Справа N 1-14/2007рік
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді - Жук О.В.

при секретарі - Федорук К.С.

з участю прокурора - Степанечка О.В.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Києва кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, українця, уродженця м. Києва, громадянина

України, освіта середня, неодруженого, працюючого
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у
вчиненні злочинів, передбачених ст. 152
ч.1, ст. 153 ч.1, ст. 186 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2006 року близько 22 години ОСОБА_2, перебуваючи в
квартирі АДРЕСА_2, увірвався в
кімнату, де перебувала ОСОБА_1, почав погрожувати застосуванням фізичного
насильства, зривати верхній одяг та бити потерпілу ОСОБА_1 по обличчю та іншим
частинам тіла, після чого поборовши опір останньої без її згоди, вступив з
ОСОБА_1 в статеві зносини природним способом. Згідно з висновком експерта
№942/и від потерпіла ОСОБА_1
отримала легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 04.09.2006 року близько 22 години ЗО хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2,
долаючи опір потерпілої ОСОБА_1,
погрожуючи застосуванням насильства та наносячи удари по тілу ОСОБА_1, проти її волі
вступив з останньою в статеві зносини неприродним способом.

Крім того, 04.09.2006 року в проміжок
часу між 23 годиною
та 24 годиною
ОСОБА_2, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2, зайшов до кімнати, де на ліжку
перебувала раніше зґвалтована потерпіла
ОСОБА_1, ліг поруч з останньою та відкрито заволодів її майном, а саме
мобільним телефоном «Сіменс А-70» зі стартовим пакетом вартістю 294
гривні, витягши його з кишені одягу потерпілої.

Допитаний у
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винність у вчиненні інкримінованих
йому злочинів не визнав та показав, що 04.09.2006 року близько 16 години він
прийшов до свого дядька ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_2, де перебувала потерпіла ОСОБА_1, яка знімала у
дядька кімнату. В той день ОСОБА_2 вперше
побачив ОСОБА_1 Через деякий час ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_4, ОСОБА_2
і потерпіла ОСОБА_1 почали розпивати спиртні напої. Потім ОСОБА_2 та його
дядька пішли до магазину, а коли
повернулися, то знов вживали спиртні напої. Через деякий час потерпіла пішла до
своєї кімнати. ОСОБА_2 зайшов до цієї кімнати та взяв у потерпілої
мобільний телефон, щоб зателефонувати, однак потім телефон не повернув, а продав його, оскільки потребував грошей. При
цьому потерпілу ОСОБА_1 ОСОБА_2 не бив, в статеві зноси з
нею не вступав, остання добровільно віддала йому свій мобільний телефон. Під
час досудового слідства ОСОБА_2 визнав себе винним у вчиненні
зґвалтування та грабунку, оскільки працівники міліції та слідчий прокуратури
здійснювали на нього тиск.

Потерпіла ОСОБА_1 показала, що 04.09.2006 року близько 19 години вона прийшла до квартири АДРЕСА_2, де
знімала кімнату. Власники квартири вечеряли та, оскільки вона принесла
продукти, то сіла вечеряти разом з ними. Після
вечері, ОСОБА_1 пішла до своєї кімнати та лягла
спати. Близько 22 години вона прокинулася від
того, що на неї накинувся ОСОБА_2, який також перебував в той день в квартирі.
Він почав зривати з потерпілої одежу. В грубій формі він почав примушувати її
вступити в статеві зносини. ОСОБА_1
відмовлялася, однак ОСОБА_2 почав її бити, скрутив їй руки, після чого
вступив з нею в статеві зносини природним
способом. Потім він продовжував її бити та вступив з нею в статеві зносини
неприродним способом. При цьому він погрожував їй розправою, якщо вона
не вступить з ним в статеві зносини. Потерпіла була дуже наляканою, а тому не
чинила опору. Після зґвалтування ОСОБА_2 вийшов з кімнати, однак через деякий
час повернувся, ліг на ліжко біля
потерпілої. ОСОБА_1 погодилася на те, щоб підсудний ліг
поруч, оскільки боялася, що він почне знов її бити. ОСОБА_2 витягнув з кишені
потерпілої її мобільний телефон «Сіменс А70» та пішов з кімнати. Всі ці події
відбувалися в проміжок часу між 22 годиною та 24 годиною. Після цього ОСОБА_2 вибіг з квартири,
потерпіла намагалася його наздогнати, однак не змогла. Тоді вона зателефонувала
до відділу міліції. До подій, що сталися 04.09.2006
року ОСОБА_1 не була
знайома з підсудним. Мобільний телефон, вартість разом зі стартовим пакетом, вартістю
294 гривні,
викрадені підсудним, їй повернули.

Свідок ОСОБА_3
показав, що підсудний є його племінником. Потерпіла ОСОБА_1 знімала в його
квартирі АДРЕСА_2
кімнату. 04.09.2006 року
ОСОБА_3 весь день перебував вдома. Коли до
нього прийшов ОСОБА_2, вони пішли з квартири розпивати спиртні напої. Коли
повернулися, то вдома був батько свідка, який почав кричати на
підсудного, оскільки останній погано себе поводив. В той день ОСОБА_3 ночував у батька, однак в котрій годині він
пішов до дому батька, він не пам'ятає. При цьому ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_1 залишалися в
квартирі свідка. Що було між ними свідку невідомо, однак зранку він бачив
потерпілу разом з співробітниками міліції. ОСОБА_1 була побитою та плакала.

