Справа 1-406/2012 року
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2012 року Соломянський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді ЗАХАРОВОЇ А.С.

при секретарі МОГИЛЕВИЧ Л.І.

з участю прокурора АФЕНКІНОЇ Н.М.

захисників ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника служби в справах дітей ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_2 про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Соломянського районного суду м. Києва знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст. 186 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_2 заявлено клопотання про направлення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування, оскільки в ході досудового слідства було порушено право на захист підсудного ОСОБА_4, який відповідно до акту № 234 від 03.07.2012 року стаціонарної комісійної судово-психіатричної та наркологічної експертизи має психічні вади виявляє ознаки легкої розумової відсталості і через наявний у нього психічний розлад, не може самостійно реалізувати своє право на захист і потребує допомоги захисника (а.с. 138-141 т. 2), участь якого у кримінальній справі, щодо нього є обов'язковою з моменту, коли було встановлено наявність у підсудного зазначених вад, але, незважаючи на це, органами досудового підсудному ОСОБА_4 не було забезпечено захисником.

Вислухавши думку прокурора, який заперечує проти заявленого клопотання, т.я. вважає, що право підсудного ОСОБА_4 на захист на досудовому слідстві порушено не було, підсудного ОСОБА_4, який підтримав клопотання, а також інших учасників процесу, які не заперечують проти заявленого клопотання, суд приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 327 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст.45 КПК України у справах про злочини осіб, які через свої фізичні або психічні вади не можуть самі реалізувати своє право на захист, участь захисника при провадженні дізнання, досудового слідства і в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції є обов'язковою, з моменту затримання особи чи пред'явлення їй обвинувачення або з моменту встановлення цих вад.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24.10.2003 року "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" під особами, які через свої психічні вади не можуть самі реалізовувати право на захист, необхідно розуміти осіб, які, хоча і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійному захисту від обвинувачення.

Як вбачається з акту № 234 від 03.07.2012 року стаціонарної комісійної судово-психіатричної та наркологічної експертизи підсудний ОСОБА_4 має психічні вади виявляє ознаки легкої розумової відсталості і через наявний у нього психічний розлад, не може самостійно реалізувати своє право на захист і потребує допомоги захисника (а.с. 138-141 т. 2), тобто має психічні вади, але незважаючи на це, органи досудового слідства при проведенні слідчих дій з ОСОБА_4, не забезпечили його захисником, хоча до направлення даної справи до суду органам досудового слідства було відомо про те, що ОСОБА_4 має психічні вади, оскільки до матеріалів справи приєднана копія вироку відносно нього, де зазначено, що вказаний підсудний перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталость з незначними поведінковими розладами, обумовленими не уточненими причинами (а.с.13 т. 2).

Отже, на думку суду, на досудовому слідства було порушено ОСОБА_4 право на захист, т.я. він через свої психічні вади не може самостійно реалізувати своє право на захист і потребує допомоги захисника, а участь захисника у кримінальній справі, щодо нього є обов'язковою з моменту, коли було встановлено наявність у нього зазначених вад.

Наведене приводить суд до висновку, що усунути вказані недоліки досудового слідства в судовому засіданні неможливо, а без їх усунення неможливо розглянути дійсну справу та прийняти законне і обгрунтоване рішення по справі, то її необхідно направити прокурору для проведення додаткового розслідування, в ході якого органам досудового слідства необхідно усунути недоліки, що зазначені в мотивувальній частині даної постанови, а саме: забезпечити підсудному ОСОБА_4 право на захист, а також прийняти всі заходи для встановлення істини по справі і в залежності від встановленого, предявити конкретне обвинувачення у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 22, 45, 132, 281 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_2 задовольнити: кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України направити прокурору м. Києва для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід залишити без змін: ОСОБА_4, ОСОБА_5 утримання під вартою; ОСОБА_7 підписку про невиїзд з місця проживання.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 7 діб з моменту її оголошення, а підсудними ОСОБА_4, ОСОБА_5 у той же термін з моменту одержання ними копії постанови.

С У Д Д Я: