Дата документу Справа № 319/188/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/823/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 319/188/15-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 березня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_3 на вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року відносно ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року затверджено угоду між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення, та ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання у виді 2 років обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На вказане судове рішення від заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга, в якій, апелянт, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність та істотне порушення кримінального процесуального закону, просить вирок скасувати, а кримінальне провадження направити для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт посилається на те, що судом при вирішенні питання про затвердження угоди про примирення не враховано специфіки об`єкта посягання під час вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки у злочинах, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси, зокрема безпека руху та експлуатації транспорту, а спричинена конкретним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди не допускається.

Перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Таким чином, прокурор має право оскаржити вирок, ухвалений на підставі угоди про примирення, лише у випадку, якщо відповідно до закону така угода не могла бути укладена. Тобто положення ч. 3 ст. 469 КПК України фактично стосується заборони укладення угоди між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим лише у кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини. При цьому зазначений перелік меж і підстав, з яких таке судове рішення може бути оскаржено прокурором, є вичерпним.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, угода між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена у кримінальному провадженні про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто злочину невеликої тяжкості, а тому така угода між сторонами провадження була укладена у відповідності до положень ч. 3 ст. 469 КПК України.

Разом з цим, з журналу судового засідання місцевого суду вбачається, що прокурор в судовому засіданні не заперечував проти укладення такої угоди, оскільки, вона була укладена з дотриманням вимог КПК та КК України.

Крім того, потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є лише ОСОБА_5 , і будь - яких інших потерпілих, чиїх би інтересів стосувалося вказане кримінальне правопорушення не встановлено.

За таких обставин, а також враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора не зазначено про будь-які порушення вказаної норми процесуального закону, а прокурором подано апеляційну скаргу з інших підстав, апелянт згідно із положеннями ч. 3 ст. 394 КПК України не вправі оскаржити в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_4 .

З огляду на вказане та, враховуючи, що існують перешкоди для відкриття апеляційного провадження, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, оскільки прокурором подана апеляційна скарга на судове рішення з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

Керуючись ст. ст. 394, 399 КПК України, суд

у х в а л и в:
відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_3 на вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Апеляційного суду
Запорізької області ОСОБА_2