Справа №11-а-313-2007р. Головуючий у суді І інстанції: Онуфрієв В.М.
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач у суді II
інстанції: Драний О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007
року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Драного О.П.

суддів - Палічука А.О., Олексієнко І.С. за участю
прокурора -
Ахалшенішвілі Н.Є. адвоката -
ОСОБА_2 потерпілої - ОСОБА_3 та цивільного позивача - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді кримінальну

справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на
вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

30
січня 2007
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, росіянин, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою,
раніше не судимий

засуджений за ч.
1 ст.286 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. 00
коп. без позбавлення права керувати транспортними
засобами.

Вказаним вироком вирішено питання і про цивільні позови.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 на користь:

ОСОБА_4 1
172
грн. 61 коп. матеріальних
збитків, 500
грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та 200 грн. у відшкодування витрат за послуги евакуатора;

ОСОБА_3 1
500
грн. у відшкодування завданої їй моральної шкоди та 500 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу;

ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої доньки -ОСОБА_5 1
500 грн. у відшкодування завданої останній моральної шкоди;

Кіровоградської обласної дитячої лікарні витрати, пов'язані з лікуванням ОСОБА_5 в сумі 706 грн. 16
коп.;

держави
судові витрати у
справі за проведення
авто технічної

експертизи в сумі 94 грн. 15
коп.

Суд визнав винним ОСОБА_1 в тому, що він 20 серпня 2006
року близько 23 год. 25 хв., рухаючись по об'їздній автодорозі м. Кіровограда зі сторони автодороги "Кіровоград-Клинці" в напрямку с Завадівка Кіровоградського району та області на 15км.+ 720м, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем АЗЛК-2140, державний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві приватної власності, порушуючи вимоги п.п.2.3, 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-968 М,
державний номер НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6, в результаті чого пасажиру
автомобіля ЗАЗ-968 М -
потерпілій ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження у
вигляді перелому 6-ого
ребра справа, по передній паховій лінії, струсу головного
мозку, черепно-мозкової травми, які відносяться до категорії середньої
тяжкості.

В апеляції на вирок адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 просить
вирок суду скасувати, а справу направити прокурору для проведення додаткового
розслідування, при цьому вказує на суттєву неповноту під час його проведення, в
зв'язку з чим суд постановив обвинувальний вирок відносно його підзахисного на
неповно з'ясованих обставинах справи.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1 і в його інтересах
адвоката ОСОБА_2, які підтримали доводи, викладені в апеляції, думку прокурора
та потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_3, які, вважаючи вирок законним і обгрунтованим,
просили залишити його без зміни, а апеляцію без задоволення, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні
обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у тому, що він 20 серпня 2006
року близько 23 год. 25 хв., рухаючись по об'їздній автодорозі м. Кіровограда зі сторони автодороги "Кіровоград-Клинці" в напрямку с Завадівка Кіровоградського району та області на 15км.+ 720м, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем АЗЛК-2140, державний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві приватної власності, порушуючи вимоги п.п.2.3, 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-968 М,
державний номер НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6, в результаті чого
пасажиру автомобіля ЗАЗ-968 М - потерпілій ОСОБА_3 були
заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому 6-ого ребра справа по середній

паховій лінії,
струсу головного мозку,
черепно-мозкової травми, які відносяться до категорії середньої
тяжкості.

Винність ОСОБА_1 у скоєному злочині доведена сукупністю достовірних і
узгоджених між собою доказів, зокрема, його показами, де він частково визнав
свою вину у скоєному, а саме: підтвердив сам факт дорожньо-транспортної пригоди
та знаходження його на момент ДТП в стані алкогольного
сп»яніння, разом з тим вважає, що в його діях не має вини, оскільки керуючи
автомобілем АЗЛК-2140, державний номер НОМЕР_1, рухаючись з с. Клинці Кіровоградського району в напрямку м. Кіровограда
по об»їздній дорозі, на правій стороні проїжджої частини він побачив автомобіль
ЗАЗ-968 М, який стояв з виключеними габаритними вогнями, після чого він почав
екстренно гальмувати, однак він не зміг уникнути зіткнення з вказаним
автомобілем.

Крім того, висновок суду про винність засудженого ОСОБА_1 у скоєному
злочині також повністю підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в
судовому засіданні доказах, і, зокрема: послідовних показах потерпілої ОСОБА_3,
цивільного позивача ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, висновками
судово-медичних експертиз №331 від 17.11.2006 року та №332
від 20.11.2006 року, згідно з якими
потерпілій ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому 6-ого ребра справа по середній паховій лінії, струсу головного мозку,
черепно-мозкової травми, які відносяться до категорії середньої тяжкості, а
потерпілій ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рваної рани лоба, гематоми
лобної ділянки зліва і лівої скулової ділянки, які відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень, висновками автотехнічної та автотоварознавчої
експертиз, згідно з якими, водій автомобіля АЗЛК - 2140 «Москвич», державний номер НОМЕР_1, мав технічну
можливість запобігти ДТП,
а розмір матеріальних збитків, заподіяних володільцю
автомобіля ЗАЗ-968 М, державний номер НОМЕР_2 становить 1 172 грн. 61
коп., протоколом медичного огляду для встановлення факту
вживання психоактивної речовини та стану сп»яніння, згідно з висновком якого у
ОСОБА_1 виявлено стан сп»яніння внаслідок вживання алкогольних напоїв.

Доводи в апеляції адвоката про те, що вина його
підзахисного у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не доведена, є необгрунтованими, оскільки вони повністю
спростовуються матеріалами справи, і, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_3,
свідка ОСОБА_7 та цивільного позивача ОСОБА_4, які стверджували, що автомобіль,
яким керував останній в момент ДТП рухався, при цьому фари
та габаритні вогні були включені, а також показаннями самого засудженого,
даними ним в ході досудового слідства, згідно з якими він не заперечував, що
автомобіль

даними ним в ході досудового
слідства, згідно з якими він не заперечував, що автомобіль ЗАЗ-968 М в момент ДТП рухався в попутному йому напрямку.

Більш того, як вбачається із висновку автотехнічної експертизи при умові
дотримання засудженим Правил дорожнього руху України під час керування
автомобілем він мав технічну можливість запобігти зіткненню.

Дії засудженого ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України, як
порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою,
яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості
тілесні ушкодження кваліфіковано правильно.

При призначенні міри покарання ОСОБА_1 суд, відповідно до вимог ст.65 КК
України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який
належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини справи,
пом'якшуючі та обтяжуючі його відповідальність: знаходження на його утриманні
неповнолітньої доньки, часткове відшкодування потерпілій збитків, а також
скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння, особу винного, який по місцю
проживання і роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, і обгрунтовано прийшов до висновку про
можливість призначення йому покарання у вигляді штрафу без застосування
додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними
засобами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування
вироку суду немає.

Керуючись ст.ст.365, 366
КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської
області від 30 січня 2007
року стосовно ОСОБА_1без зміни.