В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2012 Справа №1-610/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Базана Л.Т.

при секретарі Сеник В.Г.

з участю потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 30.12.2010 року Тернопільським міськрайонний судом за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обовязків відповідно до п.п. 2, 4 ст.76 КК України,

- за ч.2 ст.125 КК України;

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 02 грудня 2010 року близько 21 год. 40 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1, наніс два сильних удари головою в обличчя ОСОБА_1, чим спричинив йому садна червоної облямівки та слизової оболонки нижньої губи, травматичні злами правих другого верхнього і четвертого нижнього зубів, що відносяться до умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Допитаний як підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 02 грудня 2010 року близько 21 год. 30 хв. він зателефонував до ОСОБА_5, який в ході розмови повідомив, що у його квартирі перебуває чоловік. Який на його прохання не бажає покидати квартиру. Приблизно через 10 хв. він з ОСОБА_5 зайшли у його квартиру, де побачили незнайомого чоловіка у нетверезому стані, який нецензурною лайкою виразився в його сторону. Після цього він наніс ОСОБА_1 один удар головою в обличчя та вийшов із квартири.

Крім власного визнання підсудним своєї вини у вчиненні злочину, його вина обєктивно стверджується і іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як слідує з показань свідка ОСОБА_6, 02 грудня 2010 року у неї в гостях перебував потерпілий ОСОБА_1 Близько 21 год. 30 хв. додому повернувся її син ОСОБА_7 та сказав потерпілому покинути квартиру, бо він хоче відпочити після роботи та вийшов з квартири. Через декілька хвилин син повернувся разом із підсудним ОСОБА_4, який в ході словесної суперечки із ОСОБА_1 наніс останньому два удари головою в обличчя, після чого вийшов із квартири.

Із показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що 02 грудня 2010 року близько 21 год. 30 хв. він повернувся із роботи додому та зайшовши у квартиру побачив там потерпілого ОСОБА_1, якого попросив покинути квартиру, оскільки хотів відпочити після роботи, однак він цього не зробив. Після цього до нього зателефонував знайомий ОСОБА_4, якому він розповів про ці обставини, після чого вони зустрілись та разом зайшли до його квартири. ОСОБА_4 сказав щось до потерпілого та між ними виникла суперечка, в ході якої підсудний наніс один удар ОСОБА_1, після чого вийшов із квартири.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи №2222 від 09 січня 2012 року у ОСОБА_1 при зверненні 03 грудня 2010 року за медичною допомогою в травмпункт Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги та судово-медичному обстеженні 06 грудня 2010 року були виявлені садна червоної облямівки та слизової оболонки нижньої губи, травматичні злами правих другого верхнього і четвертого нижнього зубів, що відносяться до умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Вид, морфологічні властивості та розташування виявлених у ОСОБА_1 ушкоджень свідчать про їх утворення від щонайменше одного травматичного впливу тупого предмету незадовго до його огляду лікарем, не виключено у вказаний у постанові термін 02 грудня 2010 року.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_5, та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що помякшують покарання, суд відносить визнання підсудним вини та щире каяття.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що підсудному слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення ближче до нижчої межі у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 у виді підписки про невиїзд слід залишити без змін.

На підставі наведеного, а також керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 1000 (одна тисяча) грн. штрафу в доход держави.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 у виді підписки про невиїзд слід залишити без змін.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_8