справа: № 1-1/08
№
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2008 року Котелевський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого-судді
Цвітайла П.В.,

при
секретарі
Рашевській Т.В.,

Перепелиці
Н.Г.,

Чапак І.О.,

з участю
прокурора Томенка
К.Ф.,

з участю
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
сел. Котельва кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Будищі, Глухівського району, Сумської області, жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні має одну
неповнолітню дитину, працюючого зі слів підсудного начальником Котелевського
відділення № 4 «Імекс-Банку», раніше не судимого:

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И
В :

Підсудний -
ОСОБА_2 29 червня 2006 року близько 20 години 10 хвилин на вул. Матросова, сел.
Котельва на земельній ділянці, яка належить громадянину ОСОБА_3, з мотивів
особистої неприязні умисно наніс потерпілому - ОСОБА_3 легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Цей злочин ним
вчинений при наступних обставинах.

29 червня 2006
року, близько 20 години перебуваючи на своїй земельній ділянці ОСОБА_2, побачив
громадянина ОСОБА_3, який згрібав сіно на своєму сінокосі. ОСОБА_2 маючи особисту неприязнь до свого
сусіда ОСОБА_3 з яким вони перебувають в спорі щодо використання суміжних
земельних ділянок, підійшов до ОСОБА_3, щоб з'ясувати з ним стосунки і умисно
наніс удар в голову ОСОБА_3 від якого ОСОБА_3 упав на землю, зазнавши легких
тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. У відповідь на це потерпілий ОСОБА_3 наніс удар держаком вил підсудному -
ОСОБА_2 в область спини.

В ході проведення судового слідства
судом були досліджені
всі докази, зібрані на досудовому
слідстві та ті, що отримані судом з метою
встановлення об'єктивної істини
по справі.

В ході судового слідства підсудний
- ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині не визнав повністю, частково
заперечував обставини, приведені вище і пояснив суду, що дійсно 29 червня 2006
року коли він вийшов на свій огород, то побачив, як ОСОБА_3 згрібає сіно на
своєму сінокосі. Будучи обуреним на ОСОБА_3 за те, що на передодні ОСОБА_3
сварився з його дружиною з приводу проїзду через сінокіс, він підійшов до
ОСОБА_3 і хотів сказати йому, щоб той не їздив без дозволу по його сінокосу.
Але ОСОБА_3 почав ображати та погрожувати вилами, якими наніс йому удар в
область спини. Після чого він пішов додому, а дружина побачила цю пригоду і
викликала працівників міліції.

Крім цього, підсудний пояснив суду, що він
ОСОБА_3 в область голови не бив, а ОСОБА_3 впав сам, можливо оступившись.

Однак винність
ОСОБА_2 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому при
обставинах, викладених вище в вироку, стверджена наступними доказами:

— показаннями
потерпілого - ОСОБА_3, котрий в ході судового слідства пояснив суду, що 29
червня 2006 року близько 20 години він дійсно знаходився на своїй земельній
ділянці і згрібав сіно, коли зупинився перепочити, закурив цигарку і побачив як
до нього швидкою ходою іде його сусід ОСОБА_2
Підійшовши до нього ОСОБА_2 висловлюючись брутальними словами відразу
наніс йому удар кулаком в голову в область скроні від якого він впав на землю
втративши свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив як над ним стоїть
підсудний - ОСОБА_2 наступивши на вила.
Потерпілий зазначив, що дану пригоду та порвану сорочку, яку порвав підсудний,
бачили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які перебували на сусідній земельній
ділянці. Після вище зазначеної пригоди потерпілий пішов
додому де розповів своїй дружині - ОСОБА_6, що його побив сусід ОСОБА_2 і
викликав працівників міліції, а пізніше в той же день він відчув, що стан його
здоров'я погіршився і дружина викликала швидку допомогу. Того ж дня працівник
швидкої допомоги забрала його до стаціонарного відділення Котелевської ЦРЛ де
він почав лікування, яке продовжив в лікувальних закладах м. Полтава;

