Справа № 159/2357/15-к
Провадження № 1-кп/159/143/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 09 липня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000553 від 27 березня 2015 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Ковеля, Волинської області, українця, громадянина України,

з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 07.07.2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 23.07.2013 року ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного даним вироком. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 30.06.2015 року ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 23.07.2013 року, якою ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду від 07.07.2011 року скасовано.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи судимий 07.07.2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та під час відбування вказаного покарання повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так ОСОБА_4 , повторно, 27.03.2013 року, близько 14 год. 50 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, перебуваючи біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , одягнувши на обличчя завчасно підготовлену маску з прорізами для очей, дочекавшись того моменту поки ОСОБА_5 виходив з вказаної квартири в якій він проживає, застосував до останнього насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, нанісши йому один удар кулаком в область голови, чим подолав опір останнього та проник до вказаного помешкання, зачинивши за собою вхідні двері на внутрішній замок. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, висловлюючи погрози про застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 загнув потерпілому ОСОБА_5 руку за спину і відвів його до спальної кімнати, де поклав останнього на ліжко і за допомогою капронових жіночих колгот, що знайшов у даній кімнаті, зв`язав останньому руки, після чого оглянув кімнати всього помешкання та відкрито викрав з даної квартири годинник марки «Continental», вартістю 1800 гривень, цифрову відеокамеру марки «Sony», вартістю 2900 гривень, цифровий фотоапарат марки «Sony», вартістю 1800 гривень, портативний аудіоплеєр марки «Transcend» з навушниками та зарядним пристроєм загальною вартістю 500 гривень, належні ОСОБА_6 , а також флеш-накопичувач марки «Transcend» об`ємом пам`яті 16гб вартістю 280 гривень, навушники марки «Monsters beats» вартістю 300 гривень, грошові кошти в сумі 150 гривень, технічний паспорт на автомобіль «Фольксваген Гольф-4», д.н.з. НОМЕР_1 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , категорії «А», «В», «С», «С1» і три ключі до вставних замків вхідних дверей квартири та гаражного приміщення, що не становлять матеріальної цінності, що належать особисто ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 730 гривень, а потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 7000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що його знайомий ОСОБА_9 повідомив, що в квартири, де проживає його товариш ОСОБА_5 може знаходитись велика сума грошей. Після цього він вирішив пограбувати дану квартиру. 27.03.2013 року, близько 14 год. 00 хв. він прийшов до будинку АДРЕСА_3 , зайшов в під`їзд будинку, попередньо взявши із собою шапку, на якій зробив прорізи для очей. Підійшовши до квартири, надів шапку на обличчя та постукав в двері. Двері йому відчинив молодий хлопець, якого він відразу вдарив в область грудної клітки. Коли зайшов в квартиру, то зав`язав руки потерпілому, після чого по всіх кімнатах квартири почав шукати гроші. З квартири викрав годинник, цифрову відеокамеру, цифровий фотоапарат, аудіоплеєр, флеш-накопичувач, навушники, гроші в сумі 150 гривень, технічний паспорт на автомобіль «Фольксваген Гольф-4» та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ключі до вставних замків вхідних дверей квартири та гаражного приміщення. Розкаюється у вчиненому.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, винуватість останнього у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, вчиненого повторно та поєднаного з проникненням в житло, доведено сукупністю досліджених доказів.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 27.03.2013 року, в обідню пору він перебував дома та чекав знайомого ОСОБА_10 . Коли подзвонили в домофон, він вирішив, що до нього прийшов ОСОБА_11 та відчинив двері. В квартиру увірвався хлопець з маскою на обличчі, після чого вдарив його в область голови та запитав чи є хтось дома. Дома він знаходився сам. Хлопець повів його в кімнату матері та колготами, які там були зв`язав руки, після чого став вимагати гроші. Де знаходились гроші він не знав, а хлопець почав шукати гроші по всіх кімнатах квартири. До нападника на мобільний телефон тричі хтось телефонував, та він повідомив, що знаходиться в квартирі. Після пограбування невідомий прив`язав його до батареї та лишив ніж для того, щоб він міг розв`язати собі руки. Пізніше ОСОБА_12 повідомив, що знає хто вчинив пограбування та що організатором пограбування є ОСОБА_9 , оскільки йому потрібні були гроші і той в свою чергу розповів ОСОБА_4 про квартиру, де може бути велика сума грошей. Обвинуваченим завдано майнову шкоду на суму 730 гривень, яку останній відшкодував. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 27.03.2013 року приїхала додому на обід. В квартирі був її син ОСОБА_5 з товаришем. Після обіду знову поїхала на роботу. О 14 год. 50 хв. до неї зателефонував син ОСОБА_5 та повідомив, що їх квартиру пограбували. Приблизно через 3 хв. після дзвінка сина вона поїхала додому, по дорозі зателефонувала працівникам міліції. Коли зайшла в квартиру, побачила, що син зв`язаний, на обличчі в нього була кров, в квартирі перевернуті речі. Через 15 хв. приїхали працівники міліції та її сина разом з ОСОБА_13 забрали в міськвідділ. Пізніше стало відомо, що ОСОБА_12 зустрічався з ОСОБА_14 , який йому розповів, що знає, хто пограбував їх квартиру. ОСОБА_11 особисто їй розповідав, що організатором пограбування був ОСОБА_9 , а пограбував квартиру ОСОБА_4 . Збитки їй відшкодовані, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що в середині березня 2013 року він працював на СТО, що по АДРЕСА_1 . Точної дати не пам`ятає, це було в день пограбування, він телефонував до ОСОБА_5 , який запросив його до себе додому. Попередньо домовившись про зустріч, він приїхав до ОСОБА_5 , піднявся до квартири та постукав в двері. Двері ніхто не відчиняв, хоча було чути, що в квартирі хтось є. Він став телефонувати до ОСОБА_5 на мобільний телефон, дзвінок був скинутий, а коли зателефонував вдруге, то телефон уже був вимкнений. Після цього він вийшов з під`їзду. Біля під`їзду зустрів ОСОБА_16 , який попросив цигарку. Після того, як дав ОСОБА_16 цигарку пішов. Через невеликий проміжок часу до нього зателефонувала мама ОСОБА_5 та повідомила, що їх пограбували. Він відразу поїхав до ОСОБА_5 додому, дома були працівники міліції, після чого його та ОСОБА_5 забрати в міськвідділ. Через деякий час на автобусній зупинці зустрів ОСОБА_14 , який йому повідомив, що знає хто пограбував квартиру ОСОБА_5 та сказав, що організатором пограбування був ОСОБА_9 , який повідомив ОСОБА_4 , що мама ОСОБА_5 працює в МРЕВ, вони заможно живуть і в квартирі є гроші.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 27.03.2013 року він прогулювався з ОСОБА_17 по вул. Володимирській в м. Ковелі. Біля будинку АДРЕСА_3 стояв автомобіль працівників міліції. Воли пішли до будинку АДРЕСА_4 , де зустріли ОСОБА_4 . ОСОБА_4 запитав, чи стоїть міліція, на що вони відповіли, що бачили біля будинку автомобіль працівників міліції. Після цього він з ОСОБА_17 пішли до ЗОСШ № 13, де ОСОБА_9 розповів, що ОСОБА_4 пограбував квартиру ОСОБА_5 , оскільки він розповідав ОСОБА_4 , що в квартирі є гроші. Через пів року після пограбування він зустрівся з ОСОБА_13 та розповів йому, що знає, хто пограбував квартиру ОСОБА_5 і що ОСОБА_9 йому розповідав, що особисто говорив ОСОБА_4 , що в даній квартирі є гроші.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що ОСОБА_4 винаймає квартиру в його будинку. В день пограбування до нього зателефонував ОСОБА_4 та пропросив піти до знайомого в будинок АДРЕСА_3 , оскільки він має забрати речі та йому необхідна була допомога. Він разом з ОСОБА_4 пішли до будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 пішов в під`їзд, а він залишився на вулиці біля під`їзду. Про те, що ОСОБА_4 буде вчиняти крадіжку він не здогадувався. Коли сидів біля під`їзду, то побачив свого знайомого. ОСОБА_4 він так і не дочекався та пішов.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що про те, що квартиру ОСОБА_5 пограбували дізнався від самого потерпілого через соціальні мережі в «Інтернеті», оскільки сам потерпілий йому про це написав. Коли їхав в маршрутному таксі побачив ОСОБА_4 і почув розмову про пограбування. ОСОБА_4 сам розповів, що він пограбував квартиру та попросив нікому про це не говорити. Вказав, що з ОСОБА_4 деякий час разом ходили на тренування в спортивну школу. Між ним та ОСОБА_4 розмови про ОСОБА_5 ніколи не було як і не було розмови про те, що в квартирі ОСОБА_5 можуть бути гроші.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що в період скоєння даного злочину він працював старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку Ковельського МВ. В ході бесіди з ОСОБА_13 була отримана інформація про те, що ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_9 розповів ОСОБА_4 про квартиру, де живуть заможні люди, а ОСОБА_4 в свою чергу пограбував дану квартиру. По даному факту була опрацьована інформація з мобільних операторів та всі матеріали були передані слідчому.

