Справа №295/4527/14-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2014 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури міста Житомира ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого (останній раз 23.07.2010 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 3 місяці позбавлення волі, ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.09.2013 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, винесене в кримінальному провадженні за №0001406 від 23.12.2013 року та додані до нього матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, вказавши, що досудовим розслідуванням встановлено, що близько 09-00 год. 23.12.2013 року ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за вчинення злочину, зайшов до приміщення кімнати гуртожитку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Sony-U-ST 25I», ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 2100 грн., який належить ОСОБА_8 , та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на зазначену суму. 23.12.2013 року відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

22.03.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність ризиків обґрунтоване тим, що підозрюваний має непогашену судимість за вчинення умисного злочину, у провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження по його обвинуваченню за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та переховувався від органів досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просять застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому підозрюваний пояснив, що не переховувався, у справі, яка розглядається судом, на виклик суду з`являвся, має постійне місце проживання у м. Житомирі, де проживає його мати, потребує постійного лікування, зумовленого тяжкою хворобою - ІV стадія ВІЛ, лікується під наглядом лікаря, щотижня відвідує його для здійснення нагляду за перебігом хвороби та у разі застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде позбавлений такої можливості, що призведе до значного погіршення стану його здоров`я.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити та слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 5).

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Sony-U-ST 25I», який належить потерпілому ОСОБА_8 , і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Органом досудового розслідування 22.03.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та о 21-50 год. 22.03.2014 року він був затриманий.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме ч. 2 ст. 185 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, його молодий вік, має тяжке захворювання - ІV стадія ВІЛ, міцність соціальних зв`язків - до членів його сім`ї належить мати, з якою він проживає в м. Житомирі, а також існування реального ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення, так як підозрюваний має судимості за вчинення умисних кримінальних правопорушень та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, не працює і не має постійного доходу.

Поряд з цим слідчий суддя вважає, що наявність такого ризику як можливість переховуватися від органів досудового розслідування, слідчим належним чином не доведена з огляду на те, що згідно наданих ним пояснень під час розгляду клопотання особу підозрюваного було встановлено 21.03.2014 року та 22.03.2014 року його було затримано, а рапорт оперативного працівника ОСОБА_10 , складений 24.03.2014 року, містить відомості про відсутність ОСОБА_5 за місцем його проживання при неодноразовому відвідуванні. Таким чином, зміст рапорту щодо неодноразового відвідування ОСОБА_5 за місцем проживання не відповідає поясненням слідчого, так як на наступний день після встановлення особи підозрюваного він був затриманий.

Окрім того, слідчим не було доведено наявності ризиків перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню та здійснення незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене, та оскільки слідчим і прокурором не було також доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що є достатнім для запобігання зазначеного ризику.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 18-00 год. до 08-00 год. до 21 травня 2014 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-50 год. 26 березня 2014 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1