Справа № 1-136/2008 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2008 року
Корсунь-Шевченківський
районний суд Черкаської області в
складі:

головуючого судді
Кіхтенко Н.І.,

за
участю:

секретаря судових
засідань Сміян А.В.,

прокурора Павленка В.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у
залі суду м.
Корсуня-Шевченківського
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Вільшана Городищенського району, а жительки АДРЕСА_1, гр. України,
з середньою освітою, одружену,
на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, не судиму,
працюючу приватним підприємцем,

у вчиненні злочинів,
передбачених ч.1 ст. 191, ч.ч.1,3
ст. 358 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м.
Ракитне Ровенської області, а жительки
АДРЕСА_2, гр. України, вдовуё утриманців
не маючу, з вищою освітою, раніше
не судиму, працюючу приватним
підприємцем,

у
вчиненні злочину,
передбаченому ч.1 ст. 366 КК
України,-

суд

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_1. у грудні 2007 р. з метою одержання
незаконного кредиту вчинила підроблення документів з метою їх
використання, використала ці документи з метою привласнення
чужого майна,одержала це майно
у виді
кредитної суми при наступних обставинах.

Так
підсудна, працюючи продавцем магазину
«Маестро», що у АДРЕСА_3,
у грудні місяці 2007 р. взяла у
ПП ОСОБА_2., якій належить даний магазин і
надала у Корсунь-Шевченківське відділення
№ 3 Черкаської філії ВАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк »
довідку про доходи, що її заробітна плата щомісячно за період роботи з
травня по жовтень 2007 року становила 800 грн., що не відповідало дійсності, так
як фактично її заробітна плата за вказаний
період становила 400 грн.

Після надання
довідки підсудна оформила заявку на отримання кредиту у даному
банку, у якій зазначила, що її
заробітна плата щомісячно становить
800 грн., а також що вона раніше кредитами не користувалася ,
та що
у неї відсутні зобов'язання по
погашенню інших кредитів, що не відповідало дійсності, так як станом на 03.12.07 р.
підсудна мала заборгованість по погашенню кредитних
коштів у кредитній спілці «Корсунь» м. Корсуня-Шевченківського у сумі
3000 грн.

На підставі наданих підроблених
документів банк уклав із
ОСОБА_1. кредитний договір від 03.12.07 р. на отримання кредитних коштів
у сумі 4000 грн. терміном
до 02.12.2010 р., із сплатою 24% річних, як зазначено в
договорі: на споживчі потреби, що не відповідало дійсності, так як вона
отримавши із карткового рахунку кредитні кошти у сумі 3 600 грн., із них 3000
грн. 04.12.07 р. перерахувала у кредитну
спілку «Корсунь» в рахунок погашення заборгованості по кредиту, а інші використала
на власні потреби.

Після цього
підсудна на протязі 6
місяців 2008 року сплачувала
кошти у банк для погашення даного кредиту та процентів по ньому, всього
за даний період сплативши основний кредит у сумі 485-72 грн., а на протязі
липня-вересня місяця вона не сплативши основний кредит та проценти по ньому,
звільнилась із роботи продавця магазину «Маестро», поміняла
своє місце проживання, не повідомивши про ці зміни банк і станом на 15.09.08 р. у
неї малася заборгованість по сплаті основного кредиту у сумі
3514,28 грн.

Підсудна
ОСОБА_2 будучи приватним підприємцем
згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця, маючи у власності магазин «Маестро», що
знаходиться у АДРЕСА_3, маючи у своєму підпорядкуванні найманих працівників,
виконуючи таким чином організаційно-розпорядчі функції, тобто будучи службовою
особою, у грудні місяці 2007 року на прохання продавця магазину
ОСОБА_1. видала, підписала та
засвідчила своєю печаткою довідку про доходи останньої, що її
заробітна плата щомісячно за період роботи
за травень-жовтень 2007 року
становила 800 грн., що не відповідало
дійсності, так як фактично її заробітна плата за вказаний період становила 400
грн., що підтверджується трудовим договором між нею та гр.
ОСОБА_1., та даними управління Пенсійного
Фонду України в Корсунь-Шевченківському районі, тобто
підсудна умисно внесла в офіційний
документ завідомо неправдиві
відомості, склала та видала завідомо неправдивий документ.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 свою вину в пред”явленому
їм обвинуваченні визнали повністю, розкаялися у вчиненому,
та заявили клопотання про слухання справи у спрощеному порядку,
пояснивши, що вони правильно розуміють зміст цих
обставин, немає сумніву
у добровільності та
істинності їх позиції, та розуміють те, що у
такому випадку будуть позбавлені
права оспорювати фактичні
обставини справи в апеляційному порядку, які не
були предметом дослідження
у судовому засіданні.

Інші
учасники процесу погодилися
з розглядом справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 299 КПК України, про який
заявили підсудні.

