В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.05.2015 Справа №607/11979/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0001429 від 29 травня 2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України із незакінченої вищою освітою, неодруженого, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , цивільного відповідача ОСОБА_8 , представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 28 травня 2014 року о 23 години 35 хвилин керував технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 та з одним пасажиром рухався по вул. Гоголя м. Тернополя, у напрямку від вул. Князя Острозького до перехрестя вул. Руська - просп. Степана Бандери - вул. Богдана Хмельницького. Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_4 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 ч. 1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Під час подальшого руху та наближення до нерегульованого перехрестя вказаних вище вулиць на якому вул. Руська та просп. Степана Бандери є головними дорогами по відношенню до вул. Гоголя - Богдана Хмельницького, що визначено дорожніми знаками: 2.1 «Дати дорогу», «Головна дорога» ПДР України, водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити те, що до перехрестя по просп. Степана Бандери наближається технічно справний автомобіль «FORD-TRANSIT» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який з одним пасажиром рухався у напрямку вул. Руської, в порушення вимог п. п. 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу» і виконання його вимог), 16.3, 16.11 ПДР України, вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а також горизонтальної дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) ПДР України, не зупинив керований транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) ПДР України, не надав дорогу автомобілю «FORD-TRANSIT» а без зупинки виїхав на перехрестя. Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхавши на перехрестя, допустив зіткнення передньою правою частиною керованого автомобіля з передньою лівою частиною автомобіля «FORD-TRANSIT», який рухався через перехрестя по головній дорозі.

В результаті зіткнення транспортних засобів пасажир автомобіля «DAEWOO-LANOS» ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця на правій боковій поверхні живота та перелому зовнішньої третини хрящової частини 8-го правого ребра по середньо-ключичній анатомічній лінії (передній поверхні грудної клітки), які в клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше як 21 день) розладом здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості (п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу» і виконання його вимог), 2.3 (б), 16.3, 16.11, а також вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», горизонтальної дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_11 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, не визнав та суду показав, що в кінці травня 2014 року він працював на підставі трудового договору у підприємця ОСОБА_8 та надавав послуги по перевезенню пасажирів. 28 травня 2014 року, близько 23 год. 30 хв. він, керуючи транспортним засобом «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався із пасажиром потерпілим ОСОБА_11 , який сидів на передньому боковому сидінні, із масиву «Дружба» в напрямку залізнодорожного вокзалу м. Тернополя. На перехресті вулиць Гоголя Б.Хмельницького Руська - С.Бандери його автомобіль потрапив у ДТП, оскільки у нього, як водія вказаного автомобіля, погіршилося самопочуття, через що він самого удару не пам`ятає. ДТП відбулося по його вині, оскільки він виїхав із другорядної дороги на головну, не дотримуючись ПДР України. Після удару автомобіля, яким керував він в інший транспортний засіб, вони із ОСОБА_11 вийшли із автомобіля та на його запитання потерпілий відповів, що його нічого не болить. Крім цього, після огляду потерпілого працівниками швидкої медичної допомоги, він відмовився від госпіталізації у медичний заклад, а звернувся за медичної допомогою лише 02 червня 2014 року, де під час огляду та ренгенографії перелому не виявлено. Діагноз: перелом 8 ребра з права було поставлено ОСОБА_11 лише 05 червня 2014 року. Вказане наштовхує на сумніви, що вказаний перелом міг утворитися під час ДТП 28 травня 2014 року. У зв`язку із наведеним він, обвинувачений, визнає свою вину у спричинення ДТП, однак вважає, що не причетний до завдання тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_11 . Заявлений цивільний позов потерпілим не визнає.
Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, його винуватість доводиться показаннями свідків, а також оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами та висновками експертів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що 28 травня 2014 року, близько 24 год. він, керуючи транспортним засобом «Форд транзит» із увімкненими фарами, рухався зі швидкістю, приблизно 20 км/год. по вул. Ст. Бандери в напрямку вул. Руська в м. Тернополі разом із ОСОБА_12 . На перехресті вулиць Руська - С.Бандери - Гоголя Б.Хмельницького він відчув удар у передню ліву сторону його автомобіля, у водійську дверку, автомобілем «Део ланос». На той момент світлофор не працював, однак він рухався по головній дорозі. Після ДТП він отримав травму голови у виді струсу головного мозку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що пригадати дати ДТП вона не може, однак пам`ятає, що їхала із ОСОБА_10 на його автомобілі зі сторони масиву «Східний» в напрямку вул. Руська в м. Тернополі. В`їхавши на перехрестя із вул. Гоголя на жовтий миготливий сигнал світлофора, який на той час не працював, вона відчула удар та побачила, що їх автомобіль зіткнувся з іншим автомобілем, марки якого не пригадує. Цим автомобілем керував обвинувачений ОСОБА_4 , однак у його автомобілі знаходився ще пасажир, який сидів на передньому пасажирському сидінні. Після ДТП пасажир автомобіля, який зіткнувся з їх автомобілем, на стан здоров`я не скаржився та за медичною допомогою до працівників швидкої медичної допомоги, яка приїхала на місце ДТП, не звертався.

Оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду місця ДТП, схемою та фототаблицею до нього від 29 травня 2014 року, в яких зафіксовано: місце вчинення ДТП, розміри проїзної частини, розміщення слідів шин транспортного засобу та уламків ушкоджень автомобіля.

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта №677 від 03 червня 2014 року, згідно якого, при газохроматографічному дослідженні взірця крові громадянина ОСОБА_4 , відібраного 29 травня 2014 року о 00 годин 50 хвилин медичними працівниками приймально-діагностичного відділення КЗ ТОР "Тернопільска університетська лікарня", - метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта №865 від 27 червня 2014 року, згідно якого, в ОСОБА_11 при первинному зверненні 2 червня 2014 року за медичною допомогою та наступному спостереженні до 10 червня 2014 року в поліклінічному відділенні Тернопільського районного територіального медичного об`єднання, згідно з даними його клінічного обстеження, що описані в медичній карті амбулаторного хворого (код хворого 351624), та результатів проведеної йому 5 червня 2014 року комп`ютерної томографії грудної клітки, були виявлені синець на правій боковій поверхні живота та перелом зовнішньої третини хрящової частини 8-го правого ребра по середньоключичній анатомічній лінії (передня поверхня грудної клітки). Вид вказаних ушкоджень (синець, перелом) свідчить про їх утворення в ОСОБА_11 від дії тупих предметів, а достовірно встановити давність їх виникнення лише за відомостями з медичної карти та результатами комп`ютерної томографії, немає можливості. Однак, сам вид ушкоджень і відсутність ознак зрощення перелому хрящової частини ребра на сканах, отриманих при проведенні 5 червня 2014 року вищевказаного дослідження, дозволяють стверджувати, що вони виникли в ОСОБА_11 відносно незадовго до його первинного звернення за медичною допомогою. Якихось ознак зазначених вище ушкоджень, які були б специфічними чи характерними для транспортної травми, в медичній карті амбулаторного хворого не описано, але це не дозволяє виключити можливість їх виникнення в ОСОБА_11 за наведених у постанові обставин дорожньо-транспортної пригоди 28 травня 2014 року при зіткненні транспортних засобів, в салоні одного з яких він перебував. Виявлені в ОСОБА_11 ушкодження в клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості (п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995).

