по
суті суд дослідив лише формальну сторону додержання органами досудового
слідства вимог ст. 98 КПК України, без відповідного дослідження наявності
приводів та підстав для порушення кримінальних справ, та безпідставно зазначив в якості
обставини, яка потягла за собою
скасування постанов органу досудового слідства,
ненадання ним до суду матеріалів кримінальної справи, оскільки такі вимоги до нього не ставилися.

Заслухавши
доповідь судді САЛІХОВА, пояснення
прокурора в підтримання апеляції, думку
адвоката ОСОБА_1 , який просив залишити
постанову судді без зміни, вивчивши
надані матеріали та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів військового апеляційного суду
Військово-Морських Сил вважає, що
апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за наступних
обставин.

Відповідно
до вимог ст. 94 КПК України прокурор може порушити
кримінальну справу за заявою окремих громадян,
коли є достатні дані про наявність ознак злочину.

Розглядаючи
скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд,
відповідно до вимог ст. 236-8 КПК України, повинен перевіряти наявність приводів і
підстав для винесення зазначеної постанови та законність джерел отримання
даних, які стали підставою для її
винесення.

Як
вбачається з матеріалів справи, 1 жовтня
2007 року за заявами громадян ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4, ОСОБА_5
та інших про вимагання від них ОСОБА_2 грошових коштів за
надання можливості безперешкодно здійснювати торгівлю продуктами харчування на
набережній м. Судак, військовим прокурором Феодосійського
гарнізону, відносно ОСОБА_2 була
порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.
368 КК України

4 жовтня 2007 року заступником
військового прокурора Військово-

Морських Сил України ця

постанова була скасована, а за
фактом вимагання

невстановленими особами грошових коштів порушена кримінальна справа за

ознаками злочину, передбаченого ч.
2 ст.
189 КК України, розслідування
якої

було доручено військовому прокурору Феодосійського гарнізону.

5 листопада 2007 року старший
слідчий військової прокуратури

Феодосійського гарнізону порушив відносно ОСОБА_2 кримінальну

справу за цими ж ознаками злочину,
об'єднавши їх в одне провадження.

Згідно з
ч.6 ст.
236-8 КПК України орган дізнання,
слідчий або прокурор, зобов'язані
подати до суду матеріали, на підставі
яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи. Ці матеріали
мають бути описані, прошиті та
пронумеровані із зазначенням посади та прізвища особи, яка склала опис.

При
розгляді апеляції встановлено, що
зазначені вимоги закону військовим прокурором були виконані і до суду надіслані
матеріали на 51 аркуші.

Із
матеріалів провадження по скарзі також видно,
що суддею під час відкриття провадження по скарзі та при розгляді скарги
вимога про надання матеріалів кримінальної справи перед прокурором не
ставилась.

В
зв'язку з викладеним твердження суду першої інстанції про те, що ненадання прокурором матеріалів
кримінальної справи позбавило його можливості об'єктивно дослідити наявність
приводів та підстав для порушення кримінальної справи, є безпідставним.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що
прийняте судом першої інстанції рішення є необгрунтованим і підлягає
скасуванню.

При новому розгляді скарги
суду необхідно неухильно виконати вимоги
ст. 236-8 КПК України, тобто перевірити підстави - дані, які свідчать про наявність ознак
злочинів, зазначених у постанові про
порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2,
та постановити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст.
366, 377, 382 КПК України, колегія суддів військового апеляційного суду

ухвалила:

Апеляційну
скаргу військового прокурора Феодосійського гарнізону задовольнити частково.

Постанову
судді військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону від 27 листопада
2007 року щодо скарги адвоката ОСОБА_1
на постанови органів досудового слідства від 4 жовтня 2007 року та від 5
листопада 2007 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 -
скасувати.

Матеріали
за скаргою адвоката ОСОБА_1 повернути на
новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі.