Справа № 209/5929/14-к
Провадження № 1-кп/209/51/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта професійно-технічна, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.08.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 02.11.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 10 днів позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.08.2011 року у вигляді 20 днів позбавлення волі, остаточно до відбування призначене покарання у вигляді позхбавлення волі строком на 3 роки 30 днів;

- 29.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 дня позбавлення волі призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.11.2011 року, остаточно визначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 день,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2014 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ділянці місцевості в районі лівобережного парку біля ґрунтової дороги, що веде від з`їзду з нового мосту до вул. Харьковська в м. Дніпродзержинську, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужого майна, а саме велосипеда Салют належного потерпілому ОСОБА_6 , напав на ОСОБА_6 , тримаючи у руці ніж та погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я. Коли потерпілий ОСОБА_6 відмовився передати свій велосипед "Салют" ОСОБА_7 , він з метою заволодіння цим велосипедом умисно наніс удар ножем ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням великого сальника та брижі поперечно-ободочної кишки, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею, яке згідно висновку експерта № 1076-Е від 29.09.2014 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав свою провину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав пояснення про те, що 28.09.2014 року приблизно о 16.30 годин він їхав на велосипеді по грунтовій дорозі біля лівобережного парку та побачив в стороні від дороги за кущами і деревами чоловіка. З цікавості вирішив підійти до нього, може в чомусь допомогти. Чоловік, яким є потерпілий у кримінальному провадженні, справляв природні потреби, а він спитав чи у нього все нормально. Потерпілий відповів, що це не його діло. Він пошуткував, сказавши потерпілому, що хоче помінятися з ним велосипедами. Потерпілий грубо, нецензурно сказав, що не буде мінятися, взяв свій велосипед і штовхнув його велосипедом, від чого він впав. Це його образило, тому він дістав з кишені складний ніж, лезо якого відкривається кнопкою, відкрив його і наблизився до потерпілого, який почав кричати "Допоможіть!" закриваючись від нього велосипедом. Він лівою рукою пробував відштовхнути велосипед, а в правій тримав ніж, щоб налякати потерпілого, і вдарив його ножем, думав, що не сильно. Потім хотів втекти, відбігши та заскочивши на свій велосипед, але був затриманий хлопцями, які є свідками у справі. У нього був свій велосипед і велосипед потерпілого йому був не потрібний, він хотів лише налякати його