Оголошеним в судовому засіданні висновком судової автотехнічної експертизи № 5-285/14 від 19 червня 2014 року, згідно якого на момент експертного дослідження, рульове керування автомобіля DAEWOO Lanos, д. н. з. НОМЕР_1 , знаходиться в стані часткової відмови та вимогам п. 31.4.2. (Рульове керування) ПДР України не відповідає. Робоча гальмова система досліджуваного автомобіля знаходиться в працездатному стані та вимогам п. 31.4.1. (Гальмові системи) ПДР України відповідає. Шини і колеса наданого на дослідження автомобіля вимогам п. 31.4.5. (Колеса і шини) ПДР України відповідають. Прилади зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля вимогам п. 31.4.3. (Зовнішні світлові прилади) ПДР України, через виявлені несправності, не відповідають. Експертним дослідженням систем та їх елементів, що впливають на безпеку руху, в процесі керування автомобілем, на стадії пошуку несправностей за зовнішніми ознаками та проявами (діагностичними параметрами і симптомами) - виявлено технічні несправності (пошкодження) системи рульового керування та зовнішніх освітлювальних приладів автомобіля. Розглядаючи виявлені експертом несправності (невідповідності) в контексті поставленого слідством питання, стає очевидним, що виявлені несправності (пошкодження) системи рульового керування та приладів зовнішнього освітлення автомобіля DAEWOO Lanos, д. н. з. НОМЕР_1 , спричинені зіткненням з перешкодою в ході ДТП, а тому питання їх впливу на керування транспортним засобом позбавлене технічного змісту і по цій причині не вирішувалось.

Оголошеним в судовому засіданні висновком судової автотехнічної експертизи № 5-286/14 від 18 червня 2014 року, згідно якого, на момент експертного дослідження, рульове керування автомобіля FORD Transit, д. н. з. НОМЕР_2 , знаходиться в стані повної відмови та вимога п. 31.4.2. (Рульове керування) ПДР України не відповідає. Робоча гальмова система досліджуваного автомобіля знаходиться в працездатному стані та вимогам п. 31.4.1. (Гальмові системи) ПДР України відповідає. Шини і колеса наданого на дослідження автомобіля вимогам п. 31.4.5. (Колеса і шини) ПДР України відповідають. Прилади зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля вимогам п. 31.4.3. (Зовнішні світлові прилади) ПДР України, через виявлені несправності, не відповідають. Експертним дослідженням систем та їх елементів, що впливають на безпеку руху, в процесі керування автомобілем, на стадії пошуку несправностей за зовнішніми ознаками та проявами (діагностичними параметрами і симптомами) - виявлено технічні несправності (пошкодження) системи рульового керування та зовнішніх освітлювальних приладів автомобіля. Розглядаючи виявлені експертом несправності (невідповідності) в контексті поставленого слідством питання, стає очевидним, що виявлені несправності (пошкодження) системи рульового керування та приладів зовнішнього освітлення автомобіля FORD Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , спричинені зіткненням з перешкодою в ході ДТП, а тому питання їх впливу на керування транспортним засобом позбавлене технічного змісту і по цій причині не вирішувалось.

Оголошеним в судовому засіданні висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 5-287/14 від 12 червня 2014 року, згідно якого, кут взаємного розміщення повздовжніх осей транспортних засобів «DAEWOO Lanos», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та «FORD Transit», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в

первинний момент зіткнення був в межах 90°+/-5°. Встановити кутове розташування транспортних засобів в первинний момент зіткнення, відносно елементів проїзної частини дороги, не надається можливим, тому що в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29 травня 2014 року та на план-схемі до нього не зафіксовано слідів, що залишені транспортними засобами (сліди тертя, кочення, гальмування та ін.), які б свідчили про їх напрямок руху до моменту зіткнення. Зіткнення транспортних засобів «DAEWOO Lanos», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та «FORD Transit», державний

реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , відносно елементів проїзної частини дороги, відбулось в межах перехрестя, в місці початку «пошкодження дорожнього полотна у вигляді царапини, довжиною 0,5 м», відносно напрямку руху до вул. Руської, тобто в первинний момент зіткнення у вказаному місці перебувало, ймовірно, переднє ліве колесо автомобіля «FORD».

