Справа №1-21/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м.Ковель 12 лютого 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді
Луньової Т.М. з участю секретаря - Абрамчук І.Ю. прокурора - Вальчук А.П.,
Андрєйцева М.М. представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3. захисника -
ОСОБА_4. підсудного - ОСОБА_1 потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ковелі кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця і жителя
м. Ковеля, АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_19 в п.п. Фескова
С.Ф., в силу ст. 89 КК України несудимого, - у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 01.00
години підсудний ОСОБА_1 поряд з приміщеням
кафе «Берізка», що по вул. Шевченка в м. Ковелі Волинської області, під
час бійки з потерпілим ОСОБА_2, яка виникла
на грунті особистих неприязних відносин, умисно відкусив зубами потерпілому
ніс, заподіявши потерпілому ОСОБА_2
тілесні ушкодження у вигляді рваної рани носа, травматичної ампутації кінчика та крила носа, які згідно висновку
комісійної судово медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою непоправного знівечення обличчя.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав
повністю, у вчиненому розкаюється і прохає його суворо не карати. Показав, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в приміщенні кафе «Берізка», де він вечеряв разом із своїми
знайомими, між ним та потерпілим ОСОБА_2 виникла суперечка з приводу
неправомірної поведінки останнього по
відношенню до співмешканки підсудного ОСОБА_6 Протягом вечора він та
потерпілий двічи виходили з приміщення кафе, щоб вирішити непорозуміння, які виникли між ними. Коли між ними втретє
виникла суперечка, під час якої він
і потерпілий впали на землю, ніс потерпілого випадково потрапив до його рота.
Не усвідомлюючи наслідків своїх дій він вкусив потерпілого за носа і відчув у
роті сторонній предмет. Не заперечує того
факту, що саме внаслідок його дій потерпілому було заподіяно тілесних ушкоджень
у вигляді ампутації кінчика носа і рваної рани носа. Згідний відшкодувати
заподіяні потерпілому збитки, однак при призначенні покарання прохає врахувати наявність на його утриманні малолітньої
дитини, вагітної співмешканки. Визнає цивільний позов, заявлений в
інтересах Луцької міської клінічної лікарні. Цивільні позови потерпілих визнає
частково, зокрнема прохає зменшити розмір моральної шкоди, матеріальну шкоду визнає в межах, які доводяться
письмовими доказами.

Крім визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого
злочину самим підсудним, його вина у
заподіянні потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень доводиться показаннями
самого потерпілого, свідків, матеріалами кримінальної справи.

2

Так, допитаний в судовому
засіданні потерпілий ОСОБА_2
показав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року відпочиваючи разом із своїм
знайомим ОСОБА_7 в
гостях у ОСОБА_8.
та ОСОБА_6. вживав алкогольні напої. Близько 23 години разом з ОСОБА_7., ОСОБА_6. і ОСОБА_8. поїхали в
бар «Берізка», де вже відпочивав співмешканець ОСОБА_6. - підсудний у
справі. Між ним та підсудним виникла суперечка на грунті, як він зрозумів, ревнощів підсудного. Того вечора він та
підсудний двічи виясняли стосунки на території, прилеглій до приміщення бару і
ніби врешті порозумілись. Однак, коли він в черговий раз вийшов на
вулицю, до нього знову підійшов підсудний і між ними відновилась суперечка під
час якої підсудний підставив йому підніжку і вони впали на землю, один до
одного обличчями. Майже одночасно він відчув, що підсудний схопив його зубами
за носа. Після того, як підсудний встав, він відчув різкий біль, з носа сильно
йшла кров, після цього виявив відсутність кінчика носа. Показав, що впродовж
тривалого періоду часу лікувався в умовах стаціонару, переніс ряд пластичних
операцій. У зв*язку із специфікою лікування протягом тривалого часу знаходився
в умовах, за яких не міг вести нормальний
спосіб життя, зазнавав фізичних незручностей та болю. На теперешній час потребує
продовження лікування, чергової пластичної операції, для проведення якої не має
коштів. У зв*язку з отриманою травмою до теперешнього часу позбавлений
можливості повноцінно працювати,
спілкуватися з друзями та знайомими, вести звичний спосіб життя, у зв*язку
з чим зазнав і продовжує зазнавати моральних страждань, які оцінює в 30000 грн.
Разом з тим, не заперечує проти зменшення
розміру позову до 17500 грн.

З показань потерпілої ОСОБА_5, даних нею в судовому засіданні вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року з повідомлення Ковельської ЦРЛ вона
дізналась про те, що її сину було відкушено частину носа. Оскільки
потерпілий потребував негайної медичної допомоги та у зв*язку з необхідністю
проведеня ряду пластичних операцій, її сина було доставлено в Луцьку міську
клінічну лікарню. Фактично понад три місяці потерпілий лікувався в умовах
стаціонару і переніс ряд пластичних операцій. Понесені нею витрати на лікування
сина становлять 10041 грн. У зазначену суму, окрім вартості придбаних нею в аптеках медичних препаратів, включає також і ті препарати, які доводилось
придбавати за межами області, в інших лікувальних установах і закладах.
Просить стягнути з підсудного заподіяну їй матеріальну шкоду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 ствердила
покази підсудного в тій частині, що між
ним та потерпілим у справі в приміщені кафе «Берзіка» і на прилеглій до кафе
території в ніч з ІНФОРМАЦІЯ_5 року дійсно виник конфлікт з приводу протиправної
поведінки потерпілого у справі по відношенню до неї. З показів свідка вбачається, також, що до останньої сутички підсудного з
потерпілим тілесних ушкоджень, на обличчі останнього, не було.

Показаннями свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10, даних ними в
судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_6 року, стверджується той факт, що дійсно, в ніч з ІНФОРМАЦІЯ_5 року між підсудним та потерпілим
у справі в приміщенні кафе «Берзіка» виник конфлік з приводу неправомірної
поведінки потерпілого у справі по відношенню до співмешканки підсудного
ОСОБА_6. Двічи підсудний та потерпілий виходили з приміщення кафе і виясняли
між собою стосунки, однак завдяки втручанню
свідків останні порозумілись. Хоча потерпілий вів себе визиваючи, намагався затіяти
бійку зі свідком ОСОБА_9., з іншими присутніми в барі, свідки не бачили, щоб хтось
з присутніх у барі наносив потерпілому тілесні ушкодження. Крім цього з
показань свідків вбачається, що коли останні вийшли на вулицю, щоб їхати
додому, побачили підсудного та потерпілого лежачими на землі. Не розбороняли
їх, оскільки їх вже хтось розбороняв. Бачили кров на обличчі потерпілого.

Допитана в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_7 року свідок
ОСОБА_11 (дівоче ОСОБА_8) показала, що була
свідком того, як вночі ІНФОРМАЦІЯ_2 року на території, прилеглій до бару
«Берізка», біля автостоянки, лежали потерпілий і

3

підсудний у справі. При цьому її
знайомий ОСОБА_7 відтягував підсудного з потерпілого. Коли ОСОБА_7 допоміг
встати потерпілому, вона побачила, що у потерпілого відсутній кінчик носа і
сильно йде кров. Від побаченого їй стало недобре і вона втратила свідомість. Факт заподіяння підсудним ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень у
вигляді рваної рани носа, травматичної ампутації кінчика та крила носа доводиться повідомленням НОМЕР_1 Ковельської ЦРЛ, з
якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 01.50 год в приймальне відділення ЦРЛ був доставлений ОСОБА_2 з рваною раною носа.(а.с.11); актом судово-медичного
дослідження (обстеження) НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_8 року(а.с.21); відповіддю на
запит головного лікаря Ковельського МТМО від ІНФОРМАЦІЯ_9
року, яким підтверджується той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 01.50 год в приймальне відділення ЦРЛ був
доставлений ОСОБА_2 з рваною раною носа, (а.с.22); протоколом відтворення обстановки і обставин
події від ІНФОРМАЦІЯ_10 року за участю потерпілого
ОСОБА_2, під час якого підсудний відтворив
обставини, за яких йому було заподіяно тілесні ушкодженя. (а.с.43-45).

