Справа № 541/770/15-к
Провадження № 1-кп/541/70/2015
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Широки м. Харцизька, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 12.04.2005 року Хорольським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки ;

19.06.2007 року Хорольським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;

21.07.2009 року Миргородським міськрайонним судом по ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 20.04.2012 року з Комсомольської ВЦ № 136, Комсомольським міським судом 12.04.2012 року по ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 2 місяці 20 днів, мешканця АДРЕСА_1

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця села Курилехівка Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_2

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2015 року близько 11 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, правомірно перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , під впливом раптово виниклого наміру на таємне викрадення чужого майна, повторно за попередньою змовою з ОСОБА_5 діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, користуючись відсутністю сторонніх осіб та безпорадним станом власника, викрали мобільний телефон марки Sony Хрегіа С 2305, в якому знаходилася карта пам`яті на 32 гб. загальною вартістю 4418 грн. 26 коп. та зарядний пристрій Alcatel вартістю 56 грн., які належали потерпілому ОСОБА_6 . Після чого з викраденим місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядилися ним на власний розсуд, тим самим повністю виконавши свій злочинний намір по таємному викраденню чужого майна до кінця, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 , матеріальних збитків на загальну суму 4474 грн.26 коп.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб..

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.

15 квітня 2015 року між обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.185 КК України, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілому, в сумі 4474 грн.26 коп., яка на день підписання угоди відшкодована обвинуваченими потерпілому в повному обсязі, та покарання, яке повинні понести: ОСОБА_5 у виді 1 року обмеження волі. Згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1рік. ОСОБА_4 у виді 1 року обмеження волі, згідно ст..75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1рік.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачені свою вину у скоєнні злочину визнають. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченими про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно ст.474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час судового провадження суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.373, ст.374 та ст.475 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 15 квітня 2015 року про примирення між обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1(один )рік обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Речові докази: мобільний телефон марки Sony Хрегіа С 2305, карту пам`яті на 32 гб. та зарядний пристрій Alcatel залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 та дозволити використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1