У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Кліменко М.Р.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 29 травня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2005 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця та мешканця м. Одеси,

раніше не судимого,

засуджено за ст. 215 ч. 2 КК України 1960 року на 7 років позбавлення волі
з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст.ст. 1, 6, 9 Закону України “Про амністію” від 31.05.2005
року ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання.

Постановлено про стягнення з ОСОБА_1 на користь: ОСОБА_2 у рахунок
відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди 4624 грн. та 300 000 гривень
у рахунок відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_3 851, 63 грн. матеріальної та
15 000 грн. моральної шкоди; ОСОБА_4 5518 грн. матеріальної та 20 000 грн.
моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2005 року вирок
щодо ОСОБА_1 змінено, перекваліфіковано дії засудженого на ст. 286 ч. 2 КК
України, у решті вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 9 серпня 1999 року, близько 24 години,
керуючи автомобілем “Опель-Омега” та рухаючись по автодорозі Іллічівськ - Одеса
у напрямку м. Одеси, на порушення вимог п.п. 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху
України, не вибрав безпечної швидкості руху, при повороті дороги не впорався з
керуванням, у результаті чого автомобіль продовжив рухатися прямо, виїхав за
межі проїжджої частини, де зіткнувся з металевим контейнером. У результаті
даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_5 помер на місці
події, пасажирці ОСОБА_2 було спричинено закриту травму шийного відділу хребта
з пошкодженням 4-6 хребців і спинного мозку, що спричинило параліч нижніх
кінцівок тіла, а пасажирці ОСОБА_3 було завдано середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення щодо нього
скасувати, а справу закрити. На обґрунтування своїх вимог вказує на те, що
досудове та судове слідство пройшло неповно та однобічно, а висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не він, а потерпілий ОСОБА_5
керував автомобілем і саме його дії призвели до дорожньо-транспортної пригоди.
Вважає, що вирок суду лише ґрунтується на безпідставних показаннях потерпілих
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які обмовляють його. Судом не перевірялася версія, що аварія
могла виникнути у зв'язку з пошкодженням покришки. Також скаржиться на
порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
злочину, за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю зібраних
та перевірених у судовому засіданні доказів.

Тому доводи його касаційної скарги про необґрунтованість засудження є
безпідставними.

Посилання у скарзі про те, що потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обмовили його,
колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки показання потерпілих
протягом досудового слідства та під час судового розгляду справи були
послідовними та логічними, вони об'єктивно узгоджуються з іншими доказами по
справі, тому правильно визнані судом належним та достовірним джерелом доказів й
покладені в основу вироку.

Крім того, з висновку комплексної судової медико-автотехнічної експертизи
вбачається, що при співставленні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 з пошкодженнями
автомобіля та механізмом інерційних сил під час зіткнення комісія експертів
прийшла до висновку про те, що ОСОБА_5 перед дорожньо-транспортною пригодою міг
знаходитись у салоні автомобіля лише на правому пасажирському сидінні
транспортного засобу.

Судом також належним чином перевірялася версія засудженого, що аварія могла
виникнути у зв'язку з пошкодженням покришки і визнана безпідставною.

Даний висновок суду сумнівів не викликає.

Тому, посилання засудженого щодо
неповноти та однобічності слідства є надуманими, оскільки судом вжиті всі
передбачені законом заходи для виявлення обставин, що викривають так і тих, що
виправдовують ОСОБА_1

Суд повно дослідив обставини справи, дав зібраним доказам належну оцінку і
правильно застосував матеріальний закон.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону, які б тягли скасування постановлених щодо
ОСОБА_1 судових рішень по справі не встановлено.

Рішення суду про стягнення з
засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілих у рахунок відшкодування завданої
злочином матеріальної та моральної шкоди повністю відповідає вимогам закону.

Підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з повідомлення осіб, зазначених у ст. 384 КПК України,
немає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів Верховного Суду України -

у
х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженому ОСОБА_1

Судді :