Справа № 699/1482/13-к
Номер провадження 1-кп/699/96/13
УХВАЛА

24.12.2013
м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого - Кіхтенко Н.І.,

при секретарі судового засідання Сміян
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження №0000425 щодо
обвинуваченого:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця,
зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 286 КК України;

за участі:

прокурора прокуратури
Корсунь-Шевченківського району юриста
1 класу Павленка В.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника обвинуваченого - адвоката
ОСОБА_3,

потерпілої ОСОБА_4,

законного представника потерпілої -
ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що він 23
вересня 2013 року, близько 18 години,
керуючи на законних підставах
автомобілем марки «ВАЗ-21093», д.н. НОМЕР_1,
біля перехрестя вулиць Кірова - Леніна,
що в м. Корсуні - Шевченківському
Черкаської області, допустив порушення
п. п. 18.1,1.10 Правил дорожнього руху
України та вчинив наїзд на потерпілу
ОСОБА_4,1996 р.н.,яка рухалася перед
автомобілем обвинуваченого по
пішохідному переходу зліва направо по
вул. Леніна, заподіявши при цьому
потерпілій середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в
пред'явленому йому обвинуваченні
визнав частково та надав суду наступні
показання.

Що 23 вересня 2013 року близько 18 години
він на законних підставах керував
технічно справним автомобілем марки
«ВАЗ-21093», д.н. НОМЕР_1, і при русі по вул.
Кірова, наблизився до перехрестя і
повернув на головну дорогу - вулицю
Леніна, праворуч, у напрямку центра
міста Корсуня - Шевченківського та
продовжив рух при швидкості приблизно
45-50 км/год, але після повороту на вул.
Леніна був «засліплений» сонцем і не
помітив пішоходів, які по пішохідному
переходу переходили дорогу з лівої
сторони на праву, по ходу руху його
автомобіля. Він загальмував і майже в
ту ж мить сталося зіткнення передньою
правою стороною (фарою) керованого ним
автомобіля з потерпілою, яка від удару
впала на асфальт. Він відразу зупинив
свій автомобіль та відвіз потерпілу до
лікарні, де їй було надано медичну
допомогу.

Допитана у судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_4 дала суду наступні
показання.

Що 23 вересня 2013 року близько 18 години
вона разом зі свідком ОСОБА_6
переходила по пішохідному переході
проїзну частину вул. Леніна, щоб
перейти на протилежну сторону. Не
доходячи метрів 2 до тротуару вона
відчула удар у праву частину тулубу від
якого упала на асфальт, відлетівши за
метрів два-три від автомобіля, що її
збив, сумка, яку вона тримала правою
рукою, відлетіла в сторону від неї і на
ногу їй не падала. Наїзд був
несподіваним. Обвинувачений зупинив
автомобіль, яким керував, та з
пасажиром цього автомобіля допоміг їй
сісти в автомобіль та відвіз до Корсунь
-Шевченківської ЦРЛ, де їй була надана
медична допомога: оброблено рани,
накладено гіпс на стопу лівої ноги,
лікарем зафіксовані тілесні
ушкодження у медичних документах та
рентгенознімком, який був описаний, і
такі ж тілесні ушкодження вказані у
висновку експерта, на проведення
експертизу якому нею були надані ці ж
документи.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_7, яка йшла поряд з потерпілою,
пояснила, що дійсно йшла поряд з
потерпілою при вказаних потерпілою
обставинах і дійсно бачила, як
потерпіла була збита автомобілем під
керуванням обвинуваченого ударому
праву сторону тулубу, але куди саме, не
бачила, і бачила як потерпіла від
удару відлетіла в сторону метрів два, а
сумка,яку вони несли, відлетіла у другу
сторону. Після падіння потерпіла
скаржилася на біль у лівій нозі. Потім
свідок поїхала разом з потерпілою до
Корсунь-Шевченківської ЦРЛ, де
потерпіла була оглянута лікарем та
було оброблено рани, надано
меддопомогу, проведено рентгенознімок,
на ногу накладено гіпс.

Допитаний у судовому засіданні лікар -
хірург ОСОБА_8 суду пояснив, що 23.09.2013 р.
він був черговим лікарем приймального
відділення і дійсно після 18 години у
приймальне відділення Корсунь -
Шевченківської ЦРЛ була доставлена
потерпіла, у якої боліла ліва стопа.

Після проведеного огляду, а потім і
даних рентгенознімка було встановлено
у потерпілої перелом 4,5 фаланги
пальців лівої стопи. Була також
забійно-рвана рана лівої надбрівної
дуги, травматичні садна кистей, які
були оброблені. Потім був викликаний
лікар-хірург ОСОБА_9, який наклав гіпс
на травмовану ногу.

Згідно висновку судово-медичного
експерта № 136 від 18.10.2013 р. гр. ОСОБА_4
отримала тілесні ушкодження у вигляді
закритих переломів головки основної
фаланги 4 та 5 пальців лівої стопи, саден
лівої надбрівної дуги, лівої кисті, які
утворилися від дії тупого твердого
предмета.

Тілесні ушкодження у вигляді
переломів головки основної фаланги 4 та
5 пальців лівої стопи відносяться до
ушкоджень середньої тяжкості, які
спричинили тривалий розлад здоров'я.

Тілесні ушкодження у вигляді саден
обличчя та лівої кисті не спричинили
короткочасного розладу здоров'я і по
цій ознаці відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Виявлені тілесні ушкодження могли
утворитися 23.09.2013 р. та при вказаниху
постанові слідчого при призначенні
даної експертизи обставинах та від
дії твердого тупого предмету.

Допитаний у судовому засіданні
судово-медичний експерт ОСОБА_10,
викликаний судом за клопотанням
сторони захисту обвинуваченого,
пояснив, що вказані у висновку
експертизи тілесні ушкодження, які
були виявлені у потерпілої, могли бути
заподіяні при вказаних у постанові
слідчого обставинах при призначенні
експертизи, тобто при ударі у потерпілу
переднььою правою частиною
автомобіля та відповідають часу
заподіяння, на який вказав слідчий.

Дані за тілесні ушкодження були взяті
з висновку лікаря, опису ренгенолога,
даних рентгенознімку, який був
описаний лікарем рентгенологом, та на
підставі даних медкарти наданих
потерпілою, а також її оглядом.

Експерт пояснив, що при проведенні
експертизи він керувався Правилами
судово-медичного визначення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я України N 6 від 17.01.95 р.,
Законом України " Про судову
експертизу", Інструкцією про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затверджену наказом Міністерства
юстиції України від 8 жовтня 1998 року N
53/5, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 3 листопада 1998 р. за N
705/3145, Науково-методичними
рекомендаціями з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень.

Та що згідно п.4.1. вказаних Правил
судово-медична експертиза з метою
встановлення ступеня тяжкості
тілесних ушкоджень проводиться
судово-медичним експертом шляхом
медичного обстеження потерпілих,
проведення цієї експертизи тільки за
медичними документами (історії
хвороби, індивідуальній карті
амбулаторного хворого тощо)
допускається у виняткових випадках і
лише за наявності справжніх
повноцінних документів, що містять
вичерпні дані про характер ушкоджень,
їх клінічний перебіг та інші необхідні
відомості.

В даному випадку дослідження
проводилось на підставі огляду
потерпілої та наданої нею медичної
карти та рентгенознімка від
23.09.2013р.,проведеного після ДТП, з описом
рентгенологом цього знімку і згідно
яких встановлено, що у потерпілої
виявлено закритий перелом головки
основної фаланги 4,5 пальців лівої
стопи без зміщення, які відносяться до
ушкоджень середньої тяжкості, що
спричиняють тривалий розлад здоров»я
по строку загоювання.

