Справа № 1801/3070/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2012 року Білопільський
районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді
Свиргуненко Ю. М.,

при секретарі
Федорченко Г. В.,

з участю прокурора
Топоркової О. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Білопіллі
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця с.
Тросник Виноградівського району
Закарпатської області, мешканця та
зареєстрованого у АДРЕСА_1,
розлученого, освіта базова загальна
середня, безробітного, на обліку у
лікарів нарколога, психіатра не
перебуває, не інваліда, раніше
судимого:

1) 27 березня 2006 року Білопільським
районним судом Сумської області за ч. 4
ст. 296 КК України до 2 років обмеження
волі, звільнений 08 жовтня 2007 року,
судимість не знята і не погашена ,

-за ч. 1 ст 185 КК України,

в с т а н о в и в :

У точно невстановлений в ході судового
слідства день травня 2010 року ОСОБА_1
переїздив із господарства,
розташованого в АДРЕСА_2, яке
знаходиться на балансі у
Кальченківській сільській раді, і в
якому з 1991 року до травня 2010 року
проживав, до господарства, що
знаходиться у АДРЕСА_1. Під час переїзду
ОСОБА_1 вирішив викрасти шифер, який
знаходився на даху сараю господарства,
що знаходиться АДРЕСА_2, для подальшого
використання у господарстві, до якого
ОСОБА_1 переїхав жити.

Цього ж дня ОСОБА_1 в світлий час доби
прибув до господарства, розташованого
в АДРЕСА_2, де реалізуючи свій злочинний
умисел, впевнившись, що його дії є
непомітними для сторонніх осіб, діючи з
корисливих мотивів та з прямим умислом,
таємно для оточуючих, усвідомлюючи
суспільно небезпечний характер своїх
дій та бажаючи настання суспільно
небезпечних наслідків у вигляді
завдання матеріальної шкоди, шляхом
вільного доступу, за допомогою
цвяходера, викрав 39 листів
шестихвильового азбестоцементового
шиферу із даху сараю вищевказаного
господарства вартістю 780 грн., завдавши
тим самим Кальченківській сільській
раді Білопільського району Сумської
області матеріальних збитків на
загальну суму 780 грн.

Викрадене майно ОСОБА_1 слав на воза,
запряженого конем, та вивіз з місця
вчинення злочину, використавши його в
подальшому у своїх власних цілях.

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєнні
інкримінованого злочину визнав
повністю, щиро розкаявся і показав, що в
травні 2010 року він переїздив із
господарства, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2, в якому проживав з 1991
року, до господарства, що знаходиться у
АДРЕСА_1. Під час переїзду він вирішив
викрасти шифер, який знаходився на даху
сараю господарства, розташованого по
АДРЕСА_2. Цього ж дня він прибув до
вказаного господарства і, впевнившись,
що його ніхто не бачить, за допомогою
цвяходера викрав 39 листів
шестихвильового азбестоцементового
шиферу із даху сараю.

Оскільки підсудним та іншими
учасниками процесу фактичні обставини
справи не оспорюються, вони правильно
розуміють зміст цих обставин і у них
немає сумнівів у добровільності та
істинності позицій, суд, роз'яснивши, що
вони будуть позбавлені права
оспорювати ці обставини в апеляційному
порядку, відповідно до вимог ст. 299 КПК
України, визнав недоцільним
дослідження інших доказів справи

Таким чином суд вважає, що факт скоєння
ОСОБА_1 злочину при обставинах,
відображених в описовій частині
вироку, доказаний повністю і
кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК
України як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка).

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості скоєного ним злочину, особу
підсудного, який задовільно
характеризується за місцем проживання,
має незняту і непогашену судимість, а
також визначені ст. 66 КК України
пом'якшуючі відповідальність
обставини, а саме: визнання вини, щире
каяття, сприяння розкриттю злочину і
встановленню істини в справі.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України
обтяжують покарання ОСОБА_1, в ході
судового слідства не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені
обставини, що пом'якшують
відповідальність ОСОБА_1, особу
підсудного, суд вважає, що за вчинення
останнім злочину, передбаченого ч. 1 ст.
185 КК України, необхідним і достатнім
для його виправлення та попередження
нових злочинів буде покарання,
призначене в межах санкції статті, у
виді громадських робіт.

Кальченківська сільська рада
Білопільського району Сумської
області заявила до ОСОБА_1 цивільний
позов про стягнення матеріальної шкоди
в сумі 780 грн., який підсудний визнав
повністю.

Судом встановлено, що злочинними діями
підсудного ОСОБА_1 Кальченківській
сільській раді Білопільського району
Сумської області спричинена
матеріальна шкода в сумі 780 грн. 00 коп.,
яка підтверджується висновком судової
товарознавчої експертизи, що на а. с.
81-84.

Таким чином, позов Кальченківської
сільської ради Білопільського району
Сумської області про стягнення із
підсудного 780 грн. матеріальної шкоди
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стягненню з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ
УМВС України в Сумській області
підлягають судові витрати за
проведення судової товарознавчої
експертизи в сумі 117 грн. 60 коп., проти
чого підсудний не заперечував (а. с. 81).

Речові докази: коня коричневого
кольору та саморобний віз із деревини
на гумових колесах, які знаходяться на
зберіганні у ОСОБА_2 залишити
останньому як власнику (а. с. 76-77).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК
України, і призначити йому покарання за
цим законом у виді 240 (двохсот сорока)
годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну силу залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Кальченківської сільської ради
Білопільського району Сумської
області 780 (сімсот вісімдесят) гривень 00
копійок в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ УМВС
України в Сумській області 117 (сто
сімнадцять) гривень 60 копійок за
проведення судової товарознавчої
експертизи.

Речові докази: коня коричневого
кольору та саморобний віз із деревини
на гумових колесах залишити власнику
ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя