Ухвала

іменем україни

24 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7.,

суддів: ОСОБА_8., ОСОБА_9.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076, за обвинуваченням

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Гайсин Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1, такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК,

за участю

прокурора ОСОБА_10.,

захисника ОСОБА_11.,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_11. просить постановлені у кримінальному провадженні вирок місцевого та апеляційного судів скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 440 КПК. На думку захисника, в ході провадження орган досудового слідства допустив такі порушення кримінального процесуального закону, що унеможливлює постановлення вироку щодо його підзахисного.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону під час постановлення вироку, зокрема ч. 2 ст. 420 КПК, просить вирок апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує на те, що мотивувальна частина вироку апеляційного суду не містить спростування доводів апеляційної скарги захисника про порушення права на захист ОСОБА_2 на досудовому слідстві та про відсутність у діях останнього складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК.

Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від

17 квітня 2014 року ОСОБА_2 в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК визнано невинуватим та виправдано через недоведеність в його діянні складу злочину.

Цим же вироком ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 315 КК - на строк 5 років; за ч. 1 ст. 317 КК - на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів

ОСОБА_2 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю

2 роки з покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК.

Вирішено питання про долю речових доказів.

Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 13 серпня

2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 скасовано в частині призначеного покарання та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 315 КК - на строк 5 років; за ч. 1 ст. 317 КК - на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за те, що 18 лютого 2013 року приблизно о 15.30 год. він у власній квартирі АДРЕСА_1 схилив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до незаконного вживання шляхом куріння особливо небезбечного наркотичного засобу - канабісу, обіг якого заборонено та надав їм для цього вказане приміщення квартири.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який касаційну скаргу прокурора підтримав повністю, а касаційну скаргу захисника - частково та вважав, що вирок апеляційного суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, з-поміж інших, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч. 2 ст. 420 КПК вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Як убачається з вироку суду апеляційної інстанції, ці вимоги закону при перегляді кримінального провадження апеляційним судом залишились не виконаними.

Зокрема, в апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_11., посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону, просив вирок місцевого суду щодо його підзахисного скасувати, а справу закрити. Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник поміж іншого вказував на те, що місцевий суд під час розгляду кримінального провадження правильно встановив, що ряд доказів є недопустимими, однак не врахував цього при визнанні винним його підзахисного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги вибірково зазначив суть апеляційних доводів, не навів докладні мотиви прийнятого рішення, не дав вичерпних відповідей на всі доводи, не сформулював належним чином висновки щодо їх безпідставності.

Зокрема апеляційний суд, обґрунтовуючи свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК послався на показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які на думку захисника є суперечливими, однак оцінки їм не дав.

Таким чином, апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження, з достатньою повнотою не перевірив всі доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі, не провів ретельного аналізу і оцінки доказів, на які посилався захисник, формально зазначив, що вина його підзахисного за ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК повністю доведена наявними у кримінальному провадженні та дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Наведене свідчить про істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що вирок апеляційного суду підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю його вимогам ст. 420 КПК, з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Під час нового апеляційного перегляду слід повно та всебічно перевірити доводи поданих апеляційних скарг учасників судового розгляду і в залежності від встановленого, постановити законне рішення, яке буде відповідати вимогам кримінального та кримінального процесуального законів.

Керуючись статтями 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_11. задовольнити частково, а касаційну скаргу прокурора - повністю.

Вирок Апеляційного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обраний апеляційним судом запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у виді тримання під вартою скасувати.

Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9