Справа
№ 11 -10 2008 року
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня
2008 року Колегія
суддів судової палати з кримінальних

справ
апеляційного суду Київської області в складі

головуючого
судді Габрієль В.О.

суддів Нагорного
A.M.,
Орла А.І.

з участю
прокурора Єлфімова І.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу за апеляцією

захисника
ОСОБА_1 на вирок Києво-Святошинського
районного суду

Київської
області від 24.10.2007 року, яким :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с Фасивочка Макарівського району Київської області, українця,
громадянина України, освіта
вища, одруженого, працюючого головою правління АГК
"Озерний", раніше не
судимого, проживаючого АДРЕСА_1, засуджено за
ст. 364 ч. 1 КК України до одного
місяця арешту з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням адміністративно-господарських
обов'язків на строк 1 рік, за ч. 1 ст.
366 КК України до штрафу в розмірі 510 грн. в доход держави з
позбавленням його права обіймати посади пов'язані з виконанням
адміністративно-господарських обов'язків на строк 1 рік. На підставі ст. 49
КК України звільнено засудженого від призначеного основного покарання у вигляді
одного місяця арешту та у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та додаткового
покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади пов'язані з виконанням
адміністративно-господарських обов'язків на строк 1 рік у зв'язку з закінченням
строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Колегія
суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно
вироку суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину при
наступних обставинах.

ОСОБА_2
перебуваючи на посаді голови авто гаражного кооперативу "Озерний" та
будучи особою, яка наділена
повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції,
01.06.1999 року умисно зловживаючи своїм службовим становищем , в інтересах третьої особи - свого рідного
сина ОСОБА_3, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам
служби, уклав між АГК
"Озерний" та ПП ОСОБА_3 договір про оренду відкритої площадки для
стоянки автомобілів загальною площею 0, 1225 га з помісячною оплатою 148 грн., хоча правління та загальні збори кооперативу
своєї згоди на укладення вказаного договору не давали та не погоджували
умови, а саме розміру земельної ділянки
та вартості орендної плати. Після укладання вказаного договору ОСОБА_2 членів
правління та загальні збори про його укладення до відома не поставив та не
забезпечив надходження орендної плати згідно умов договору. Крім цього, 15.03.2001
року ОСОБА_2, діючи з єдиним
умислом, умисно, зловживаючи своїм

службовим
становищем, в інтересах третіх осіб -
свого рідного сина ОСОБА_3, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам
служби, вчинив службове
підроблення, а саме вніс до офіційних
документів - протоколу № 15 від 20.06.1998 року засідання членів правління АГК
"Озерний" завідома неправдиві відомості - рішення про передачу в
оренду автостоянки ПП ОСОБА_3 , після
чого уклав між АГК "Озерний" та ПП ОСОБА_3 договір про оренду
відкритої площадки для стоянки автомобілів загальною площею 1, 4 га, хоча члени правління та загальні збори
кооперативу своєї згоди на укладання вказаного договору не давали та не
погоджували умови договору, а саме
розміру земельної ділянки та вартості орендної плати. Внаслідок вказаних
умисних дій голови правління АГК "Озерний" ОСОБА_2 членам АГК
"Озерний" та юридичній особі АГК "Озерний" заподіяно
суспільно-небезпечні наслідки нематеріального характеру, а саме порушення охоронюваних Конституцією
України та Статутом АГК "Озерний" прав і свобод громадян ( членів АГК
) - брати участь в управлінні діяльністю кооперативу та розпоряджатися
отриманим прибутком, що створило
обстановку та умови, які утруднюють
виконання підприємством (АГК "Озерний") своїх функцій.

На даний
вирок захисником ОСОБА_1 подана апеляція,
в якій вона просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу закрити. Обгрунтовуючи
свою апеляцію захисник зазначає, що
судом при постановленні вироку порушені норми матеріального права, поскільки судом не прийнято до уваги, що кооператив не міг укласти договір оренди
стоянки для автомобілів, поскільки такої
на той час не було; що надати земельну ділянку в оренду могла лише сільська
рада, а не АГК; що у вироку не
зазначено, в чому полягає
невідповідність дій засудженого інтересам служби та в чому полягає шкода не
майнового характеру. Крім цього, на
думку апелянта, судом порушені вимоги
процесуального права, поскільки визнані
потерпілими особи, які не можуть бути
потерпілими в даній справі.

Заслухавши
суддю доповідача, захисника ОСОБА_1 та
засудженого ОСОБА_2, які підтримали
апеляцію і просять вирок суду скасувати,
а кримінальну справу закрити,
думку прокурора, який
вважає, що апеляція підлягає до
задоволення частково і просить вирок суду змінити, закрити провадження за ч. 1 ст.
364 КК України, а в решті вирок
залишити без змін, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що
апеляція підлягає до задоволення частково.

Згідно
постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2005
року, якою дана кримінальна справа
поверталася на додаткове розслідування,
однією з підстав повернення справи на додаткове розслідування було
те, що органами досудового слідства
ОСОБА_2 було пред'явлено не конкретне обвинувачення.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи,
органами досудового слідства зазначені вище недоліки усунуті не були і
суд першої інстанції при постановленні вироку на це уваги не звернув.

Кримінальна
відповідальність за ч. 1 ст. 364 КК України настає за зловживання владою
або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих
інтересах або в інтересах третіх осіб,
використання службовою особою влади чи службового становища всупереч
інтересам служби, якщо воно заподіяло
істотну шкоду охоронюваним законом правам,
свободам та інтересам окремих громадян або громадським чи державним
інтересам, або інтересам третіх осіб.
Тобто, при пред'явленні обвинувачення та
визнанні особи винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, як в постанові про пред'явлення
обвинувачення, так і в обвинувальному
вироку, повинно бути зазначено, в чому полягає заподіяння істотної шкоди.

Вказана
вимога закону ні судом, ні органами
досудового слідства виконана не була. Зазначення як в постанові про
пред'явлення обвинувачення, так і в
обвинувальному вироку суду, що істотна
шкода, заподіяна діями ОСОБА_2 членам
АГК "Озерний" та юридичній особі АГК "Озерний", полягає в порушенні охоронюваних Конституцією
України та Статутом АГК "Озерний" прав і свобод громадян ( членів АГК
) - брати участь в управлінні діяльністю кооперативу та розпоряджатися
отриманим прибутком, що створило
обстановку та умови, які утруднюють
виконання підприємством (АГК "Озерний") своїх функцій, є не конкретним. Так,
не зазначено чому укладення договору ОСОБА_2 порушує права і свободи
членів кооперативу на управління діяльністю кооперативу та на розпорядження
отриманим прибутком. Також ні у вироку
суду, ні в постанові про пред'явлення
обвинувачення, не зазначено, чому укладення договору, створило обстановку та умови, які утруднюють виконання підприємством своїх
функцій.

У
відповідності до ч. 2 ст. 323 КПК України, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах;
які були розглянуті в судовому засіданні.

Як
вбачається з протоколу судового засідання,
судом в судовому засіданні не досліджувався протокол засідання членів
правління АГК "Озерний" № 15 від 20.06.1998 року, однак судом визнано доведеним факт підробки
зазначеного протоколу. В матеріалах кримінальної справи вказаний протокол також
відсутній.

Колегія
суддів позбавлена можливості перевірити та підтвердити чи спростувати
твердження в апеляції про те, що
досліджуваний протокол засідання членів правління АГК "Озерний" від
20.06.1998 року, в підробці якого
визнаний винним ОСОБА_2, не є офіційним
документом і являється лише чорнеткою голови кооперативу.

Поскільки
органами досудового слідства ОСОБА_2 належним чином не виконані вказівки
суду, викладені в постанові
Києво-Святошинського районного суду в частині пред'явлення конкретного
обвинувачення, колегія суддів
вважає, що досудове слідство по справі
проведено однобічно та неповно, тому
вирок суду підлягає скасуванню, а справа
направленню на додаткове розслідування,
в процесі якого слід усунути зазначені вище недоліки.

Колегія
суддів вважає, що вимоги апеляції в
частині закриття кримінальної справи на даному етапі до задоволення не
підлягають, поскільки органами
досудового слідства не вжиті всі передбачені законом заходи для
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_1 задовольнити частково. Вирок Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 24.10.2007 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити прокурору
Києво-Святошинського районного суду Київської області для організації
додаткового розслідування.