— показаннями свідка ОСОБА_6, котра в ході судового
слідства пояснила суду, що 29 червня 2006 року, коли чоловік - ОСОБА_3
повернувся із сінокосу на ньому була порвана сорочка, а з вуха та губи сочилася
кров, при цьому чоловік повідом, що його побив ОСОБА_2 В той же день йому стало
зле і вона викликала швидку допомогу,
яка забрала його до лікарні;

— показаннями свідка ОСОБА_7, котрий в ході судового
слідства пояснив суду, що в день пригоди бачив ОСОБА_3, який був одягнений в
сорочку і згрібав сіно. Потім бачив, як
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 «тягали» один одного за шиворот, а також бачив падіння
ОСОБА_3, після чого ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_2 держаком вил по тулубу. При цьому,
свідок зазначив, що у ОСОБА_3 була припухлість;

— показаннями
свідка ОСОБА_4, котра в ході судового слідства пояснила суду, що в день пригоди
бачила, як до ОСОБА_3, який згрібав сіно на своєму сінокосі швидкою ходою
підійшов ОСОБА_2 і вони почали сперечатися. Свідок зазначила, що бачила, як
упав ОСОБА_3, після чого він вдарив ОСОБА_2 вилами по тулубу. При цьому,
зазначила, що в ОСОБА_3 була порвана сорочка і на обличчі з лівого боку була
розбита губа;

— показаннями
свідка ОСОБА_8, котра в ході судового слідства пояснила суду, що в день пригоди
бачила, як ОСОБА_3 лежав на землі, а ОСОБА_2 стояв над ним і щось йому
розказував;

— висновком
комісійної судово - медичної експертизи потерпілого - ОСОБА_3, № 358 від 28
грудня 2007 року, проведеної Харківським
обласним бюро судово-медичної експертизи, якою тілесні ушкодження отримані
потерпілим - ОСОБА_3, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я (т. 2 а.с. 23-40);

— протоколом
огляду та фото-таблицею до нього від 10 січня 2007 року речового доказу -
чоловічої сорочки потерпілого - ОСОБА_3 в якій він був одягнений 29 червня 2006
року і на якій маються сліди пошкоджень та плям бурого кольору зовні схожу на
кров (т.1 а.с. 100-102);

— наявністю
речового доказу, а саме чоловічою сорочкою потерпілого - ОСОБА_3 (т.1
а.с.1103-104).

Аналіз показань,
даних потерпілим та вище зазначеними
свідками в ході судового слідства свідчать про те, що 29 червня 2006 року, дійсно між потерпілим та
підсудним виникла сварка в ході якої підсудний наніс удар потерпілому від якого
він упав на землю і отримав тілесне ушкодження і не викликають у суду
сумніви щодо їх достовірності та правдивості і суд кладе їх в основу
обвинувачення, оскільки вони підтверджується сукупністю інших доказів, зокрема висновком комісійної
судово - медичної експертизи № 358 від
28 грудня 2007 року, листами непрацездатності та речовим доказом.

Суд, погоджуючись з аргументованим та
обґрунтованим висновком комісійної
судово-медичної експертизи № 358 від 28
грудня 2007 року, проведеної Харківським обласним бюро судово-медичної
експертизи в м. Харкові (т. 2 а.с.
23-40) вважає, що вона проведена на
більш високому професійному
рівні в порівнянні з
судово-медичною експертизою потерпілого - ОСОБА_3 № 3500 від 12 січня 2007
року, проведеною судово-медичним експертом бюро судово-медичної експертизи УОЗ
Полтавської облдержадміністрації - Лисиця Ю.М. (т.1, а.с. 80-81) та повторної
судово-медичної експертизи потерпілого - ОСОБА_3 № 5 від 29 червня 2007 року,
проведеною судово-медичними експертами бюро судово-медичної експертизи УОЗ
Полтавської облдержадміністрації та лікарями м. Полтава (т.1 а.с. 257-271)
висновки, яких щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого - ОСОБА_3
повністю суперечать одна одній.

