Справа № 453/1631/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/631/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сколівського районного суду Львівської області від 02.06.2015 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за №0000230 від 19.03.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 680 гривень.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що обіймаючи посаду директора ТзДВ «Тухлянське лісопромислове підприємство», що розташоване у с. Тухля Сколівського району Львівської області, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями та повноваженнями щодо прийняття на роботу, умисно, порушуючи вимоги ст. 43 Конституції України, ст. ст. 24, 94, 115, 253 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» з жовтня 2013 року по квітень 2014 року не оформив трудові відносини з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , чим вчинив грубе порушення законодавства про працю, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 172 КК України.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

В обґрунтування скарги обвинувачений покликається на те, що потерпілим від злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, тобто грубого порушення законодавства про працю, є працівник, а оскільки між ним, як директором ТзДВ «Тухлянське лісопромислове підприємство» та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не укладалися трудові договори, вони не можуть бути потерпілими у даному кримінальному провадженні, а тому у його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000422, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою поміж іншого зазначаються підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Колегією суддів встановлено, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що працюючи відповідно до наказу №1к від 01.03.2011 року директором ТДВ «Тухлянське лісопромислове підприємство», яке являється юридичною особою та розташоване в с. Тухля Сколівського району Львівської області, будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями та будучи наділеним повноваженнями по прийнятті на роботу і оформленні трудової книжки, яке є основним документом про трудову діяльність, всупереч ст. ст. 24, 253 Кодексу законів про працю України, прийняв без належного оформлення на роботу, а саме укладання трудових договорів з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та не проводив оплату за виконану ними роботу.

Так, директор ТДВ «Тухлянське лісопромислове підприємство» ОСОБА_6 , грубо порушуючи законодавство про працю, використовував працю ОСОБА_9 на посаді кочегара в період часу з 28.11.2013 року по 10.04.2014 року; ОСОБА_10 на посаді електрика в період часу з 13.01.2014 року по 10.04.2014 року; ОСОБА_11 на посаді оператора пресу по виготовленню опалювальних брикетів в період часу з 23.12.2013 року по 10.04.2014 року; ОСОБА_12 на посаді різноробочого в період часу з кінця грудня 2013 року по 10.04.2014 року; ОСОБА_13 на посаді оператора установки по пресуванню паливних брикетів в період часу з кінця листопада 2013 року по 10.04.2014 року; ОСОБА_14 на посаді різноробочого в період часу з січня 2014 року по березень 2014 року; ОСОБА_15 на посаді водія в період часу з 04.12.2013 року по 06.04.2014 року; ОСОБА_16 в період часу з листопада 2013 року по березень 2014 року, без юридичного оформлення вказаних трудових відносин та ведення обов`язкових документів, які підтверджують трудові відносини, а саме: трудового договору, наказу про прийняття на роботу, табелю обліку робочого часу, відомостей про нарахування та виплату заробітної пдати, журналу обліку руху трудових книжок та відомостей про сплату єдиного соціального внеску.

Крім цього, директор ТДВ «Тухлянське лісопромислове підприємство» ОСОБА_6 , грубо порушуючи законодавство про працю, в порушення вимог ст. 43 Конституції України, ст. ст. 94, 115 Кодексу законів про працю України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», не провів виплату заробітної плати за фактично виконану роботу кочегару ОСОБА_9 за період часу з 28.11.2013 року по 10.04.2014 року в розмірі 4500 гривень, електрику ОСОБА_10 за квітень 2014 року в розмірі 500 гривень, оператору пресу по виготовленню опалювальних брикетів ОСОБА_11 за період часу з 23.12.2013 року по 10.04.2014 року в розмірі 3800 гривень, різноробочому ОСОБА_12 за період часу з кінця грудня 2013 року по 10.04.2014 року в розмірі 3150 гривень, різноробочому ОСОБА_14 за березень 2014 року в розмірі 500 гривень, водію ОСОБА_15 за період часу з 04.12.2013 року по 06.04.2014 року в розмірі 4370 гривень, майстру ОСОБА_16 за період часу з листопада 2013 року по березень 2014 року в розмірі 3500 гривень, внаслідок чого останні, виконавши роботи на вказані суми, не отримали законної винагороди за працю.

Згідно з інформацією Сколівського відділення Стрийської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області за №3729/13328-17-00/1310 від 06.10.2014 року та Управління Пенсійного Фонду України у Сколівському районі за №5256/04-42 від 24.09.2014 року відрахування по єдиному соціальному внеску з заробітної плати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , директором ТДВ «Тухлянське лісопромислове підприємство» ОСОБА_6 не сплачувалось, внаслідок чого працівники були позбавлені державної гарантії на випадок настання страхових ризиків, як офіційно працюючі особи та обліку трудового стажу на підприємстві.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи директором ТзДВ «Тухлянське лісопромислове підприємство», що розташоване у с. Тухля Сколівського району Львівської області, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями та повноваженнями щодо прийняття на роботу, умисно, порушуючи вимоги ст. 43 Конституції України, ст. ст. 24, 94, 115, 253 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» з жовтня 2013 року по квітень 2014 року не оформив трудові відносини з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , чим вчинив грубе порушення законодавства про працю, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 172 КК України

Разом з цим, як вбачається із мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції визнавши винним ОСОБА_6 у тому, що будучи службовою особою ТзДВ «Тухлянське лісопромислове підприємство», він не оформив трудових відносин з потерпілими, чим вчинив грубе порушення законодавства про працю, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 172 КК України, не вказав підстав визнання обвинувачення в частині не виплати потерпілим заробітної плати за фактично виконану роботу, необґрунтованим, тобто допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому ухвалити законний та обґрунтований вирок, що виключає можливість суду апеляційної інстанції перевірити правильність ухваленого вироку, та є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Сколівського районного суду Львівської області від 02.06.2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4