Справа № 629/2903/15-к
Номер провадження 1-кп/629/296/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали по кримінальному провадженню №0000757 від 07.04.2015 року за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровій Яр Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.11.2000р. Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.141; ч.2 ст.140; ч.2 ст.187; ч.3 ст.213 КК України на 3 роки позбавлення волі; 17.09.2001 р. Лозівським міськрайонним судом за ч.2 ст.141; ч.3 ст.42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 18.03.2004 р. Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі; 24.03.2009 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186; ч.4 ст.70 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.186; ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування згідно обвинувального акту від 14 липня 2015 року, затвердженого прокурором Лозівської міжрайонної прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_3 , вбачається, що 07.04.2015 року о 8 год. 55 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в під`їзді № 4 буд. АДРЕСА_2 , між 3 та 4 поверхами, помітив двох жінок - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка тримала в руках жіночу сумку, після чого в нього виник умисел на відкрите заволодіння майном жінок. Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом ривка, вирвав з рук ОСОБА_9 гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, з грошима загальною сумою 55 гривень, які належали ОСОБА_9 . Після скоєння злочину зник з місця пригоди, викраденим розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв матеріальні збитки потерпілій на суму 55 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України, (грабіж) - відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Крім того, 15.05.2015 року о 15 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_3 зустрів раніше малознайомого ОСОБА_11 . Діючи з умислом на відкрите заволодіння чужого майна, з корисливого мотиву, з метою наживи, ОСОБА_8 , застосувавши відносно ОСОБА_11 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з задньої кишені штанів відкрито заволодів грошима в сумі 80 гривень, які належали ОСОБА_11 . Після цього, утримуючи при собі викрадені гроші, ОСОБА_8 з місця події втік та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 завдано майнової шкоди на загальну суму 80 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Крім того, 20.05.2015 року о 23 год. 40 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_4 , у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 . Скориставшись тим, що ОСОБА_4 , з якою він раніше співмешкав, за його діями не стежить, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, він з корисливого мотиву, з метою наживи, умисно з шафи, розташованої в залі вище вказаної квартири, таємно викрав майно, а саме: 4 золотих кільця, 585 проби загальною вартістю 2756,04 грн.; золотий ланцюжок 585 проби, вартістю 1378,02 грн.; золотий хрестик 585 проби, вартістю 459, 34 грн. та грошима загальною сумою 2000 гривень. Після скоєння злочину зник з місця пригоди, викраденим розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв матеріальні збитки потерпілій на суму 6593,4 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка) - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_8 24.05.2015 року о 23 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав спортивний велосипед НТЛ2002С «FORMULA», вартістю - 1732 грн., який належить ОСОБА_5 . Після цього з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 29.05.2015 року о 20 год. 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 у під`їзді № 3 побачив 3 велосипеди, після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_12 та ОСОБА_6 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не стежить, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, він з корисливого мотиву, з метою наживи, з під`їзду № 3 за вищевказаною адресою таємно викрав 2 велосипеди, які належать ОСОБА_12 , а саме: велосипед « Аіст 24» вартістю 1478 грн., та велосипед «Україна - 28» зеленого кольору, вартістю 324 грн., та один велосипед «Україна -28» червоного кольору, який належить ОСОБА_6 , вартістю 649 грн. Після скоєння злочину зник з місця пригоди, викраденим розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 1802 грн., та ОСОБА_6 на загальну суму 649 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України, (крадіжка) - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

17.07.2015 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області від Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області радника юстиції ОСОБА_13 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000757 від 07.04.2015 року за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.186; ч.2 ст.185 КК України.(а.с.1-6)

20.07.2015 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання. (а.с.15-16)

До обвинувального акту відповідно до вимог ст. 291 КПК України додано: реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки, а всього на 12 аркушах.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою, до двох місяців, оскільки останній органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості та тяжких злочинах відповідно до ч.3;4 ст.12 КК України і не відпали обставини, які б дали можливість застосувати до нього іншу, більш м"яку міру запобіжного заходу ніж тримання під вартою, крім того існують ризики того, що він продовжить свою злочинну діяльність, може ухилитися від явки до суду. При цьому клопотання захисту відхилити, так як для цього немає підстав. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково, тобто в частині проведення прокурорської перевірки не заперечує, а в частині зміни запобіжного заходу з тримання під варти на іншу, більш м`яку, заперечує.
В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 заявлено клопотання про зміну йому запобіжного заходу з триманням під варти на особисте зобов`язання або домашній арешт, крім цього до нього під час затримання 08.06.2015 року о 10.00 годині в селі Яблучне Лозівського району Харківської області дільничним інспектором ОСОБА_14 та з боку працівника карного розшуку Шептуха застосовувалось насильство, він незаконно знаходився під вартою в Лозівському МВ ГУМВС України в Харківській області в період з 08.06.2015 року по 11.06.2015 року, у нього дільничний на його думку незаконно вилучив паспорт громадянина України, про дані факти він письмово повідомляв начальника міліції ОСОБА_15 , слідчу ОСОБА_16 , прокурора та наполягав на проведенні перевірки за даними обставинами, однак все це було марним, наполягає на проведенні перевірки прокурором, відповідно до вимог ст.214 КПК України. До того ж грабіж відносно потерпілої ОСОБА_9 він не скоював, даний злочин скоїв свідок ОСОБА_17 . Клопотання прокурора просив відхилити, а захисту - задовольнити.
В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, так як він не відповідає вимогам КПК України. В клопотанні зазначено, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається внесення відомостей до ЄРДР по кожному епізоду, проте не зазначається заяви потерпілих, на підставі яких порушувались кримінальні провадження.
Також в реєстрі в главі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» в п.27,28 зазначається про надання доручення на призначення захисника для здійснення захисту за призначенням та залучення захисника підозрюваного 29.06.2015 року сл. Ремень., проте в главі І «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» жодна з граф не містить інформацію про проведені слідчі дії з підозрюваним ОСОБА_8 за участю захисника.
Крім цього, в п.67 глави І «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» не вказується час, протягом якого підозрюваний знайомився з матеріалами кримінального провадження.
В главі ІІІ «заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» йде мова про обрання міри запобіжного заходу - тримання під вартою Лозівським міськрайонним судом Харківської області 10.06.2015 року, проте зазначене не відповідає дійсності, т.я. 10.06.2015 року гр. ОСОБА_8 був затриманий працівниками Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області, але ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області щодо обрання міри запобіжного заходу Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою винесена 11.06.2015 року.
Відповідно до Закону України «Про безоплатну вторинну правову допомогу» кожній особі, затриманій в порядку ст. 208 КПК України, в продовж 1 (однієї) години з моменту фактичного затримання надається захисник для здійснення захисту інтересів затриманої особи.
Так 10.06.2015 року, їй було надано доручення регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги за № 2171, після першого побачення затриманий ОСОБА_8 відмовився від послуг адвоката. Проте зазначена інформація в реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі відсутня.
Також, у реєстрі матеріалів досудового розслідування в главі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» в п. 23 зазначається про надання доручення на призначення захисника для здійснення захисту за призначенням 23.06.2015 року сл. ОСОБА_16 , проте не вказується про прийняте рішення слідчим з цього питання: чи був залучений захисник, чи було анульовано постанову слідчого, чи інше. Крім цього розписка підозрюваного ОСОБА_8 не містить підпису захисника, що у суду чи інших учасників кримінального провадження може викликати сумнів, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування був вручений прокурором без присутності захисника.
Також, звертає увагу суду на те, що згідно реєстру матеріали кримінального провадження за № 0000757, ...1180, …1323 об?єднано ст. прокурором ОСОБА_18 26.06.2015 року (основний номер кримінального провадження після об?єднання 0000757). Потім матеріали кримінального провадження за № 0000757, ...1242, …1230, …1341 об?єднано ст. прокурором ОСОБА_18 30.06.2015 року (основний номер кримінального провадження після об?єднання 0000757). Проте, в главі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» в п. 32 зазначається про призначення прокурора по кримінальному провадженню № 0001323 ОСОБА_3 лише від 13.07.2015 року, тобто вже після того, як всі кримінальні провадження були об`єднані та був присвоєний один номер кримінального провадження 0000757.
Таким чином вважає, що призначення прокурора ОСОБА_3 в об`єднаному кримінальному провадженню № 0000757 не проводилось, а тому обвинувальний акт, який підписаний прокурором ОСОБА_3 14.07.2015 року, підписаний ним без належних на те йому повноважень.
Захисник просить клопотання підзахисного задовольнити у повному обсязі, клопотання прокурора відхилити з вищевказаних підстав.
Вивчивши матеріали, які надійшли від прокурора, вислухавши думку прокурора, який наполягав на призначенні судового розгляду відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.186; ч.2 ст.185 КК України, так як порушень чинного законодавства немає, наполягав на відхиленні клопотання захисника, частковому задоволені клопотання обвинуваченого, потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , обвинуваченого: ОСОБА_8 , який підтримав захисника, так як з боку правоохоронних органів до нього застосовувались недозволені методи слідства, насильство, суд вважає за необхідне слухати підготовче засідання у відсутності потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , так як вони належним чином були повідомлені судом про час та місце проведення підготовчого судового засідання, та задовольнити клопотання прокурора про продовження триманням під вартою до 2 місяців обвинуваченого ОСОБА_8 до 08 жовтня 2015 року, задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 та направити обвинувальний акт з доданими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками, прокурору, так як він не відповідає вимогам КПК України, та частково задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, однак на думку суду вони порушені з боку слідчого та прокурора.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, однак, як вважає суд, дані вимоги Закону слідчим та прокурором не виконані належним чином, та порушені вимоги ст.ст.36,39,40,55,56,95,96,280 КПК України і це є гарантією права на захист своїх законних інтересів під час судового розгляду справи обвинуваченого ОСОБА_8 та інших зацікавлених осіб.

Відповідно до Постанови №11 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року, вказано, що нерідко поверховий розгляд цивільних і матеріалів кримінального провадження, ігнорування норм матеріального та процесуального права призводить не лише до скасування судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку, але і до істотного порушення строків прийняття рішення по суті провадження.

Судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановленому законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який згідно ч. 2 ст. 109 КПК України повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування.

Отже за статтею 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною, додатком до обвинувального акту.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення,зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, а в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив, що він грабіж відносно потерпілої ОСОБА_9 не скоював, він був поряд з громадянином ОСОБА_17 , котрий скоїв даний злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, про дані факти він повідомляв слідчій, вона це до уваги не брала, та суд позбавлений на даний час можливості ці недоліки усунути у підготовчому судовому засіданні, так як досудове розслідування проводиться слідчим, який здійснюватиме його, визначається керівником органу досудового розслідування, а не судом.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, а тому суд зобов`язаний за даним фактом направити повідомлення про вище вказане, яке заявлено у підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 , прокурору для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за даним фактом.

Відповідно до п. 1;2 ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування до кримінального провадження №0000757 від 07.04.2015 р. (а.с.9-13), у п.№23 розділу ІІ зазначено найменування процесуального рішення, а саме надання доручення на призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням від 23.06.2015 року, однак в реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі відсутнєпроцесуальне рішення слідчого про його призначення або відмову в призначенні адвоката ОСОБА_7 за дорученням, на що у підготовчому судовому засіданні вона посилається та надала суду доручення від 10.06.2015 року за №2171 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою.

Крім цього, у п.11 розділу ІІ реєстру слідчою ОСОБА_16 , вказано про повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України від 10.06.2015 року, а як підтвердив у підготовчому судовому засіданні обвинувачений, то він був затриманий працівниками міліції 08.06.2015 року та знаходився весь цей час у приміщенні Лозівському МВ ГУМВС України в Харківській області, на 3 поверсі, прикутий до стільця наручниками, однак захисник був допущений лице 29.06.2015 року, що підтвердила в судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 .

У п.п.25,30 розділу ІІ реєстру вказано, що матеріали кримінального провадження за № 0000757, ...1180, …1323 об?єднано ст. прокурором ОСОБА_18 26.06.2015 року (основний номер кримінального провадження після об?єднання 0000757). Потім матеріали кримінального провадження за № 0000757, ...1242, …1230, …1341 об?єднано ст. прокурором ОСОБА_18 30.06.2015 року (основний номер кримінального провадження після об?єднання 0000757). Проте, в главі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» в п. 32 зазначається про призначення прокурора по кримінальному провадженню № 0001323 ОСОБА_3 лише від 13.07.2015 року, тобто вже після того, як всі кримінальні провадження були об`єднані та був присвоєний один номер кримінального провадження 0000757.
Таким чином суд вважає, що призначення прокурора ОСОБА_3 в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000757 не проводилось, а тому обвинувальний акт підписаний прокурором ОСОБА_3 14.07.2015 року без належних на те йому повноважень, та з порушенням вимог ч.1 ст.37 КПК України, де чітко вказано, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування, а прокурор ОСОБА_3 згідно п. 32 розділу ІІ реєстру був призначений заступником Лозівського міжрайонного прокурора ОСОБА_19 по кримінальному провадженні № 0001323, а не по кримінальному провадженню № 0000757, так як по даному кримінальному провадженню згідно п.19 був призначений заступником Лозівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_19 прокурор ОСОБА_18 , а не як ОСОБА_3 .
Відповідно до розділу І «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» у п. 67 вказано про надання доступу підозрюваному ОСОБА_8 до матеріалів досудового розслідування 14.07.2015 року з 18:15 до 19:03, однак він цей факт заперечує у підготовчому засіданні, та заявив, що порушені були його права, так як слідча надала йому частково знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, .. прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваного, його захиснику, …., про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а з реєстру, складеного слідчою ОСОБА_16 , цього не вбачається взагалі, що як вважає суд є грубим порушенням прав на захист обвинуваченого ОСОБА_8 ,, що вони підтвердили у судовому підготовчому засіданні. ( п.п.53-67).

Крім цього прокурором ОСОБА_3 в реєстрі не зазначено дату ухвалення рішення про внесення відомостей до ЄРДР про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ст.293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, однак, в матеріалах справи є розписка обвинуваченого ОСОБА_8 про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 14.07.2015 року , однак відсутній підпис захисника ОСОБА_7 , що ця дія проводилась за її участю, та суд цю розписку до уваги не бере, так як в ній відсутній підпис адвоката ОСОБА_7 , що є недопустимим.

Суд вважає, що вимоги ст.293 КПК України є гарантією права на захист своїх законних інтересів під час судового розгляду справи обвинуваченого ОСОБА_8 , та у суду вбачаються сумніви щодо отримання ОСОБА_8 вищевказаних документі у присутності захисника. ( а.с.7)

Реєстр, доданий до обвинувального акту, не містить відомостей про здійснення всіх процесуальних дій й часу їх проведення, прийнятих процесуальних рішень та їх реквізитів. При цьому, всупереч вимогам КПК України, внесення відомостей до реєстру здійснено без дотримання вимог ч. 2 ст. 109 КПК України без чіткого розмежування в реєстрі відповідної процесуальної дії або прийнятого процесуального рішення в тій певній послідовності, що встановлений в КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам закону.

Порушення вимог кримінального процесуального закону, що були допущені при складанні обвинувального акту, неточності при складанні реєстру до обвинувального акту, відсутність відомостей про здійснення всіх процесуальних дій й часу їх проведення, прийнятих процесуальних рішень та їх реквізитів є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Так, всупереч вимогам КПК України у кримінальному провадженні відсутні відомості про повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, потерпілих про процесуальні права та обов`язки, вручення відповідних пам`яток, надання доступу захиснику ОСОБА_7 до матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання копії обвинувального акту та реєстру досудового розслідування від 14.07.2015 року, яка одібрана прокурором ОСОБА_3 у підозрюваного ОСОБА_8 , не підписана захисником адвокатом ОСОБА_7 , та суд вважає, що це є порушенням права на захист підозрюваного ОСОБА_8 .

Європейський суд з прав людини у справі «Жизіцький проти України» від 19 лютого 2015 року, у справі «Євген Петренко проти України» " від 29 січня 2015 р., зазначив, що у тексті підпункту "е" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано було порушено права заявника на захист, та права заявника не свідчити проти себе, та покази заявника отримані шляхом катування.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права - обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 54, а також "Даллас проти Угорщини" п. 47).

На думку суду, як вказано вище, прокурором не виконані вимоги цього Закону, а саме: передаючи обвинувальний акт до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування окремо підозрюваному та захиснику ОСОБА_7 , однак згідно даної статі Закону вимоги цього закону прокурором не виконано належним чином, а тому суд вважає повернути обвинувальний акт з доданими до них матеріалами прокурору для виконання вимог КПК України, які вказані вище, тим самим задовольнивши клопотання захисника ОСОБА_7 , так як надісланий до суду 17.07.2015 року Лозівським міжрайонним прокурором Харківської області радником юстиції Харківської області ОСОБА_20 , та який надійшов до канцелярії суду 17.07.2015 року обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.185; ч.2 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000757 від 07.04.2015 року і реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам цього Кодексу, а саме ст.ст.291-293 КПК України.

При цьому суд вважає доручити прокурору ОСОБА_21 належним чином вручити підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику ОСОБА_7 копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування згідно ст. 293 КПК України, розписку відібрати власноруч, з проставленням аркушів, числа, місяця, року, та підпису всіх зацікавлених осіб, тим паче належним чином скласти відповідно до вимог ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, належним чином виконати вимоги ст.ст.36,37,55,56,57,58,109,110,214 КПК України, та звернути увагу на заяву у підготовчому судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 , також прокурору звернути увагу і на інші порушення закону.

Суд враховує, що кримінальний процесуальний закон дає право прокурору змінити обвинувачення в суді, однак цей закон визначає саме право прокурора, а не його обов`язок. Прокурор може не виявити бажання скористатися цим правом.

Будь-яких перешкод для виконання зазначених вимог закону прокурори: ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , на думку суду, не мали, тим паче суд вищевказані порушення вважає істотними, так як вони можуть стосуватися належного забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , потерпілих, і це в подальшому може перешкодити суду ухвалити та винести законне та обґрунтоване судове рішення по справі.

Крім цього, даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в підготовчому судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, за якими йому пред`явлено обвинувачення.
Суд зазначає, що відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, або сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень. При цьому, відповідно до ст.178 КПК України, судом оцінено у сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вік і стан його здоров`я; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його майновий стан; розмір майнової шкоди, який вказано у обвинувальному акті.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_24 під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою до 2-х місяців, тобто до 08.10.2015 року, а у клопотанні обвинуваченого в заміні запобіжного заходу з триманням під варти на менш м`який, відмовити, так як для цього не має законних підстав.
Керуючись ст.ст.314,342-345 КПК України, Законом України « Про татифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів «3,4,7 та 11 Конвенції» від 17 липня 1997 року, суд
у х в а л и в :
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строк тримання під вартою - задовольнити.
Клопотання адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про проведення перевірки відповідно до вимог ст.214 КПК України за фактом застосування до нього недозволених методів дізнання та досудового слідства задовольнити.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 в заміні запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання або на домашній арешт - відмовити.
В інших частинах клопотання учасників процесу відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою, який не може перевищувати двох місяців, тобто до 08 жовтня 2015 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити раніш обраний судом, у вигляді триманням під вартою в умовах Харківської установи №27.

Відповідно до вимог ст.214 КПК України повідомити Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області за фактом недозволених методів дізнання та слідства з боку працівників Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та зобов`язати внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Кримінальне провадження з обвинувальним актом по кримінальному провадженню за №0000757 від 07.04.2015 року за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровій Яр Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.186; ч.2 ст.185 КК України, повернути Лозівському міжрайонному прокурору Харківської області раднику юстиції ОСОБА_21 , для виконання вимог ст.ст.291-293 КПК України.

Копію ухвали негайно направити та вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику ОСОБА_7 , начальнику Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області, начальнику Харківської установи № 27.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 7 днів із дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1