Згідно
висновку НОМЕР_3 комісійної судово-медичної експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_2 заподіяно ушкодження - рвана рана носа,
травматична ампутація кінчика і крила носа. Дані
тілесні ушкодження виникли при обставинах і в термін на які вказує
підекспертний. На момент освідування у громадянина ОСОБА_2 мають місце післяопераційні рубці, стан після пластики кінчика та
крила носа, рубцьове звуження лівої ніздрі на 2/3, затрудження носового дихання
зліва. Ампутація кінчика та крила носа відноситься до непоправних ушкоджень і
тільки етапне хірургічне лікування (пластичні операції) може відновити
анатомічну будову носа. Інфікована ампутація кінчика та крила носа призвели до тривалого розладу здоров*я (більше трьох
тижнів), розлад функції дихання (внаслідок рубцевого звуження носового ходу)
потяг стійку втрату загальної працездатності - 10 (десять)
відсотків і за цими критеріями відносяться до категорії тілесних
ушкодженьсереднього ступеня тяжкості. В разі визнання судом невиправних в
даному випадку тілесних ушкоджень, як
знівечуючих обличчя, відповідно до ст.2.1.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» вони
повинні бути признані, як тяжкі тілесні ушкодження, (а.с.30).

Кваліфікуючи дії підсудного суд
бере до уваги ту обставину, що тяжке тілесне
ушкодження, яке полягає у непоправному знівеченні обличчя, має місце тоді, коли
ушкодження обличчя, будучи непоправним, надає
обличчю огидного, потворного вигляду, тобто
обов*язковим є наявність двох ознак: непоправності і знівечення обличчя.

Висновком вищезазначеної
судово-медичної експертизи доводиться той факт, що тілесні ушкодження в ділянці обличчя потерпілого ОСОБА_2. є непоправними, зокрема для усунення вираженості дефектів
обличчя необхідне оперативне лікування у
декілька етапів в умовах стаціонару пластичного хірурга.

В той ж час наявність на обличчі
потерпілого, на момент судового розгляду, спотворюючого дефекту
тканин кінцевого відділу носа та крила носа, дають суду підстави робити
висновки про факт знівечення обличчя.

Виходячи з наведеного суд приходить
до висновку, що внаслідок неправомірних дій підсудного
ОСОБА_1потерпілому ОСОБА_2 було заподіяно тяжке тілесне ушкодження, яке полягає у непоправному знівеченні обличчя, а тому,
умисні дії підсудного ОСОБА_1органами досудового слідства кваліфіковані вірно
за ч.1 ст.121 КК України.

Своїми
умисними діями, що виразились в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою
непоправного знівеченя обличчя, підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений
ч.1 ст.121 КК України.

При обранні покарання суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого підсудним злочину, обставини заподіяння ним
злочину і особу винного у їх сукупності.

4

Так,
в судовому засіданні не доведено
факту перебування підсудного, на момент
вчинення ним злочину, в стані алкогольного
сп*яніння.

Зокрема,
допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2
показав, що не може стверджувати тієї обставини, що на час вчинення злочину підсудний
перебував у стані алкогольного сп*яніння і не може вказати на жодну ознаку, яка
б свідчили про даний факт.

Допитані в судовому засідані
ІНФОРМАЦІЯ_6 року свідки ОСОБА_9 і
ОСОБА_10, також, заперечили ту
обставину, що на момент вчинення злочину підсудний перебував у стані
алкогольного сп*яніння.

Крім цього встановлюючи обставини, за яких підсудним було
вчинено злочин, суд критично оцінює показання потерпілого ОСОБА_2, оскільки, як
встановлено в судовому засіданні і стверджується матеріалами криміналоної
справи, останній, на момент заподіяння йому тілесних ушкоджень, перебував в
стані алкогольного сп*яніння, що стверджується відповіддю головного лікаря
Ковельського МТМО на запит слідчого від ІНФОРМАЦІЯ_9 року (а.с.22), а також
показаннями свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10. і ОСОБА_6., даних ними в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а також
письмовими показаннями свідка ОСОБА_7 (а.с.57), який не з*явився в судове
засідання з причин, визнаних судом поважними.

До обставин, що пом*якшують покарання підсудного ОСОБА_1
суд відносить чистосердечие
розкаяння підсудного. Також суд враховує позитивну характеристику
підсудного з місця проживання, те, що підсудний працює, має на утриманні
вагітну співмешканку (зазначений факт доводиться довідкою дільничного
інспектора Ковельського МРВ УМВС / а.с. 95/, показаннями свідка ОСОБА_11,
довідкою Ковельського полового будинку).
Також суд враховує ту обставину, що за період, який сплив з часу
вчинення підсудним злочину, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 року, підсудний не вчиняв протиправних діянь, не притягався до
даміністративної чи кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного, суд не вбачає.

Крім цього, суд врховує віктивну
поведінку потерпілого ОСОБА_2 на час вчинення
підсудним ОСОБА_1 злочину.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що
виправлення та перевиховання підсудного можливе призначивши підсудному
покарання більш м*якого виду, а саме у виді обмеження волі, застосувавши ст. 69
КК України.

В судовому засідані знайшов
ствердження факт заподіяння злочинними діями підсудного
матеріальних збитків потерпілим ОСОБА_2. і ОСОБА_5.

Зокрема, із матеріалів кримінальної
справи вбачається, що ОСОБА_2
з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по ІНФОРМАЦІЯ_14
року, з ІНФОРМАЦІЯ_15 по ІНФОРМАЦІЯ_16, з ІНФОРМАЦІЯ_17 по ІНФОРМАЦІЯ_18 року
перебував на стаціонарному лікуванні в Луцькій міській лікарні і на його
лікування було витрачено 2146 грн. Крім цього, з довідки Луцької міьскої
клінічної лікарні вбачається, що за власні кошти потерпілим придбано
медикаментів на суму 5937,24 грн. (а.с.36,37).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана фізичній особі неправомірними
...діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа,
яка вчиниал злочин, зобов*язана відшкодувати
закладові охорони здоровья витрати, пов*язані з лікуванням
потерпілого від злочину.

В судовому засіданні доведено і не
заперечується підсудним та обставина, що внаслідок протиправних дій
останнього, потерпілому у справі було заподіяно тілесні ушкодженя у зв*язку з чим, за наслідками отриманої травми потерпілий ОСОБА_2 протягом тривалого періоду часу знаходився на лікуванні в
умовах стаціонару, переніс ряд операцій і потребує ще ряду пластичних операцій.
Під час тривалого лікування в умовах стаціонару, після виписки з лікарні
потерпілий безперечно пережив і продовжує переживати фізичні страждання
та сильні моральні стражданя, оскільки впродовж тривалого часу позбавлений

5

можливості вести звичний спосіб життя, обмежений в
спілкуванні з оточуючими, обмежений у виборі місця роботи,
зазнає значних комлексів з приводу своєї зовнішності, постійно перебуває під впливом відчуття певної фізичної неповноцінності.

Враховуючи
характер і розмір заподіяної моральної шкоди, характер і обсяг страждань потерпілого, а також зусилля, необхідні
потерпілому для відновлення нормальних життєвих
зв*язків, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого, щодо
відшкодування в його користь 30000 грн. моральної шкоди є підставним підлягає
частковому задоволеню, зменшивши розмір моральної шкоди до 17500грн.

В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5. представлено докази, щодо понесених нею, у зв*язку з
лікуванням сина, витрат, зокрема касові чеки про придбання нею медикаментів.
Крім цього, довідкою медичного закладу доводиться факт придбання потерпілою
медикаментів на суму 5937 грн.

Виходячи з
наявності доказів,що стверджують зазначені витрати, а також транспортні витрати потерпілої, факту невизнання
підсудним витрат,які не стверджуються будь-якими письмовими доказами, зокрема
на придбання препаратів «Дерманікс» і «Метрогель», позов потерпілої ОСОБА_5. підлягає частковому задоволенню на суму 8440,53 грн.

На підставі
ст. 1206 підлягає задоволенню цивільний позов Луцької міської клінічної
лікарні.

Разом з тим,
суд не вбачає підстав для зміни підсудному міри запобіжного заходу
до вступу вироку в законну силу.

На підставі
наведеного, керуючись ст.323,324 КПК України, ст. 1166,1167,1206 ЦК України, суд -

З асудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, призначивши покарання із
застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк чотири роки.

Строк
відбуття покарання засудженому ОСОБА_1. рахувати з моменту
приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з
засудженого ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_4) в користь Луцької Міської клінічної лікарні
2146 (дві тисячі сто сорок щість) гривень, витрат пов*язаних з лікуванням ОСОБА_2

Стягнути з
засудженого ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_4) в користь ОСОБА_5 8440,53 грн. (вісім тисяч чотириста сорок гривень53
коп.) матеріальної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1
(і.н.НОМЕР_4) в користь ОСОБА_2 17500 грн. (сімнадцять тисяч пя*тсот гривень) моральної шкоди і 500 (п*ятсот гривень) витрат
на правову допомогу.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Волинської області через
Ковельський міськрайсауд протягом п*ятнадцяти днів з наступного дня після його проголошення.