Крім частково визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах підтверджується показаннями потерпілого, свідків, дослідженими документами кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання про те, що 28.09.2014 року приблизно о 16 годині 30 хвилин він на велосипеді їхав по недобудованому шляхопроводу з мостового переходу в напрямку лівобережного парку по ґрунтовій дорозі, а біля дренажного каналу відійшов з велосипедом від дороги щоб справити природні потреби. Велосипед він поставив біля бетонних плит, а сам спустився трохи вниз, щоб сховатися від дороги. Потім почув як хтось сказав, який важкий велосипед, а оглянувшись побачив раніше незнайомого йому молодого чоловіка обвинуваченого у справі, який підняв його велосипед. Оглянувшись другий раз він побачив, що обвинувачений сидів на багажнику його велосипеда. Справивши природні потреби він підійшов до свого велосипеда і запитав у обвинуваченого, в чому справа. Обвинувачений сказав йому, що будемо робити обмін велосипедів, хоча його велосипеда він не побачив. Сказав обвинуваченому, що це його велосипед, що мінятися він не буде і щоб той відійшов від його велосипеда. Він хотів взяти свій велосипед за руль, а обвинувачений сказав: Або він віддасть йому велосипед, або …і показав ніж, який був в його правій руці і який він тримав лезом направленим в лівий бік його тулубу в районі поясниці на відстані приблизно 20 см. Потім обвинувачений прибрав від нього руку з ножем, а він сказав йому щоб той відійшов. Обвинувачений відійшов приблизно на пів метра, а він взяв велосипед за руль і покотив його в напрямку дороги. Зробив три кроки, а оглянувшись побачив, що обвинувачений знаходиться позаду на відстані пів метра від нього з ножем в руці. Він крутнув велосипедом, щоб закритися ним від обвинуваченого. Обвинувачений відскочив, а він вдарив велосипедом в його ногу, від чого той упав. Потім обвинувачений швидко піднявся, підбіг до нього на відстань 1 метра і почав розмахувати перед ним ножем, погрожуючи, що поріже його і, що він звідси не вийде. Він побачив, що по дорозі йшли два молодих хлопці і крикнув їм щоб вони допомогли йому. Хлопці вже бігли до них, а обвинувачений сказав нецензурно, що мов злякався. Він продовжував утримувати велосипед і вже не опасався обвинуваченого. А той наставив на нього ніж і різким рухом руки вперед наніс йому удар ножем в область сонячного сплетіння, після чого відійшов від нього. Підбігли хлопці, але зупинилися, бо обвинувачений був з ножем. У нього потекла кров, він зрозумів, що поранений, почав оглядати рану і закривати її платочком. Не звернув увагу на те, як обвинувачений відбіг з цього місця. Потім його позвали хлопці щоб він підійшов. Він з велосипедом підійшов до дороги, побачив, що хлопці утримують обвинуваченого, який лежав на землі і кричав щоб його відпустили, бо він недавно звільнився і знаходиться в розшуку. На узбіччі дороги він побачив велосипед, але кому він належав не знає. Він запитав у обвинуваченого, чому він це зробив, а той закричав, що не хоче в тюрму. Хлопці викликали по телефону працівників міліції і швидку медичну допомогу. Його відвезли в лікарню швидкої медичної допомоги де він лікувався стаціонарно 10 чи 11 днів, а потім амбулаторно за місцем проживання. Не наполягає на суворому покарання обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання про те, що 28.09.2014 року в другій половині дня він з іншим хлопцем на ім`я ОСОБА_10 , з яким в той день працював, йшли з мостового переходу по ґрунтовій дорозі в напрямку лівобережного парку. Почули, що хтось лається, а підійшовши ближче побачили недалеко від дороги на відстані приблизно 10 м. потерпілого, а також обвинуваченого, який у себе ззаду дістав ніж і наніс ним удар в груди потерпілому, який в цей час тримав велосипед. Він побіг до них, а ОСОБА_10 побіг слідом за ним. Він почав кричати обвинуваченому, щоб той лягав на землю. Права рука, в якій раніше обвинувачений тримав ніж, була позаду нього і він не знав,чи ніж ще знаходиться в цій руці. Обвинувачений на якусь мить зупинився, а потім схватив лежачий поруч велосипед і побіг з ним, намагаючись сісти на с нього. Але втекти той не встиг, бо він збив його з велосипеда, вдарив його двічі, а потім вони з ОСОБА_11 повалили його на землю і утримували поки не приїхали працівники міліції, яких ОСОБА_10 викликав по телефону. Поки вони утримували обвинуваченого він говорив, що хотів помінятися велосипедами, говорив також, що потерпілий дістав ножа. Від нього було чути запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання про те, що 28.09.2014 року він разом з ОСОБА_13 (прізвища не знає) приблизно о 16 годині 40 хвилин йшли по ґрунтовій дорозі від мостового переходу по напрямку 1-го мікрорайону лівобережної частини міста Дніпродзержинська. Недалеко від дороги ліворуч вони побачили двох чоловіків, почули сварку між ними. Коли підійшли ближче почули, як потерпілий кричав Хлопці допоможіть. ОСОБА_13 і він побігли до них. В руках обвинуваченого він побачив ніж. Потерпілий прикривався від нього велосипедом. Щоб налякати обвинуваченого ОСОБА_13 закричав йому - свідку доставай пістолет, а обвинуваченому крикнув, щоб той лягав і руки держав за головою. Коли саме обвинувачений вдарив ножем потерпілого він не бачив. Обвинувачений сховав руку з ножем за спину, і він більше не бачив у нього ножа. Обвинувачений хватав рукою за велосипед потерпілого, мабуть намагаючись забрати його. Потім він відпустив велосипед, пробіг в їх сторону, де на доріжці лежав його велосипед, який він схватив і хотів з ним втекти. ОСОБА_13 погнався за ним, вдарив ногою по велосипеду і обвинувачений кинув його, намагаючись втекти. ОСОБА_13 зробив підніжку і звалив обвинуваченого, а потім вони його разом заламали і утримували лежачого поки не приїхали працівники міліції, яких він визвав по телефону. Він також викликав швидку допомогу. Коли вони утримували обвинуваченого той кричав, що пропонував помінятися велосипедами, казав, що ножа у нього не було. Потім сказав, що ніж забрав у потерпілого. Від обвинуваченого він чув запах алкоголю.

Протоколом огляду місця події від 28.09.2014 року (а.с.7 т.2) підтверджується, що під час огляду ділянки місцевості в районі лівобережного парку та біля ґрунтової дороги, що веде від з`їзду з нового мосту до вул. Харьковської в м. Дніпродзержинську виявлено два велосипеда: один велосипед марки Салют, синього кольору, з двома багажниками; другий велосипед "Славутич" чорного кольору, крила серебристі покриті іржею.

Згідно розписки ОСОБА_14 (а.с.13 т.2), вона отримала від працівників Дніпровського РВ велосипед марки Салют синього кольору, що належить її чоловіку.

