Справа № 635/3614/15-к
Провадження №1-кп/635/553/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с. Покотилівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 21 листопада 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Суд визнає доведеним, що що в кінці жовтня 2014 року (більш точна дата слідством не встановлена) громадяни В`єтнаму ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи на території м. Москви Російської Федерації, з метою працевлаштування на території м. Харкова, усвідомлюючи те, що в них відсутня можливість на законний перетин кордону Російської Федерації (далі - РФ) з Україною, так як у них не було необхідних дозвільних документів, через Інтернет в соціальній мережі «Facebook» звернулись до невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_9 », оскільки були заздалегідь освідомленні у тому, що вказана особа може їм допомогти перетнути державний кордон без відповідних документів.

В подальшому, 18 листопада 2014 року невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_9 » повідомила вищевказаним громадянам ОСОБА_10 про те, що їм необхідно здійснити посадку на автобус сполученням «Москва-Бєлгород», що вони того ж дня зробили. У місті Бєлгород РФ на автобусній зупинці громадян В`єтнаму зустріли двоє невстановлених чоловіків слов`янської зовнішності, один з яких відзивався на прізвисько « ОСОБА_11 ». Останні посадили вищезазначених громадян В`єтнаму до автомобіля темного кольору, ймовірно марки «BMW» (більш точні дані слідством не встановлені). Після цього, зазначені особи слов`янської зовнішності відвезли громадян ОСОБА_10 до покинутої будівлі та залишили там на ніч. Ввечері, 19 листопада 2014 року особи слов`янської зовнішності повернулись, але вже на іншому автомобілі білого кольору, після чого наказали громадянам В`єтнаму ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 сісти до вказаного автомобіля. Далі вони прослідували до лісу, розташованого на території Бєлгородської області РФ, а саме в безпосередній близькості від лінії державного кордону РФ з Україною (більш точне місце слідством невстановлене). 20.11.2014 року приблизно о 01 годині вони зупинились на вищевказаному місці, де їх вже очікував громадянин України ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення громадян ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, наказав їм рухатись за ним в пішому порядку у напрямі, який він їм вказував жестами, а саме до державного кордону України. В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи противоправний характер та суспільну небезпечність своїх дій, здійснив незаконне переправлення трьох громадян В`єтнаму через лінію державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску в напрямку с. Журавлівка Бєлгородської області (РФ) с. Стрілеча Харківського району Харківської області (Україна) в районі інформаційно-попереджувального знаку № 1224. При цьому допоміг останнім перетнути загороджувальний засіб у вигляді рову.

Далі, після перетину державного кордону безпосередньо на території України о 01 годині 40 хвилин на відстані 100-130 м від інформаційно-попереджувального знаку № 1224, біля дамби, ОСОБА_4 та громадяни В`єтнаму ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв криінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, тобто, незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину.

Прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.07.2015 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

Обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурора та просили затвердити вказану угоду.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст.472, ч.4 ст.474, 475 КПК України.

Під час судового розгляду між ОСОБА_4 , якому було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України і прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 була досягнута угода про визнання винуватості, яка 16 липня 2015 року підписана сторонами. При укладанні зазначеної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.2 КК України за вказаних обставин, а також була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 332 ч.2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає наступні, покладені на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди з наступних мотивів.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, інтересам суспільства та держави і даним особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працює, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується формально, крім того повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Судові витрати по кримінальному провадження відсутності.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти негайно у залі суду.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 липня 2015 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає наступні, покладені на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти негайно у залі суду.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1