Оголошеним в судовому засіданні висновком судової автотехнічної експертизи №5-347/14 від 27 червня 2014 року, з якого вбачається, що в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, що склалася, водій автомобіля «DAEWOO Lanos» повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу»), 12.4, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, додатку 1 до Правил дорожнього руху 33. Дорожні знаки, 2. Знаки пріоритету, 2.1. «Дати дорогу», додатку 2 до Правил дорожнього руху 34. Дорожня розмітка, 1. Горизонтальна розмітка, 1.12 (стоп-лінія). В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, що склалася, водій автомобіля «FORD Tranzit» повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху», «перевага»), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. При заданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля «FORD Tranzit» з моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований транспортний засіб до місця зіткнення з автомобілем «DAEWOO Lanos» і тим самим уникнути зіткнення з останнім. При заданому слідством комплексі вихідних даних, враховуючи фактичні обставини розвитку дорожньо-транспортної ситуації, технічна можливість у водія автомобіля «DAEWOO Lanos», уникнути зіткнення полягала у виконанні ним вимог п.п. 16.3, 16.11 ПДР України, для чого завад технічного характеру у його водія не було. На момент проведення експертизи не відомі будь-які причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «DAEWOO Lanos» діяти у відповідності до вимог п.п. 16.3, 16.11 ПДР України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам зазначених пунктів Правил. В даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «DAEWOO Lanos» вимогам п.п. 16.3, 16.11 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому слідством комплексі вихідних даних, якщо до зіткнення водій автомобіля «DAEWOO Lanos» рухався зі швидкістю 40 км/год, невідповідностей в діях водія транспортного засобу технічним вимогам п. 12.4 ПДР України не вбачається. Для оцінки дій водія автомобіля «DAEWOO Lanos» з точки зору їх відповідності вимогам п.п. 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу») Правил дорожнього руху України, додатку 1 до Правил дорожнього руху 33. Дорожні знаки, 2. Знаки пріоритету, 2.1. «Дати дорогу», додатку 2 до Правил дорожнього руху 34. Дорожня розмітка, 1. Горизонтальна розмітка, 1.12 (стоп-лінія) ПДР України, спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно і така оцінка експертом-автотехніком не проводиться. При заданому слідством комплексі вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «FORD Tranzit» технічним вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається. При заданому слідством комплексі вихідних даних, якщо до зіткнення водій автомобіля «FORD Tranzit» рухався зі швидкістю 40 км/год, невідповідностей в діях водія транспортного засобу технічним вимогам п. 12.4 ПДР України не вбачається. Для оцінки дій водія автомобіля «FORD Tranzit» з точки зору їх відповідності вимогам п. 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху») ПДР України, спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно і така оцінка експертом-автотехніком не проводиться. При заданому слідством комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля «DAEWOO Lanos» вимогам п.п. 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України привела до виникнення даної ДТП, тобто причиною настання даної ДТП - зіткнення транспортних засобів, з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «DAEWOO Lanos» зазначеним вимогам пунктів Правил.

Оголошеним в судовому засіданні актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги в м. Тернополі на перехресті вулиць Гоголя Б.Хмельницького Руська - С.Бандери від 28 травня 2014 року.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 показав, що висновок експерта №865 від 27 червня 2014 року у даному кримінальному провадженні він складав особисто, керуючись при цьому нормативно-правовою базою для проведення відповідних видів експертиз. Судово-медична експертиза потерпілого ОСОБА_11 проводилася на підставі медичних документів на його ім`я. Враховуючи, що у постанові про призначенні експертизи стояло питання, чи могли утворитися тілесні ушкодження у потерпілого під час ДТП, він у своєму висновку зазначив, що їх утворення за вказаних обставин не виключається. При зазначенні інший умов, наведених у документальних даних, він зміг би розглянути питання щодо можливості отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_11 за вказаних обставин. Відносно часу утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_11 , то у висновку експерта зазначено, що вони утворилися відносно незадовго до його первинного звернення за медичною допомогою. Термін «відносно незадовго» складає, близько одного тижня і не виключає дату 28 травня 2014 року.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що потерпілий ОСОБА_11 не отримував тілесних ушкоджень середньої тяжкості у виді перелому зовнішньої третини хрящової частини 8-го правого ребра по середньоключичній анатомічній лінії під час ДТП, яке мало місце 28 травня 2014 року, спростовуються висновком експерта №865 від 27 червня 2014 року, який суд оцінює у сукупності із іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду та вважає доведеною вину ОСОБА_4 у спричиненні потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень середньої тяжкості. У зв`язку із наведеним доводи обвинуваченого ОСОБА_4 суд до уваги не бере.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, особу винного, зокрема його молодий вік, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, конкретні обставини справи. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд враховує його позитивну характеристику по місцю проживання, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 та з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на його користь завданої майнової шкоди в розмірі 1992 грн. 75 коп. та моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, який підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

27 травня 2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, відповідно до якого Працівник ( ОСОБА_4 ) зобов`язується надавати послуги по перевезенню пасажирів та їх багажу по Україні (послуги таксі).

В судовому засіданні представник цивільного відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_9 цивільний позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_8 не є належним цивільним відповідачем у даній справі, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 керував транспортним засобом «Део Ланос» у неробочий час, оскільки його зміна на момент ДТП уже закінчилася і він повинен був повернути автомобіль на стоянку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Між ОСОБА_8 та ПРАТ «СК «Уніка» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6045776 від 17 січня 2014 року.

Як вбачається із ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Ст. 5 цього Закону передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Як вбачається із поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6045776 від 17 січня 2014 року укладеного між ОСОБА_8 та ПРАТ «СК «Уніка», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю становить сто тисяч гривень.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що ПП ОСОБА_8 не довела, що ОСОБА_4 неправомірно заволодів транспортним засобом, у зв`язку з чим під час судового розгляду доведено, що він керував ним під час виконання своїх трудових обов`язків, враховуючи, що між ПП ОСОБА_8 та ПРАТ «СК «Уніка» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд прийшов до переконання, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 в частині стягнення майнової шкоди підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із ПРАТ «СК «Уніка» документально підтвердженої, завданої матеріальної шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 на суму 1992 грн. 75 коп. В частині стягнення майнової шкоди із ОСОБА_8 слід відмовити.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується не залежно від вини органу державної влали, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує тривалість порушення прав потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідність вживати додаткових зусиль для відновлення своїх порушених прав, пережитий стрес, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позову в цій частині та стягнення в користь ОСОБА_11 100 гривень з ПРАТ «СК «Уніка» та 10000 гривень з ПП ОСОБА_8 завданої моральної шкоди.

По справі є процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 5-285/14 від 19 червня 2014 року в розмірі 614,90 грн., № 5-286/14 від 18 червня 2014 року в розмірі 614,90 грн., № 5-347/14 від 27 червня 2014 року в розмірі 983,84 грн., транспортно-трасологічної експертизи № 5-287/14 від 12 червня 2014 року в розмірі 614,90 грн., на загальну суму 2828 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять вісім гривень) 54 коп., які суд вважає, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726), оскільки вони виникли у зв`язку із витратами органами досудового розслідування при провадженні у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в користь ОСОБА_11 1992 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 75 копійок завданої майнової шкоди та 100 (сто) гривень завданої моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_11 10000 (десять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726) процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 5-285/14 від 19 червня 2014 року в розмірі 614,90 грн., № 5-286/14 від 18 червня 2014 року в розмірі 614,90 грн., № 5-347/14 від 27 червня 2014 року в розмірі 983,84 грн., транспортно-трасологічної експертизи № 5-287/14 від 12 червня 2014 року в розмірі 614,90 грн., на загальну суму 2828 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять вісім гривень) 54 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1