Показання обвинуваченого щодо обставин скоєння ним кримінального правопорушення підтверджуються іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Протоколом огляду місця події від 27.03.2013 року з фото таблицями до нього.

Висновком судово-медичної експертизи № 219 від 02.04.2013 року, згідно якого у ОСОБА_5 відмічені тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, садна слизової верхньої губи, які утворились від дії тупих твердих предметів, і які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Повідомленням з ПТ «Ломбард-Скарбниця» від 23.09.2013 року, згідно якого ОСОБА_4 звертався з приводу закладу аудіоплеєра марки «Transcend».

Роздруківкою інформації про з`єднання абонентів «Астеліт», які в період часу з 14:00 год. по 15:00 год. 27.03.2013 року виходили на зв`язок у зоні покриття ретрансляційних антен мобільного зв`язку за адресою: АДРЕСА_3 ;

Протоколом огляду предметів (оптичного диска з надписом «1557,1558»)від 28.04.2015року;

Протоколами про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 10.02.2014 року;

Протоколом дослідження аудіо запису негласного слухового контролю телефонних переговорів від 24.03.2014 року;

Протоколом огляду предметів (оптичного диска з надписом «Ковель МВ1510т») від 25.03.2014 року;

Протоколом огляду предметів (оптичного диска з надписом «Ковель МВ 1509т») від 25.03.2014 року;

Протоколом огляду предметів (наручного годинника марки «Соntinental») від 18.03.2015 року;

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 21.04.2015 року;

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 22.04.2015 року.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Відповідно до ч.3 цієї статті з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Твердження потерпілих про причетність інших осіб до вчинення даного злочину не є предметом розгляду даного кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, вчиненого повторно та поєднаного з проникненням в житло доведена повністю, кваліфікація дій останнього за ст. 186 ч.3 КК України знайшла своє підтвердження.

ОСОБА_4 раніше судимий за ч.2 ст. 186 КК України, що підтверджує кваліфікацію його дій за ознакою повторності.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

За обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає добровільне відшкодування завданих збитків, щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину.

Судом враховується те, що обвинувачений є людиною молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання.

Вироком Ковельського міськрайонного суду від 07.07.2011 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 23.07.2013 року ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного даним вироком. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 30.06.2015 року ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 23.07.2013 року, якою ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду від 07.07.2011 року скасовано.

При цьому, судом також враховується, що ОСОБА_4 вчинив злочин в період іспитового строку, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких. Така поведінка обвинуваченого свідчить про схильність до вчинення корисливих насильницьких злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.

Виходячи зі змісту положення ч. 3 ст. 78 КК України, відповідно до якого у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 цього Кодексу, змісту роз`яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину це слід розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, суд не вбачає законних підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, оскільки це є недопустимим.
Враховуючи, що злочин ОСОБА_4 вчинив в період іспитового строку, а тому при призначенні покарання за новий злочин, необхідно частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду від 07.07.2011 року, згідно з вимогами ст. 71 КК України.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого до вступу вироку в закону силу залишити попередній тримання під вартою.
В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи та за проведення трасологічних експертиз.

Керуючись ст .ст. 368 , 370, 371, 373, 374, 577 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 07.07.2011 року та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 18 березня 2015 року.

Речові докази по справі:

-Жіночі колготи, шарф, відрізок ізоляційної стрічки червоного кольору, відрізки наволочки з плямою бурого кольору та без плями знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ковельського МВ УМВС України у Волинській області, - знищити;

-оптичний диск «VERBATIM CD-R», 700 Мb, XI6, Х32, Х56, 80 min» з надписом «1557,1558», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-оптичний диск «VERBATIM DVD-R, 4.7 Gb, XI6, Х32, Х56, 80 min» з надписом «Ковель МВ 1510т», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-оптичний диск «ARTEX DVD-R, 4.7 Gb, XI6, 120 min» з надписом «Ковель МВ 1509т», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-наручний годинник марки «Continental», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити у її володінні.

Судові витрати за проведення експертиз в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в цей же строк з дня отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1