Згідно розписки ОСОБА_15 (а.с.14 т.2), вона отримала від працівників Дніпровського РВ велосипед марки Славутич чорного кольору, що належить її сину.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.09.2014 року (а.с.42 т.2), ОСОБА_6 просить ОВС прийняти заходи до чоловіка, який 28.09.2014 року близько 16-45 год., на з`їзді з мосту по вул. Харківській відкритго із застосуванням ножа, намагався заволодіти велосипедом марки Салют.

Висновком експерта № 1076-Е від 29.09.2014 року (а.с.48-49 т.2) підтверджується, що виявлене у ОСОБА_6 проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням великого сальника та брижі поперечно-ободочної кишки, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя. Враховуючи характер рани, переваги глибини ранового каналу над довжиною рани, пошкодження виникли внаслідок дії колюче-ріжучого предмета.

Згідно протоколу одночасного допиту осіб від 16.10.2014 року (а.с.63-64 т21), проведеного між ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_12 під час якого ОСОБА_7 давав показання про те, що 28.09.2014 року він вдарив ОСОБА_6 ножем і хотів забрати у нього велосипед.

ОСОБА_12 дав покази про те, що 28.09.2014 року він зі свої знайомив ОСОБА_13 побачив, як ОСОБА_7 намагався відібрати у дідуся велосипед і вдарив його ножем, після чого вони його затримали.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, при зазначених вище обставинах.

При оцінці доказів суд вважає неправдивими і не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_16 , про те, що він не мав умислу на заволодіння велосипедом потерпілого ОСОБА_6 , що жартуючи сказав про обмін велосипедами, а насправді не мав наміру заволодівати його велосипедом, що достав з кишені ножа і наніс ним поранення потерпілому через нецензурну образу з боку потерпілого.

Ці показання обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 про обставини скоєного відносно нього злочину, а також показаннями допитаних свідків, які суд вважає правдивими і приймає до уваги при ухваленні вироку.

У суду нема підстав сумніватися в правдивості показань потерпілого ОСОБА_6 про те, що коли він хотів забрати свій велосипед у ОСОБА_7 той сказав йому "або він віддасть йому велосипед, або ..." і приставив до нього ножа, а коли потерпілий хотів захиститися від ОСОБА_7 і своїм велосипедом штовхнув його, від чого той упав, ОСОБА_16 наніс йому удар ножем. Як вказував потерпілий, від моменту коли ОСОБА_7 дістав ніж і почав ним погрожувати до нанесення удару ножем пройшло зовсім небагато часу, якісь миттєвості.

Умисел ОСОБА_7 на заволодіння велосипедом потерпілого підтверджується протоколом одночасного допиту за його участі, де він вказував що 28.09.2014 року він вдарив ОСОБА_6 ножем і хотів забрати у нього велосипед.

При ухваленні вироку суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, про те, що ОСОБА_16 не мав корисливого мотиву і умислу на заволодіння велосипедом потерпілого, а пропозиція обвинуваченого помінятися велосипедами з потерпілим була тільки поводом для конфлікту, в результаті якого він заподіяв потерпілому тілесне ушкодження.

Суд також не приймає до уваги доводи захисту, з посиланням на наданий суду епікриз відносно захворювання лівої руки обвинуваченого, що начебто унеможливлювало здійснення активних дій лівою рукою по заволодінню велосипедом потерпілого. Наданий суду епікриз був виданий ОСОБА_7 більше 15 років тому, інвалідом він не визнаний, сам заявляє, що кістю лівої руки може брати предмети, але в ній мало сили, .

Сам епікриз не може бути доказом того, що обвинувачений не міг скоїти розбійний напад з метою заволодіння велосипедом потерпілого. Обвинувачений виконував фізичну роботу, користувався своїм велосипедом і міг би керувати велосипедом потерпілого.

Оцінюючи всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що саме з корисливого мотиву, з метою заволодіння велосипедом потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 напав на нього погрожуючи ножем, і з метою заволодіння велосипедом заподіяв йому тяжке тілесне ушкодження.

Для кваліфікації діяння обвинуваченого не має значення те, що він пропонував помінятися велосипедами з потерпілим, а не просто хотів забрати у нього велосипед.

Потерпілий ОСОБА_6 відразу відмовився від будь якого обміну велосипедами, а потім обвинувачений вчинив на нього розбійний напад з метою заволодіння його велосипедом.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із

застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Діяння ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном - розбій, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує обставини і тяжкість злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не мав постійної роботи.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено .

Обставинами, які обтяжують покарання, є рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку, скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 місяців, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.07.2014 року, визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вираховувати з дня його затримання, тобто з 29.09.2014 року.

Обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_17

ОСОБА_3