Справа № 1-170/07
В И Р О К

І М”Я М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2007 року Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді Зарєчної І.В.

при секретарі
Демчишиній Н.Г.

з участю прокурора Смакогуза
І.А.

і адвоката
ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Деражні справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженця та жителя м. АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого за вироком
Деражнянського районного суду від 23 травня 2006 року за ст.ст. 28 ч.2, 296
ч.4, 186 ч.2, 304, 75 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 1(один) рік і 6 (шість) місяців, зміненого ухвалою колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької
області від 8 серпня 2006 року, згідно якої вирок суду залишено без змін, в
порядку ст. 365 ч.2 КПК України виключено з резолютивної частини вироку з
кваліфікації дій засудженого ІНФОРМАЦІЯ_1. за ст. 296 КК України ст. 28 ч.2 КК
України,

за ст. 122 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в:

12 серпня 2007 року близько 02 години по вул. Комінтерна, навпроти будинку
№7, що в с. Теперівка, Деражнянського району ОСОБА_1., перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс
декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_4., заподіявши останньому тілесні
ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці лівого кута, передніх
зубів, крововиливів м'яких тканин обличчя, що могли утворитись від дії твердих
тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, та за своїм характером є
тілесними ушкодженнями середньої
тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Підсудний ОСОБА_1винним себе визнав частково і показав, що він 12 серпня
2007 року в нічний час по вул. Комінтерна в с. Теперівка, Деражнянського району
під час бійки, яка виникла з його ініціативи між ним та потерпілим, наніс
останньому декілька ударів кулаком в обличчя. Вину визнає частково тому, що він
не бажав заподіяти потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. У
скоєному підсудний розкаюється.

Незалежно від часткового визнання своєї вини підсудним, його винність у
скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в ході
судового слідства доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_4. показав, що 12 серпня 2007 року в нічний час він
знаходився по вул. АДРЕСА_1Деражнянського району. Близько 02 години до нього
під'їхав автомобіль, з якого вийшли хлопці, серед них був і підсудний. Останній
підійшов до нього і запропонував йому відійти в сторону. Відійшовши на декілька
метрів, ОСОБА_1почав наносити йому удари кулаком в обличчя, в результаті чого
переламав нижню щелепу та передні зуби.

Свідок ОСОБА_5. в судовому засіданні показала, що 12 серпня 2007 року в
нічний час в с. Теперівка Деражнянського району ОСОБА_4. проводжав її додому. В
цей час до них під'їхав автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_1та інші хлопці.
Підсудний запропонував ОСОБА_4. відійти в сторону і поговорити. Розуміючи, що
між хлопцями виникне бійка, вона покликала на допомогу ОСОБА_7., а коли
повернулася, то помітила, що у потерпілого розбите обличчя.

Свідок ОСОБА_7. в судовому засіданні показав, що 12 серпня 2007 року вночі
в с. Теперівка Деражнянського району його покликала на допомогу ОСОБА_5.
Підійшовши до неї, він побачив на дорозі ОСОБА_4., у якого було розбите та
закривавлене обличчя. Як пояснив йому ОСОБА_6., між потерпілим і підсудним
відбулася бійка.

Свідок ОСОБА_4. в судовому засіданні показав, що вранці 12 серпня 2007 року
він з сином звернулися в Хмельницьку обласну лікарню, де було з'ясовано, що в
останнього зламана щелепа.

Свідок ОСОБА_6. в судовому засіданні показав, що 11 серпня 2007 біля 24
години в м. Деражні він зустрів ІНФОРМАЦІЯ_1., останній розповів йому про те,
що в с. Шпичинці між ОСОБА_1і ОСОБА_4 виникла бійка і запропонував йому поїхати
в с. Шпичинці, щоб знайти ОСОБА_4. і з'ясувати з ним стосунки. Він з ОСОБА_1 та
іншими хлопцями приїхали в с. Шпичинці, але потерпілого там не знайшли. Дізнавшись,
що Ходаніцький в с. Теперівка, вони поїхали туди де і знайшли потерпілого.
ОСОБА_1запропонував останньому відійти в сторону і поспілкуватися. В цей час
підійшов ОСОБА_7., якому він пояснив, що ОСОБА_1і Ходаніцький з'ясовують між
собою стосунки.

Свідок ОСОБА_8. в судовому засіданні дав показання, аналогічні за своєю
суттю з показаннями свідка ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_9. показав, що 12 серпня 2007 року близько 2 години він
працював на таксі і привіз з с. Теперівки в м. Деражню пасажира, у якого було
закривавлене обличчя (а.с.44).

Згідно з висновком експерта №2087 від 17 серпня 2007 року у ОСОБА_4.
виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці лівого
кута, передніх зубів, крововиливів м'яких тканин обличчя, що могли утворитись
від дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не
виключено під час та за обставин, що вказані у постанові про призначення
судово-медичної експертизи, тобто 12 серпня 2007 року, та за своїм характером є тілесними
ушкодженнями середньої тяжкості, що
спричинили тривалий розлад здоров'я (а.с.36).

Таким чином, суд вважає винність підсудного ОСОБА_1доведеною повністю і
вчинені ним дії кваліфікує за ст. 122 ч.1 КК України, як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу,
але таке, що спричинило тривалий розлад здоров”я.

Вибираючи міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Скоєний підсудним злочин класифікується законодавством, як злочин середньої
тяжкості.

Підсудний раніше судимий і скоїв умисний злочин в період іспитового строку,
він посередньо характеризується за місцем проживання. Разом з цим, судом
приймаються до уваги і ті обставини, що підсудний молодий, потерпілий просить
суворо його не карати.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудного є щире каяття, повне
відшкодування збитків, завданих потерпілому.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного є скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає доцільним призначити
підсудному покарання у виді позбавлення волі згідно з правилами ст. 71 КК
України на тій підставі, що підсудний був засуджений вироком Деражнянського
районного суду до 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі зі
звільненням від відбування покарання з випробуванням і вчинив інкримінований йому
злочин в період іспитового строку.

Підлягає задоволенню цивільний позов заявлений прокурором Деражнянського
району про стягнення з підсудного матеріальної шкоди в розмірі 940 гривень 94
копійки, оскільки винність підсудного в скоєнні злочину є доведеною і своїми
діями він заподіяв таку шкоду.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,
суд, -

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним і призначити йому покарання за ст.122 ч.1 КК України у
виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за
вироком Деражнянського районного суду від 23 травня 2006 року за ст.ст. ст.ст.
28 ч.2, 296 ч.4, 186 ч.2, 304 КК України у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести)
місяців позбавлення волі, зміненого ухвалою колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області від 8 серпня 2006
року, згідно якої вирок суду залишено без змін, в порядку ст. 365 ч.2 КПК
України виключено з резолютивної частини вироку з кваліфікації дій засудженого
ІНФОРМАЦІЯ_1. за ст. 296 КК України ст. 28 ч.2 КК України, і призначити йому
покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1. на користь Хмельницької обласної лікарні 940
гривень 94 копійки матеріальної шкоди.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної залишити ОСОБА_1. попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької
області через Деражнянський районний суд на протязі п'ятнадцяти діб з моменту
його проголошення.

Суддя
І.В. Зарєчна