Так, за
висновком судово-медичного експерта бюро СМЕ УОЗ Полтавської
облдержадміністрації - Лисиця Ю.М. підекспертному ОСОБА_3 були спричинені
тілесні ушкодження, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню
тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я, більш як 21 день (т.1 а.с.
81), а за висновком повторної судово-медичної експертизи потерпілого - ОСОБА_3
№ 5 від 29 червня 2007 року, проведеною СМЕ УОЗ Полтавської
облдержадміністрації та лікарями м. Полтава у підекспертного ОСОБА_3 взагалі
яких-небуть тілесних ушкоджень не виявлено (т.1 а.с. 271), що відверто викликає
сумніви у суду щодо їх об'єктивності, повноти та всебічності.

Висновок же
комісійної експертизи проведеної експертами ХОБСМЕ м. Харкова є достатньо повним, об'єктивним та
більш всебічним з точки зору залучених медичних фахівців в області
нейрохірургії, отоларингології, невропатології,
які мають вищу кваліфікаційну категорію лікарів, ґрунтується на даних
дослідження потерпілого - ОСОБА_3, історії його хвороби, медичної картки, матеріалах
кримінальної справи та двох попередніх висновків судово-медичних експертиз
проведених експертами СМЕ УОЗ Полтавської облдержадміністрації.

Допитані в
судовому засіданні в якості свідків медичні працівники Котелевської ЦРЛ, а саме
фельдшер - ОСОБА_9 підтвердила, що дійсно надавала першу допомогу та забирала
до лікарні потерпілого ОСОБА_3, який скаржився на головні болі. Лікар -ОСОБА_10
підтвердила, що оглядала потерпілого, який скаржився на головні болі, за таких
симптомів вона поставила йому діагноз ушиб і госпіталізувала в неврологічне
відділення для лікування та обстеження. При цьому, зазначила, що ушиб дійсно
був. Лікар - ОСОБА_11 пояснила суду, що
бачила ОСОБА_3 лише один раз, коли він приніс їй медичні документи щодо
лікування в м. Полтава на підставі яких вона виписала лікарняний лист.

Суд, даючи
аналіз вище зазначеним показанням медичних працівників Котелевської ЦРЛ, в
яких вони підтвердили, що потерпілий
- ОСОБА_3 дійсно звертався за медичною
допомогою з скаргами на головні болі у зв'язку з травмою, суд приходить до
висновку, що об'єктивно у ОСОБА_3 дійсно були проблеми з здоров'ям, бо в противному випадку ОСОБА_3 не звертався б до
лікарів.

До пояснень
свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,ОСОБА_15, ОСОБА_16 суд відноситься критично,
так як вище зазначені свідки сам факт пригоди, яка сталася 29 червня 2006 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не бачили, конкретних пояснень по суті обставин сварки
вони не дали, а лише пояснили суду про те, що бачили ОСОБА_3 на огороді після
подій 29 червня 2006 року.

При цьому, дружина підсудного
ОСОБА_17 пояснила суду, що вона бачила,
як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_2 держаком вил по тулубу.

Пояснення
підсудного - ОСОБА_2 про те, що він тілесних ушкоджень потерпілому - ОСОБА_3 не
наносив, а ОСОБА_3 упав на землю сам викликають у суду сумніви щодо їх достовірності та правдивості, бо вони
об'єктивно нічим не підтверджені, ґрунтуються лише на надуманих суб'єктивних
твердженнях і дані ним з метою взагалі запобігти відповідальності.

Крім цього, суд
даючи оцінку показанням підсудного і потерпілого виходить, також з того, що
потерпілий попереджається про кримінальну відповідальність за статтею 384 КК
України за завідомо неправдиві показання, а підсудній не попереджається.

Суд, системно
дослідивши матеріали кримінальної справи, дійшов висновку про доведеність
винності підсудного - ОСОБА_2, в умисному спричиненні з мотивів особистої неприязні потерпілому -
ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я
і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 125 КК України.

