Дата документу Справа № 335/804/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/694/15
Єдиний унікальний № 335/804/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 263 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000121 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення зазначає, що виходячи з вимог, викладених у ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 р. № 1382-ІV, належним і допустимим доказом місця проживання особи є та адреса, що міститься у паспорті громадянина України. Відповідно до копії паспорта ОСОБА_6 його місцем проживання є АДРЕСА_1 , що відповідає обвинувальному акту. Крім того, відповідно до копії паспорту обвинуваченого ОСОБА_6 , останній народився у с. П`ятихатки Дніпропетровської області, що також відповідає даним вказаним у обвинувальному акті.

Стосовно висновку суду щодо неконкретності обвинувачення ОСОБА_6 зазначає, що суд вийшов за межі наданих йому на даній стадії повноважень, оскільки ці обставини підлягають доказуванню прокурором під час судового розгляду провадження, який зокрема має право відмовитися від обвинувачення.

Крім того, вважає необґрунтованими і посилання суду щодо відсутності у реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про строк застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 18.12.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою до 14.02.2015 р. по іншому кримінальному провадженню. При цьому підстав та ризиків відповідно до ст. 177 КПК України при обранні запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню не встановлено, а тому слідчим при складанні реєстру вказано про те, що запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався та проставлені відповідні відмітки про це.

Тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції у іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2015 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.

Згідно ухвали, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України. Під час підготовчого судового засідання суд встановивши, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам КПК України зазначив наступне.

Органом досудового розслідування не встановлено місце проживання ОСОБА_6 . Крім того, у тексті обвинувального акту в частині викладення фактичних обставин події зазначено, що місцем скоєння злочину є місце мешкання обвинуваченого - АДРЕСА_2 . Між тим, у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 не зміг назвати свого місця мешкання, зазначаючи, що останнім часом мешкав у знайомих в районі бул. Сталеварів і назви вулиці мешкання не пам`ятає. Окрім того, зазначив, що народився у с. Авангард П`ятихатського району Дніпропетровської області, що не відповідає анкетним даним викладеним у обвинувальному акті.

Крім того, ОСОБА_6 з 17 грудня 2014 року перебуває під вартою згідно до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2015 року, яким останнього засуджено за ч. 1, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років. Однак, у тексті обвинувального акту в частині викладення фактичних обставин події зазначено, що 08.01.2015 року ОСОБА_6 , маючи умисел на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , у літній кухні незаконно зберігав у сумці дві бойові гранати, що свідчить про неконкретність та суперечливість формулювання обвинувачення.

Також судом зазначено, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту, не вказано строк застосування заходів забезпечення кримінального провадження. З огляду на вказане, суд першої інстанції повернув обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 прокурору для усунення недоліків.

Згідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті має зокрема, міститься виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як вбачається з обвинувального акту у ньому відсутнє зазначення часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Органи досудового розслідування не врахували, що цей злочин є триваючим, а тому він має початкові дії, які безперервно здійснюються протягом певного часу. Злочини, що тривають, є закінченими, зокрема з моменту припинення вчинення діяння. Відсутність визначення часу початкових дій обвинуваченого, строку зберігання бойових гранат та часу припинення вчинених дій останнього, тобто обов`язкових елементів складу інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення порушує право останнього на захист.

За таких обставин колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4