Із протоколу
допиту свідка ОСОБА_5, оголошеного під час судового слідства (а.с.70), слідує,
що 05.09.2006 року близько 12 години ОСОБА_5 перебував за адресою АДРЕСА_3, коли до нього
підійшов ОСОБА_2 та запропонував придбати
мобільний телефон «Сіменс А70» з сім картою. ОСОБА_5 погодився та придбав
у ОСОБА_2 вказаний мобільний телефон за 100
гривень.

Згідно з
протоколом огляду та вилучення від 13.09.2006
року (а.с.28) у свідка ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон «Сіменс А70»
з сім картою. Як повідомив останній вказаний телефон він придбав у ОСОБА_2 05.09.2006 року близько 12 години.

Згідно з
протоколом огляду та вилучення від 12.09.2006
року (а.с.30) у потерпілої ОСОБА_1 було
вилучено гарантійний талон і фіскальний чек на мобільний телефон «Сіменс А70» з
сім картою. Як повідомила ОСОБА_1
вказані документи їй видали під час придбання мобільний телефон «Сіменс
А70» з сім картою.

Згідно з
протоколом впізнання предметів від 07.11.2006
року (а.с.45-46) серед наданих чотирьох мобільних телефонів ОСОБА_2 впізнав
мобільний телефон «Сіменс А70», як той, що був ним відкрито викрадений 04.09.1006 року у ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2.

Згідно з
протоколом впізнання предметів від 03.11.2006 року (а.с.64-65) серед наданих
чотирьох мобільних телефонів потерпіла ОСОБА_1 впізнала мобільний телефон
«Сіменс А70», як той, що був у неї викрадений.

Згідно з
протоколом впізнання особи по фотознімках від 20.09.2006 року (а.с.66-67)
потерпіла ОСОБА_1 впізнала ОСОБА_2 як особу, що зґвалтувала її.

Згідно з
висновком експерта №942/и від 02.11.2006
року (а.с.75-76) у потерпілої ОСОБА_1
було виявлено легкі тілесні ушкодження, які могли бути спричинені тупим
предметом 04.09.2006 року.

Оцінюючи
показання підсудного ОСОБА_2 щодо невизнання винності у вчиненні інкримінованих
йому злочинів, суд вважає, що останній не правдиво давав показання та розцінює
їх як намір уникнути відповідальності за скоєні злочини.

Показання
підсудного спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_1, іншими доказами викладеними вище. При цьому суд вважає,
що у потерпілої немає підстав обмовляти підсудного, оскільки до подій 04.09.2006 року вони знайомі не були, неприязних стосунків між
ними не могло бути. В ході досудового слідства будучи допитаним в якості
підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_2 повністю визнавав себе винним у
зґвалтуванні та пограбуванні потерпілої ОСОБА_1, а
також в тому, що вступав з останньою в статеві злочини неприродним способом
(а.с.42-44, 58-59, 84). При
цьому він вказував місце час та всі інші обставини, за яких це сталося. Вказані
показання аналогічні показанням потерпілої.

Твердження підсудного
про застосування до нього з боку слідчого та співробітників міліції насильства
не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Слідчий
Кривов»яз Д.А., будучи допитаним під час судового слідства, категорично
заперечив проти застосування до ОСОБА_2 якого-небудь тиску, скарг від
останнього на неправомірні дії співробітників міліції до слідчого не надходило.
Згідно з копією постанови першого заступника прокурора Оболонського району м.
Києва від 24.11.2006 року в порушенні кримінальної справи відносно слідчого
Кривов»яза Д.А. за ст. ст. 364,365,373 КК України було відмовлено на підставі
ст.6 п.2 КПК України.

Таким чином суд вважає, що винність ОСОБА_2 в ході
судового слідства доведена

Суд кваліфікує
дії підсудного ОСОБА_2 за ст.152
ч.1 КК України, тому що він скоїв умисні дії, які виразилися у зґвалтуванні,
тобто у статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства.

Крім того, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2 за ст. 152 ч.1 КК України, тому що він скоїв умисні дії, які
виразилися у задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із
застосуванням фізичного насильства.

Крім того, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2 за ст. 186 ч. 1 КК України, тому що він скоїв
умисні дії, які виразилися в відкритому викраденні чужого майна /грабіж/.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_2, суд відповідно до ст. 65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання, суд не
вбачає.

На підставі
викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення підсудному
ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки воно є достатнім та
необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_2 визнати винним
у вчиненні злочинів, передбаченого ст. 152
ч.1, ст. 153 ч.1, ст. 186 ч.1 КК України та
призначити йому покарання

за ст. 152 ч.1 КК України у вигляді трьох років шести місяців
позбавлення волі, за ст. 153
ч.1 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, за ст. 186 ч.1 КК України у
вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів остаточно визначити покарання ОСОБА_2 шляхом часткового
складання призначених покарань у вигляді п'яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід
до вступу вироку в закону силу ОСОБА_2 залишити без змін - утримання під
вартою в Київському СІЗО-13
Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з 13.09.2006 року.

Речові докази по справі - мобільний телефон "Сіменс А70 залишити потерпілій ОСОБА_1

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний
суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а
засудженим, що перебуває під вартою, -
в той же строк з моменту отримання копії вироку.