Підсудна ОСОБА_1.
дала суду наступні показання.

Що вона у 2007 р. працювала продавцем магазину
«Маестро», що у АДРЕСА_3 ,
у приватного підприємця
ОСОБА_2.

Для
одержання кредиту взяла
в останньої у грудні 2007 р. довідку про її
середньомісячну заробітну плату, яка
згідно довідки становила 800
грн., так як при
меншій сумі їй
би не видали
кредит. На підставі вказаної довідки оформила у філії
ВАТ « Всеукраїнський акціонерний
банк » кредит і одержала
кредитні кошти в
сумі 3 600 грн.

При
оформленні вказаного кредиту
у заявці на його одержання вказала, що
інших кредитних договорів немає і боргу
по їх сплаті, хоча фактично у кредитній
спілці « Корсунь» був борг по
кредиту в сумі 3000 грн.

4 грудня 2007 р. одержавши у філії
кредит у сумі 3 600 грн., з цієї суми
зразу ж погасила
борг по кредиту
у кредитній спілці
« Корсунь» , а 600 грн.,
використала на власні потреби.

Після одержання кредиту у
філії вона кілька місяців сплачувала
регулярно суму боргу і сплатила 485 грн. 72 коп., але
так як у
липні 2008 р. звільнилась з
посади продавця, то не мала
можливості гасити борг і
такий 2
місяці не погашала, а коли
звернулась з погашенням, то їй
повідомили, що справу передано
слідству. Крім того, банк не знав
місце проживання її, так як
вона перейшла проживати
з сім»єю на іншу квартиру і не повідомила банк про
це,хоча зобов»язана була, згідно
умов договору.

На час порушення кримінальної
справи борг склав 3514 грн. 28 коп., які на
даний час повністю погашені, про що
надає суду квитанції про сплату.

А тому підсудна
також просить суд звільнити її
від кримінального покарання, як особу,
яка перестала бути
суспільно небезпечною.

Підсудна
ОСОБА_2 дала суду наступні показання.

Що вона
є приватним підприємцем, має
у власності магазин
«Маестро», що знаходиться по
АДРЕСА_3. У магазині у 2007
р. працювала продавцем ОСОБА_1. У грудні 2007 р. на прохання
підсудної вона видала, підписала та
засвідчила своєю печаткою довідку про її доходи, в якій
було вказано, що заробітна
плата ОСОБА_1. за травень-жовтень 2007 р. становить 800 грн.,
що не відповідало дійсності, так як
фактично її заробітна плата становила 400 грн. в місяць., що
підтверджується трудовим договором
та даними управління пенсійного Фонду України в
Корсунь - Шевченківському районі.

В зв»язку з цим
нею сплачено штраф до пенсійного фонду.

Підсудна вважає,
що на даний
час вона перестала
бути суспільно-небезпечною, а тому
також просить звільнити
її від призначеного судом покарання.

Таким
чином, на підставі добутих доказів, в порядку ч.3 ст. 299 КПК
України, та в межах пред”явленого обвинувачення, з
урахуванням визнання вини підсудними,
суд кваліфікує дії

підсудної
ОСОБА_1за ч.1 ст. 191 КК України
як привласнення нею чужого майна, коштів в
сумі 2514 грн. 28 коп.;

за ч.1 ст. 258 КК України
як підроблення документів
з метою їх використання;

та
за ч. 3 ст. 358
КК України, як
використання підсудною завідомо
підроблених документів.

Дії
ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст. 366
КК України, як службове
підроблення, тобто умисне
внесення службовою особою в офіційний
документ завідомо неправдивих
відомостей, складання та
підписання завідомо
неправдивого документу, а саме: видача, підписання та
засвідчення довідки про заробітну плату ОСОБА_1, сума в якій не
відповідала дійсності.

При
призначенні покарання підсуднім
суд визначає:

ступінь тяжкості вчинених злочинів,
які класифікуються як
злочини невеликої тяжкості, а один- середньої тяжкості.

Обставинами, які пом”якшують
покарання підсуднім, суд
визначає:

щире каяття з повним визнанням
вини, що до кримінальної
відповідальності притягуються вперше,
виключно позитивні характеристики, повне
погашення вказаних в обвинуваченні
сум, що ОСОБА_1. на утриманні має 2
неповнолітніх дітей, а ОСОБА_2
має пенсійний вік, є вдовою, та стаж
роботи педагогом близько 40 років, на
утриманні має матір віком
більше 80 років.

Обставин, які обтяжують
покарання підсудним,
досудовим слідством не встановлено.

З урахуванням всіх
цих обставин, та обставин
вчинених злочинів, суд вважає,
що виправлення і перевиховання
підсудних можливе без ізоляції їх
від суспільства, шляхом звільнення від відбування
призначеного покарання.

