Справа
№ 11 - 944 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л.В.
ст. 297 КК Доповідач Акуленко С.О.
20 грудня 2007 року. Колегія суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області в складі :
головуючого Гром
суддів Акуленко С.О., Зенченко Т.С.
з участю прокурора Надточій
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
старшого помічника прокурора Чернігівського району на вирок Чернігівського районного суду від 13
Цим вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Миколаївка Росія, росіянина, громадянина України, з
середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має неповнолітню дитину,
зареєстрованого в м. Чернігові АДРЕСА_1, фактично проживаючого в м. Чернігові,
АДРЕСА_2, раніше судимого:
1. 21.04.1997 р. Чернігівським райсудом за ст. ст. 81 ч. 3,
222 ч. 3, 46-1 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1
2. 23.09.1998
року Чернігівським райсудом за ст. ст. 81 ч. 3, 46-1 КК України до 3 років
позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та зі сплатою штрафу 680 грн.;
3. 15.12.1999
року Чернігівським райсудом за ст. ст. 81 ч. 3, 43 КК України до 3-х років 3
місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Машівського райсуду
Полтавської області від 08.11.2002 року звільнений умовно-достроково на
невідбутий строк 4 місяці;
4. 15.06.2007
року Деснянським райсудом ч. Чернігова за ст. ст. 212 ч. 2, 69 КК України до 4
років позбавлення волі,
засуджений
за ст. 297 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України
шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком
Деснянського райсуду м. Чернігова від 05.06.2007 року, остаточно призначено
покарання ОСОБА_1 у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 залишені без розгляду.
ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений
за те, що на початку жовтня 2006 року, близько 20 години на кладовищі „Яцево”,
розташованого на території Уляновської сільської ради Чернігівського району та
області, з сектора № 17/г, ряд 22 викрав металеву огорожу з могили НОМЕР_1, де
Він же на початку жовтня 2006 року
близько 20 години прибув на це ж кладовище, де з сектора № 17/г, ряд 212 викрав
металеву огорожу з могили НОМЕР_2, де похований ОСОБА_5.
На початку жовтня 2006 року близько 21 години та тому ж
кладовищі, з сектора № 17/г, ряд 22 викрав металеві пластини з огорожі могили
НОМЕР_3, де похований ОСОБА_6.
Він же, знову у жовтні 2006 року близько 20 години та тому ж
кладовищі з сектора №19/а, ряд 9 викрав частину металевої огорожі НОМЕР_4, де
В середині листопада 2006 року ОСОБА_1, близько 21 год.
прибув на те ж кладовище, де з сектора №19/а, ряд 13 демонтував та викрав
металеву вазу з могили НОМЕР_5, де похований ОСОБА_8.
Наприкінці листопада 2006 року о 20 год. ОСОБА_1 прибув на це
ж кладовище, де з сектора №19/а, ряд 12 демонтував та викрав металеву вазу з
могили НОМЕР_4, де похований ОСОБА_9.
Не оспорюючи фактично встановлені обставини справи,
кваліфікацію дій засудженого та призначену міру покарання, прокурор подав
апеляцію, в якій вказав, що оскільки ОСОБА_1 був засуджений 15.06.2007 року, а
злочини за цим вироком вчинив до постановлення вироку, тому покарання йому
повинно було бути призначено за ч. 4 ст. 70 КК України. Просить вирок змінити,
виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на ч. 1 ст. 70 КК України
та застосувати ч. 4 ст. 70 КК України.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану
апеляцію і просив її задовольнити, оскільки при призначенні покарання суд
припустився помилки, застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України, замість ч. 4 цієї статті,
тому просив вирок змінити, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія
суддів приходить до наступного висновку.
Висновок суду про винність у вчиненні зазначеного у вироку злочину
ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, яким дана
належна юридична оцінка.
відповідності з встановленими судом фактичними обставинами події злочину
правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляції.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що при призначенні
засудженому покарання, суд не дотримався загальних засад призначення покарання,
визначених ст. 70 КК України, а саме: застосував ч. 1 замість ч. 4 ст. 70 КК
України. ОСОБА_1 був засуджений 15.06.2007 року до покарання у вигляді 4 років
позбавлення полі за злочин, передбачений с. 1 ст. 121 КК України, а злочин,
передбачений ст. 297 КК України він скоїв до
постановлення вироку 15.06.2007 року, тому покарання йому повинно було
бути призначено за ч. 4 ст. 70 КК України.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що вирок
суду в цій частині підлягає зміні.
Покарання, яке призначено засудженому відповідає
характеру і ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним, даним, що
характеризують його особу та всім обставинам справи і є справедливим.
Керуючись ст. ст. 365, 366, 368, 377 КПК України, колегія
Апеляцію старшого помічника прокурора
Чернігівського району задовольнити.
Вирок Чернігівського районного суду від
13 вересня 2007 року, щодо засудження ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ст. 297 КК
України до покарання призначеного судом.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України
вважати ОСОБА_1 засудженим до покарання призначеного судом.

В іншій частині зазначений вирок суду
залишити без змін.

С у д д і :

С.О. Акуленко Л.М. Гром Т.С. Зенченко