Справа № 509/2204/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області, громадянина України, росіянина, холостого, учня 3-го курсу ІПСЛ, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 - у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України та цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 9840,61 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн., -

ВСТАНОВИВ :

22 січня 2015 року, близько 16:00 год., ОСОБА_7 , умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Опель» д/н НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_4 і який був припаркований на прибудинковій території багатоквартирного будинку за адресою : АДРЕСА_3 , незаконно заволодівши ключами від вказаного автомобілю та шляхом відкриття дверей, проник в салон зазначеного автомобілю, запустивши його двигун, тим самим незаконно заволодівши вищевказаним транспортним засобом, і усупереч волі власниці автомобілю та без її згоди, здійснив на ньому виїзд на вул. 7 Лінія в смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області, де не спорившись з управлінням, скоїв ДТП, в`їхавши в ролети (ворота) будинку АДРЕСА_4 .

Вину свою ОСОБА_7 визнав повністю, показав, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Таким чином, ОСОБА_7 , незаконно заволодів транспортним засобом, який належить потерпілій ОСОБА_4 , а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 1 ст. 289 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його вік, особу винного, позитивну характеристику, щире каяття, першу судимість.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі, однак його виправлення, на думку суду, можливо без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення з нього суми матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 9840,61 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн., який обвинувачений ОСОБА_7 визнав частково, погодившись із сумою матеріальної шкоди 9840,61 грн., як такою, що визначена висновком автотоварознавчої експертизи та визнав позов в частині моральної шкоди на суму 5000 грн.

У відповідності до ст.ст. 22,1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи - відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до норм ЦПК України, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Умовами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема : у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5, від 27.02.2009 № 1), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 9840,61 грн. підлягає задоволенню повністю на підставі ст. 1166 ЦК України, як підтверджений документально та з урахуванням визнання цієї суми обвинуваченим, та з урахуванням моральних страждань, які понесла позивачка (потерпіла) ОСОБА_4 внаслідок скоєння злочину ОСОБА_7 у відношенні її транспортного засобу, на думку суду в цій частині позов слід задовольнити частково на суму 5000 грн., які також слід стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави, за залучення експерта для проведення судової автотоварознавчої експертизи підлягають стягненню витрати в сумі 1382,40 грн.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися в цю інспекцію для реєстрації, повідомляти інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави, на залучення експерта для проведення судової автотоварознавчої експертизи судові витрати в сумі 1382,40 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 - задовольнити частково.

У відшкодування шкоди, спричиненої злочином стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди у розмірі 9840,61 грн. та моральної шкоди 5000 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1