Справа № 461/3634/13-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.03.2015 Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Глинськ Жовківського району Львівської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, розлученої, яка має на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше неодноразово судимої, востаннє 25.06.2013 року Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.297 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі; 06.02.2015 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.297 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, жительки АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимою за злочини проти власності, 15.02.2013 року, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи таємно за відсутності уваги сторонніх осіб, викрала мобільний телефон марки Самсунг червоного кольору вартістю 500 грн. із сім-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 40 грн., на рахунку якої було 50 грн., чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 590 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, дала пояснення, які в повній мірі відповідають зазначеним обставинам, щиро розкаялася у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не заперечували фактичні обставини та судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки та, отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, суд враховує, що цивільний позов потерпілим не заявлено у зв`язку із поверненням викраденого майна.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, доведена повністю і вона підлягає відповідальності за ч.2 ст.185 КК України.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження приходить до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима., за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому ОСОБА_5 , наявність трьох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів не можливе без ізоляції її від суспільства, а тому обвинуваченій слід призначати покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки після постановлення вироку Личаківського районного суду м.Львова від 06 лютого 2015 року встановлено, що ОСОБА_4 винна в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.

Речові докази (а.с.40): мобільний телефон марки Самсунг та сім-картку мобільного оператора Київстар - слід залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.368, 370,374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та 1 (один) місяць.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 06.02.2015 року більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів 1 (один) рік та 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з 03.12.2014 року з моменту фактичного затримання.

Речові докази (а.с.40): мобільний телефон марки Самсунг та сім-картку мобільного оператора Київстар - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України судові витрати у сумі 293,40 гривень (а.с.32).

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити раніше обраний у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1