Пункт «б» ст. 1 Закону України «Про
амністію» від 19 квітня 2007 року, який
набрав чинності 09 червня 2007 року, передбачає звільнення від покарання осіб,
не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом
мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від їх
віку. ОСОБА_2 має дочку ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с. 147), але підсудний
- ОСОБА_2 заперечує щоб до нього була
застосована вище зазначена норма Закону України «Про амністію», про що надав
суду відповідну заяву (т.2 а.с.87), а тому провадження у справі продовжується у
відповідності до вимог чинного Кримінально-процесуального кодексу України.

При призначенні
покарання підсудному суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує
характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обумовлену тим,
що він раніше не судимий, на утриманні має одну неповнолітню дитину, за місцем
проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 141), за місцем бувшої роботи
також характеризується позитивно (т.1 а.с. 142), на обліку у лікаря нарколога
та психіатра не перебуває (т.1 а.с.
145).

Обставин, що
пом'якшують або обтяжують відповідальність підсудного - ОСОБА_2, як в ході
досудового слідства так і вході судового слідства не виявлено.

З урахуванням вище вказаного, суд
вважає за необхідне призначити підсудному - ОСОБА_2 покарання у виді
громадських робіт на певний час.

Таке покарання
на думку суду буде співмірним і домірним вчиненому підсудним - ОСОБА_2 злочину,
а також буде необхідне і достатнє для виправлення підсудного, а також
матиме виховний, профілактичний вплив
для підсудного та попереджатиме і
запобігатиме вчиненню підсудним нових
злочинів.

Згідно медичного
висновку ОСОБА_2, здоровий, працездатний, протиалкогольного лікування та
лікування від наркоманії не потребує (т.1 а.с. 144).

Заявлений
цивільний позов прокурором Котелевського району Полтавської області про
відшкодування державних коштів, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла
від злочину, на користь фінансового управління Полтавської обласної державної
адміністрації державних коштів у сумі 163 гривні 16 копійок (т.1 а.с. 94)
підлягає до задоволення.

Заявлений по кримінальній справі цивільний позов: потерпілим - ОСОБА_3 щодо
відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином на суму 12800
гривень (т.1 а.с. 30) в судовому
засіданні позивач збільшив суму
моральної шкоди до 20000 гривень, підлягає частковому задоволенню, оскільки
в судовому засіданні позивач не представив доказів, які б
підтверджували, що йому завдано матеріальну шкоду, саме на 800 гривень, а також
того, що в нього дійсно був «Командирський» годинник .

Задовольняючи
позовні вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди
частково, суд виходить із засад справедливості, добросовісності,
розумності, вартості використаних для проїзду коштів (т.1 а.с.
32), вартості лікування та медикаментів
(т.1 а.с. 41-42), а також з того, що
потерпілому - ОСОБА_3, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що
він зазнав фізичного болю та душевних страждань у зв'язку з ушкодженням його
здоров'я.

Речовий доказ по
кримінальній справі згідно ст. 81 КПК України,
а саме чоловічу сорочку необхідно
повернути потерпілому - ОСОБА_3 (т.1 а.с. 103,104).

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати
винним і призначити йому покарання: по ч. 2 ст. 125 КК України 150 (сто
п'ятдесят) годин громадських робіт.

Стягти з
засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілого - ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в розмірі 221 грн. 04 коп., моральну шкоду в
розмірі 500 гривень. А остаточно 721 грн. 04 коп.

Стягти з засудженого ОСОБА_2 на користь
фінансового управління Котелевської районної державної адміністрації на користь
фінансового управління Полтавської обласної державної адміністрації 163 грн. 16 коп.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речовий доказ по
кримінальній справі згідно ст. 81 КК України,
а саме: чоловічу сорочку повернути
потерпілому - ОСОБА_3.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Головуючий суддя

Вирок є оригіналом, виготовлено в одному примірнику

особисто головуючим в нарадчій кімнаті

Котелевського районного суду Полтавської області
_______________________________________