Справа № 314/418/15-к
Провадження № 1-кп/314/73/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001854 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Лисогірка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 листопада 2014 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_8 у приміщенні будинку

АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно за попередньою змовою між собою, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, нанесли ОСОБА_9 руками, ногами, а також за допомогою пластмасової миски не менше семи травматичних ударів в область скроневої, скронево-лобової та тім`яної частин голови, обличчя та перенісся, спричинивши, згідно висновку експерта № 239 від 24 грудня 2014 року, тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, яка виразилась крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, що ускладнилося набряком та дислокацією головного мозку, що кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, які стали причиною смерті потерпілого ОСОБА_9 26 листопада 2014 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив своїми покараннями обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 25 листопада 2014 року він знаходився вдома у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де близько 21 години в ході сварки, яка відбулась між ОСОБА_9 з однієї сторони та ним і ОСОБА_6 з іншої, наніс потерпілому декілька, приблизно чотири, удари руками та ногами в область голови, в тому числі обличчя та перенісся. В свою чергу ОСОБА_6 також наніс ОСОБА_9 декілька ударів в обличчя. У вчиненому щиро розкаявся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, зазначив, що не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 25 листопада 2014 року він знаходився вдома у ОСОБА_8 у приміщенні будинку

АДРЕСА_2 , де спільно з

ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вживав спиртні напої. Близько 21 години між ним, ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_9 з іншої виник конфлікт, в ході якого він наніс потерпілому близько чотирьох ударів руками, ногами, а також за допомогою пластмасової миски в область голови, зокрема, обличчя. В цей же час ОСОБА_5 наносив ОСОБА_9 кілька ударів в область голови. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та вивченням матеріалів, які характеризують особи обвинувачених, при цьому докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наявності у цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинувачених у вчиненні злочину, визнав недоцільним досліджувати.

Суд кваліфікує дії обвинувачених за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Щодо особи ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно з актом судово-психіатричної експертизи № 46 від 26 січня 2015 року, ОСОБА_5 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності. В період вчинення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. Відповідно, він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час він також може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протиалкогольного лікування, протипоказань до лікування за психічним станом не має.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вказані обставини з урахуванням даних про особу обвинуваченого

ОСОБА_5 , позиції потерпілої ОСОБА_4 , яка претензій до обвинуваченого не має, просить суворо його не карати і за можливості призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд визнає як виключні та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде призначення ОСОБА_5 , відповідно до ст. 69 КК України, покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого.

Щодо особи ОСОБА_6 , суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується нейтрально, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно з актом судово-психіатричної експертизи № 40 від 21 січня 2015 року, ОСОБА_6 яких-небудь ознак психічного розладу не виявляв та не виявляє на теперішній час. В період вчинення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. Відповідно, він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час він також може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вказані обставини з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , позиції потерпілої ОСОБА_4 , яка претензій до обвинуваченого не має, просить суворо його не карати і за можливості призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд визнає як виключні та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде призначення ОСОБА_6 , відповідно до ст. 69 КК України, покарання більш м`якого, ніж передбаченого у санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді обмеження волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно ст. 124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням

ст. 69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Початок відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років обмеження волі.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Початок відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні у розмірі 6640,92 грн. (шість тисяч шістсот сорок гривень дев`яносто дві копійки).

Речові докази: куртку та светр з нашаруванням речовини бурого кольору, кофту коричневого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, два фрагменти шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент миски з нашаруванням речовини бурого кольору, чотири фрагмента скла з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент полімерної плівки з нашаруванням речовини бурого кольору, 10 слідів папілярних узорів рук, 2 бокали та скляну чарку з нашаруванням речовини бурого кольору, 3 недопалки цигарок, пару рукавичок, шапку, замок з ключем, мікрочастки, 2 ножа, чохол від ножа, гамаші сірого кольору, штани чорного кольору, светр блакитного кольору, фрагмент тканини, головний убір, брюки вельветові, джемпер, спортивну кофту, футболку, калоші, передані до камери зберігання речових доказів Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області - знищити.

Куртку чорного кольору, брюки спортивні чорного кольору, калоші чорного кольору, передані на зберігання ОСОБА_5 - залишити останньому, як власникові.

Куртку синього кольору, брюки спортивні чорного кольору, калоші чорного кольору, передані на зберігання ОСОБА_6 - залишити останньому, як власникові.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

08.04.2015

08.04.2015