У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Кармазіна Ю.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 18 вересня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою захисника ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2 та потерпілого
ОСОБА_3 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 6-7 грудня
2005 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця смт. В.Любінь

Городоцького району Львівської області,

раніше не судимого,

засуджено за ст. 286 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі з
позбавленням права керувати всіма транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного
покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 1 п. “б” Закону України “Про амністію” від 31.05.2005
року ОСОБА_2 звільнено від призначеного покарання.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

ОСОБА_2 засуджено за те, що він 5 березня 2002 року, приблизно о 19 годині
50 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ-2102 та рухаючись по дорозі Артищів-Городок
у напрямку м. Городок, на порушення вимог п.п. 2.1, 16.11 Правил дорожнього
руху України, не пропустив автомобіль “Мерседес” під керуванням ОСОБА_4, що
рухався по головній дорозі, у наслідок чого допустив зіткнення транспортних
засобів. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілі ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_3 просять судові
рішення скасувати, а справу направити на нове розслідування. На обґрунтування
своїх вимог вказують на те, що досудове та судове слідство проведено неповно та
однобічно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,
оскільки вважають, що у дорожньо-транспортній пригоді винен водій “Мерседеса”
ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає
задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого
йому злочину, за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю зібраних
та перевірених у судовому засіданні доказів.

Що ж
стосується посилання касаторів щодо недоведеності участі ОСОБА_2 у
вчиненні інкримінованого злочину, то питання відповідності висновків суду,
викладених у вироку першої інстанції, фактичним обставинам справи було
предметом дослідження при розгляді справи в апеляційному суді.

Залишаючи
аналогічну апеляцію засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 без
задоволення в ухвалі апеляційного суду наведенні докладні мотиви прийнятого
рішення і не встановлено істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які би перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу та дати
правильну юридичну оцінку діям засудженого.

За
таких обставин, підстав для призначення справи до касаційного розгляду з
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної скарги захисника ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3

Судді :