В зв'язку з тим, що
підсудні заявили клопотання
про звільнення їх від
покарання за вказані злочини
внаслідок зміни обстановки,
вину у
вчиненні якого вони визнають
повністю і розкаюються у
вчиненому, тобто, що на
даний час вони перестали
бути суспільно небезпечними, то
суд вважає, що дійсно
підсудні можуть бути звільнені від призначеного покарання на підставі ч.5 ст. 7 КПК
України, тобто з
урахуванням бездоганної поведінки підсудних і
сумлінного ставлення до праці,
позитивних характеристик, тяжкості вчинених злочинівё пом»якшуючих вину
обставин, їх на
час розгляду справи
не можна вважати суспільно
небезпечними.

Прокурор
не заперечує проти задоволення вказаного
клопотання і звільнення підсудних
від покарання в
зв'язку із зміною обстановки, так як всі збитки відшкодовані, підсудні є працевлаштованими і до
них немає жодних
претензій по роботі, злочини
є невеликої і середньої тяжкості,
вчинені вперше, їх вік та сімейний стан, тобто ,що
дані особи перестали бути суспільно небезпечними.

Суд, вислухавши підсудних,
думку прокурора, вважає, що їх
клопотання підлягає до задоволення, так
я є всі
підстави для їх
звільнення від покарання за
вчинені злочини невеликої і один
середньої тяжкості, по яких вони себе
визнали винними, розкаялися
у вчиненому, що до кримінальної
відповідальності
притягуються вперше і всі
збитки відшкодовані, тобто внаслідок
зміни обстановки і втратою
даними особами суспільної небезпечності.

Відповідно до ч.5 ст. 7
КПК України суд своїм вироком може
звільнити від покарання особу,
яка вчинила злочин невеликої або
середньої тяжкості, коли визнає, що внаслідок зміни обстановки дана особа перестала
бути суспільно небезпечною.

Відповідно до правових позицій Верховного
Суду України у випадку, коли справа
надійшла до суду з
обвинувальним висновком, вона має бути розглянута у судовому
засіданні в загальному порядку,
із проведенням судового слідства.
Повинні бути з'ясовані всі визначені законом питання та
роз'яснено обвинуваченому підстави застосування ст. 7 КПК
України, з'ясувавши при цьому
і думку учасників процесу.

У судовому засіданні
з»ясовано думку підсудних,
які свої клопотання
підтримали і пояснили, що
їм зрозуміла суть
застосування ст. 7 КПК України,
після чого вони свої
клопотання підтримали, а
тому з урахуванням даних про їх особу, що
вчинені злочини є невеликої і середньої
тяжкості, вину визнали,
щире каяття, підсудні вперше притягуються
до кримінальної відповідальності, що свідчить про правильну і об'єктивну оцінку
підсудними вчиненого, та про
факт їх
виправлення і втрати суспільної
небезпеки вчинених ними злочинів
на час розгляду справи у суді, що
дає підстави для
задоволення їх клопотання та звільнення від
призначеного покарання внаслідок зміни обстановки і втратою ними
суспільної небезпечності.

Речові
докази: кредитний договір, графік
погашення кредиту, бланковий споживчий кредит, заявка на
отримання кредиту, довідка про
доходи,
декларація,
що знаходяться у матеріалах справи, залишаються при
справі.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 7 ч. 5
КПК України,

суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1
винною у вчиненні злочинів,
передбачених ч.1 ст. 191, ч.1 ст. 358,
ч.3 ст. 358 КК України та призначити
покарання:

за ч.1 ст. 191 КК України - штраф
в сумі 50 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що становить
850 грн.;

за ч.1 ст. 358 КК України -
штрафом в розмірі 60 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян,що
на даний час становить 1020 грн.;

за ч.3 ст. 358 КК України
- штрафом в розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян,що на даний час становить 935 грн.

На
підставі ст. 70 КК України
остаточно призначити
покарання за сукупністю злочинів, шляхом
поглинення менш суворого
покарання більш суворим і остаточно призначити до
відбуття покарання у виді
штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що
на даний час становить 1020 грн.

На підставі
ч.4 ст. 74 КК
України звільнити ОСОБА_1. від даного покарання внаслідок
зміни обстановки і втратою даною особою суспільної небезпечності.

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України
і призначити їй покарання
у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що на даний час становить
850 грн.

На
підставі ч.4 ст. 74
КК України звільнити
ОСОБА_2 від даного покарання внаслідок
зміни обстановки і втратою даною
особою суспільної небезпечності.

Речові докази: кредитний договір,
графік погашення кредиту, бланковий
споживчий кредит, заявка на
отримання кредиту, довідка про
доходи,
декларація,
що знаходяться у матеріалах справи, залишити при справі.

Міру запобіжного заходу у
вигляді підписки про невиїзд залишити до
вступу вироку в законну силу.

На вирок може
бути подана апеляція протягом 15
діб з часу його проголошення до Апеляційного суду
Черкаської області.

Головуючий: