Ухвала

іменем україни

25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0000366 щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, уродженця та мешканця

АДРЕСА_1, такого, що судимості не мав,

за участю прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

у касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування вироку суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що у суду апеляційної інстанції не було підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку, а суд першої інстанції правильно встановив обставини, які вплинули на його висновки щодо звільнення його підзахисного від відбування покарання з випробуванням, та дотримався всіх вимог при застосуванні статті 75 КК України.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що під час судового розгляду прокурором пропонувалося призначити засудженому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, а засуджений раніше не судимий, тобто не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом 3 групи, хворіє на важке захворювання - вроджена аномалія розвитку імплозії лівої нирки та потребує постійного лікування, проживає з жінкою, яка ніде не працює та є опікуном малолітньої дитини, батьки якої померли, а також його належна процесуальна поведінка, котрий надавав послідовні визнавальні показання, розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину.

Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2014 року ОСОБА_1 визнаний винуватим та засуджений за частиною 3 статті 309 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2-4 частини 1 статті 76 цього Кодексу.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнаний винуватим та засуджений за наступних обставин.

Так, 02 вересня 2014 року співробітниками БНОН УМВС України в Чернівецькій області під час відпрацювання на одній із вулиць с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області був помічений ОСОБА_1, який на плечі ніс велику сумку захисного кольору, в якій під час огляду було виявлено 10 прозорих поліетиленових пакетів із сухою подрібненою речовиною рослинного походження коричневого кольору. Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів №488-Х від 11 вересня 2014 року вилучена у ОСОБА_1 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, маса якої становить 5853,48 г, тобто в особливо великих розмірах, та яку він незаконно зберігав без мети збуту.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, 3 лютого 2015 року судом апеляційної інстанції ухвалено новий вирок, яким вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_1 скасовано. ОСОБА_1 вважається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 309 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням статті 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі строком на 1 рік. В решті вирок суду залишено без зміни.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги та вважала постановлені у кримінальному провадженні судові рішення законними і обґрунтованими, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з касаційної скарги, захисником не оскаржуються подія кримінального правопорушення, доведеність винуватості та правильність кваліфікації судом за частиною 3 статті 309 КК України дій ОСОБА_1

Що стосується доводів захисника про безпідставність скасування судом апеляційної інстанції вироку суду в частині призначеного засудженому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, то вони є неспроможними.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно зі статтею 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п'яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_1 покарання у виді 5 років позбавлення волі, враховував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, стан його здоров'я, майновий стан, є інвалідом 3 групи та вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також пом'якшуючі покарання обставини - щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Саме такі обставини, на переконання районного суду, свідчили і про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Апеляційний же суд, скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного засудженому покарання із застосуванням статті 75 КК України, не погодився з таким висновком з огляду на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який є тяжким, а кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів відносяться до категорії підвищеної суспільної небезпечності, а зваживши на виявлення у засудженого наркотичного засобу у особливо великому розмірі, зокрема 5853,48 г, який був розфасований в 10 поліетиленових пакетах, дійшов висновку про неможливість виправлення та перевиховання засудженого в умовах без ізоляції від суспільства. Проте, вважав за необхідне призначити засудженому покарання нижче від найнижчої межі з огляду на зниження ступеню тяжкості кримінального правопорушення врахованих судом першої інстанції пом'якшуючих покарання обставин.

Отже, апеляційним судом додатково зважено на всі обставини для правильного призначення покарання з врахуванням і тих обставин, на які наголошує у касаційній скарзі захисник, як на підстави для її задоволення.

Крім того, зважаючи на призначене засудженому покарання нижче від найнижчої межі у виді позбавлення волі строком на 1 рік, яке захисником не оспорюється, колегія суддів не має підстав стверджувати про можливість звільнення засудженого від його відбування.

Таким чином, вважати призначене засудженому покарання явно несправедливим або його призначення з порушенням правил щодо цього у колегії суддів підстав не має.

Призначене ж засудженому покарання апеляційним судом відповідає вимогам статті 65 КК України та є виваженим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Сам же апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статті 420 КПК України.

За таких обставин, вирок суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, призначене покарання ОСОБА_1 справедливим, а відтак касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433-437 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 3 лютого 2015 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційну скаргу його захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5