Справа 1- 182 / 2008р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі головуючого

судді – Яворської Н.І.

при секретарі – Себестьянській І.П

За участю прокурора – Дяченко Д.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка кримінальну справу за обвинуваченням –
ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженець і мешканець
АДРЕСА_1
,освіта
ІНФОРМАЦІЯ_2
, працює в
ІНФОРМАЦІЯ_3
, одружений,
ІНФОРМАЦІЯ_4
, в порядку ст..89 КК України не судимий, не військовозобов’язаний,

в скоєнні злочину передбаченого ст.164 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:

Підсудний
ОСОБА_1
ігноруючи судове рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19.09.2006 року, за яким зобов’язаний сплачувати аліменти на користь
ОСОБА_2
.на утримання двох дочок - близнюків -
ОСОБА_3
та
ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_5
які продовжують навчання у вищому навчальному закладі починаючи з 01 серпня .2006 року.
ОСОБА_1
на протязі періоду з 01 серпня 2006 року злісно ухиляється від виконання обов’язку утримувати дітей, матеріальної допомоги не надає, заборгованість по аліментам на 31.05.2008 року склала 3833грн..50 коп.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1
вину в скоєному злочині визнав, суду показав, що на накопичення заборгованості по аліментам вплинула відсутність стабільної оплачуваної роботи. Крім того в нього двоє дітей, які також потребують матеріальної допомоги. Оскільки дочкам виповнилося по 18 років вважав, що по досягненню повноліття ними припиняється сплата аліментів. Наразі на період їх навчання аліменти буде виплачувати по мірі можливості. Визнав, що з серпня 2006 року матеріальної допомоги на утримання не надавав.

Просив слухати справу без дослідження доказів та допиту свідків.

На підставі ч.3 ст.299 КПК України та за згодою учасників процесу суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи оскільки вони ніким не оспорюються , а винність підсудного у вчиненні злочину підтверджена окрім його особистих зізнань , доказами вказаними в обвинувальному висновку.

Враховуючи обставини справи,суд кваліфікує дії підсудного за ч.1 ст. 164 КК України,як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Призначаючи покарання суд враховує, що Конституцією України визначено основні права й обов’язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей . При цьому відповідно до ст.65 КК України призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_1
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , що є злочином невеликої тяжкості,особу винного, його матеріальний стан, моральне ставлення до виховання дітей, посередню характеристику,те що працює за межами області, на утриманні неповнолітню дитину, обставини, що пом’якшують покарання – вибачення , щире каяття та відсутність обставин які обтяжують покарання.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України ,суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину , передбаченого ст.164ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

Застосувати до
ОСОБА_1
ст.. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку виконає покладені на нього обов’язки передбачені ст..76 КК України, а саме :

Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,

Періодично з’являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд протягом 15-ти діб з моменту проголошення.

Суддя