24 грудня 2013 р. адвокат обвинуваченого
з посиланням на ст.350 КПК України
заявив повторне клопотання про
призначення комісійної
судово-медичної експертизи ,
проведення якої доручити експертам
Корсунь-Шевченківського міжрайонного
відділення КУ «Черкаське обласне бюро
СМЕ»,за участю рентгенолога та
виключити як недопустимий доказ
висновок судово-медичного експерта №139
від 18.10.2013 р., як проведений з
порушенням вимог КПК України, оскільки
експерт сам одержав від потерпілої
амбулаторну карту та рентгенознімок, а
потрібно одержувати такі по ухвалі
слідчого-судді; не вказав у висновку
методи та методики, які були ним
застосовані при дослідженні, про
отримані результати та їх експертна
оцінка; неправильно визначено ступінь
тяжкості тілесних ушкоджень у
потерпілої та причини їх виникнення,
оскільки потерпіла на стаціонарному
лікуванні не перебувала, а мала
тимчасову непрацездатність з 24.09. по
11.10.2013 р.,тобто 18 днів, а потрібно було б
мати таку більше 21 дня, а тому такий
висновок є недопустимим доказом.

На вирішення якої поставити ті ж
питання, які ставились у попередньому
клопотанні, а саме:

1. Які характер та локалізація
ушкоджень, заподіяних потерпілій
ОСОБА_4?

2. Які характеристики мав
травмуючий чинник (предмет)?

3. Який безпосередній механізм
(механізми) заподіяння ушкоджень?

4. Який був напрямок травмуючої
сили, у результаті якої утворились
ушкодження?

5. Яка давність заподіяння
ушкоджень?

6. Який ступінь тяжкості
заподіяних потерпілій ОСОБА_4 тілесних
ушкоджень?

Прокурор вважає, що клопотання не
підлягає до задоволення, оскільки суду
надані всі необхідні докази, а те, що
було незрозуміло адвокату, то експерт,
який проводив дану експертизу,
роз»яснив у судовому засіданні, та таке
клопотання вже адвокатом заявлялося і
по заявленому клопотанні було прийнято
судом рішення.

Потерпіла і її законний представник
такої ж думки, що і прокурор.

Суд, заслухавши думку учасників
судового провадження, вважає
необхідним відмовити у задоволенні
даного клопотання, як не маючого
законних підстав для задоволення на
підставі наступного.

Що стосується виключення висновку
судово-медичного експерта №139 від
18.10.2013 р. з числа доказів, як
недопустимого, то ст.ст.87,88 КПК України
вказують на докази, які є недопустимими
і коли такі виключаються, але вказаний
висновок експерта до даних вимог не
відноситься, а тому, відповідно до
вимог ст.89 ПК України оцінку доказам,
крім вказаних у статтях 87,88 КПК
України, суд повинен надати в нарадчій
кімнаті під час ухвалення судового
рішення.

Що стосується посилання адвоката на
те, що дана експертиза була проведена з
порушенням вимог КПК України, то судом
вказані доводи вже розглянуті і
висновок дано судом в ухвалі суду від
18.12.2013 р., якою було відмовлено у
призначенні повторної експертизи, на
ці ж підстави сторона захисту вказує і
при клопотанні про призначення
комісійної експертизи, а тому ще раз
давати оцінку у суду немає підстав.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України
експертиза проводиться експертом за
зверненням сторони кримінального
провадження або за дорученням слідчого
судді чи суду, якщо для з'ясування
обставин, що мають значення для
кримінального провадження, необхідні
спеціальні знання.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 332 КПК
України під час судового розгляду суд
за клопотанням сторін кримінального
провадження або потерпілого за
наявності підстав, передбачених
статтею 242 цього Кодексу, має право
своєю ухвалою доручити проведення
експертизи експертній установі,
експерту або експертам.

Таким чином, виходячи з вказаних вище
доказів та обставин у даному випадку у
суду немає підстав для задоволення
клопотання адвоката обвинуваченого
про призначення комісійної
судово-медичної експертизи, оскільки
оспорювана експертиза проведена у
відповідності до вимог вказаних в
ухвалі нормативних актів, і будь - яких
нових даних сторона захисту суду не
надала.

Керуючись ст. ст. 84, 91,101, 242, 332, 350, ч.2 ст.
376 КПК України,

суд

УХВАЛИВ:

По кримінальному провадженні
№0000425 щодо обвинуваченого ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.286 КК України, відмовити у
задоволенні клопотання сторони
захисту обвинуваченого у призначенні
комісійної судово - медичної
експертизи та виключенні висновку
експерта №136 від 18.10.2013 р. як
недопустимого доказу, через
відсутність законних підстав для
цього.

Повний текст ухвали виготовлено 27
грудня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Кіхтенко Н. І.