Справа
№ 1-270/2007
ВИРОК

Іменем
України

21 грудня 2007 року Світловодський міськрайонний суд
Кіровоградської області, у складі головуючого - судді Волошиної Н.Л., при
секретарі Доненко Н.О., за участю прокурора Макарової Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Світловодську кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
м. Світловодськ Кіровоградської
області, українки, громадянки України, яка має
середню спеціальну освіту , спеціальність продавець , працює продавцем у
ПП “Нікомакс”, не заміжню, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судиму, у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 129
КК України, -

встановив:

17 квітня 2007
року близько 21 години 00 хвилин,
знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , підсудна ОСОБА_1 , діючи з мотивів особисто
неприязні, нанесла потерпілій ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді припухлості
в тім”яній області справа , подряпини в лівій
скроневій області, трьох
крововиливів на задній поверхні грудної клітини, які за ступенем тяжкості
відносяться до категорії легких.

В судовому
засіданні підсудна свою вину у вчинені злочину не визнала та пояснила суду, що
між її сім'єю та сім'єю потерпілої мають місце неприязні відносини, внаслідок
чого потерпіла постійно провокує її на сварки. Так, 17 квітня 2007 року у
вечірній час вона була вдома, а ОСОБА_2 разом з подругою на ім'я ОСОБА_3 стукали в двері її квартири, кидали камінням,
викликали її на бійку. Оскільки такі
провокуючі дії носили тривалий характер, то вона вийшла з квартири на вулицю,
де знаходилась потерпіла , яка накинулась на неї спереду та схопила її обома
руками за волосся. При цьому підсудна в свою чергу також схопила потерпілу за
волосся і вони залишались в такому положенні деякий час, після чого вийшла мати
підсудної та розборонила їх. Ніяких ударів вона потерпілій не наносила, в руках
у неї нічого не було, а звідки у ОСОБА_2 виникли тілесні ушкодження їй
невідомо.

Незважаючи на
заперечення своєї вини підсудною, її вина у вчинені злочину підтверджується дослідженими судом
доказами.

Так, будучи
допитаною в судовому засіданні, неповнолітня потерпіла пояснила суду, що 17
квітня 2007 року у вечірній час вона знаходилась на подвір'ї будинку АДРЕСА_1,
де її перестріла підсудна , з якою у неї
існують особисті неприязні відносини, та схопила її за волосся. В свою чергу
вона також схопила її за волосся, після чого відчула удар та різкий біль в
області спини, від чого впала на одне коліно. Після цього ОСОБА_1, утримуючи її
правою рукою за волосся, лівою рукою почала наносити їй удари в спину в
кількості близько 10, при чому вона схопила підсудну за ліву руку, та відчула в
її руці якийсь металевий предмет. Потім
підсудна штовхнула її, від чого вона впала, а ОСОБА_1, висловлюючи усні погрози
вбивством, почала водити металевим
предметом по її щоці, від чого у неї виступила кров. В цей час до них підійшли
двоє незнайомих чоловіків, які розборонили її та підсудну, після чого вона
виявила у себе в руці столовий ніж з обламаним тупим лезом, за допомогою якого
підсудна наносила їй удари. Цей ніж забрали з собою ті незнайомі чоловіки, які
відразу пішли з місця пригоди.

Будучи допитаними
в якості свідків неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, кожний окремо, засвідчили суду, що 17 квітня 2007 року
у вечірній час вони була на подвір'ї будинку АДРЕСА_1, при
чому бачили, як ОСОБА_1, у якої існують неприязні відносини з ОСОБА_2 , схопила
останню за волосся, стала бити кулаками по спині, потім штовхнула на землю та продовжувала
наносити удари, після чого двоє незнайомих чоловіків, які проходили мимо, розборонили бійку.

Неповнолітній
свідок ОСОБА_7 засвідчив суду, що він
бачив бійку між двома дівчатами, однак особливої уваги на неї не звернув,
оскільки дівчат не знав, на дворі було темно.

Свідок ОСОБА_8 в судовому
засіданні пояснила суду, що 17 квітня 2007 року близько 20 години її сестра
ОСОБА_2 пішла до магазину. Оскільки вона довго не поверталась, то на прохання
матері вона вийшла на балкон її покликати. Надворі було темно , нічого не
видно, але вона почула, що в дворі відбувається якась бійка за участю
підсудної. Потім додому прийшла її сестра ОСОБА_2, яка розказала, що на неї
накинулась ОСОБА_1, схопила за волосся, била, а потім якимось обламаним ножем
пошкрябала обличчя.

Свідок ОСОБА_9 в
судовому засіданні засвідчила суду, що між її родиною та родиною ОСОБА_2 існує
ворожнеча, при чому вони конфліктують тривалий час, наслідком чого є конфлікти
і їх дітей. 17 квітня 2007 року її
донька ОСОБА_1 на вимогу подруги
потерпілої ОСОБА_3 вийшла на подвір'я будинку, де вони проживають. Вона вийшла
слідом за нею та побачила, що між її дочкою та ОСОБА_2. зав'язалась бійка, при
чому дівчата схопили одна одну за волосся. Вона хотіла їх розборонити, але вони
міцно тримались одна за одну, після чого вона попросила незнайомих чоловіків,
які проходили мимо їх розборонити, що
вони і зробили. Після інциденту вона викликала міліцію.

З висновку судово
- медичної експертизи № 53 від 15 травня 2007 року вбачається, що у потерпілої
станом на 18 квітня 2007 року малися тілесні ушкодження у вигляді припухлості в
тім'яній області справа , подряпини в лівій
скроневій області, трьох
крововиливів на задній поверхні грудної клітини, які за ступенем тяжкості
відносяться до категорії легких та могли виникнути в строк та при обставинах,
зазначених в матеріалах справи. (а.с.44)

Аналізуючи
викладене, суд вважає достовірно
встановленим та доведеним факт нанесення підсудною ОСОБА_1 тілесних ушкоджень
потерпілій ОСОБА_2 та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Разом з тим,
органами досудового слідства дії підсудної кваліфікувалися як погроза вбивством при наявності реальних
підстав побоювання здійснення цієї погрози. При цьому органи досудового
слідства виходили з того, що у підсудної, яка знаходилася в неприязних
стосунках з потерпілою, раптово виник злочинний намір , направлений на погрозу
вбивством ОСОБА_2, який вона реалізувала шляхом словесних погроз та нанесення
тілесних ушкоджень , з застосуванням предмета, зовні схожого на ніж. При цьому
вважають, що оскільки потерпіла сприйняла предмет, що знаходився у підсудної як
кухонний ніж та внаслідок цього реально
побоювалася здійснення погроз підсудної стосовно позбавлення її життя, її дії
слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 129 КК України.

При цьому за
переконанням суду така кваліфікація дій підсудної є помилковою і підлягає
перекваліфікації на ч. 1 ст. 125 КК України
по наступним підставам.

Так, погроза
вбивством тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 129
КК України, якщо були реальні підстави побоювання здійснення цієї погрози.
Тобто погроза повинна бути реальною як з точки зору сприйняття її потерпілим,
так і з точки зору фактичної можливості виконання цієї погрози.

Однак в судовому
засіданні не знайшла свого підтвердження реальність підстав побоювання
здійснення погрози вбивством, оскільки ніякими доказами не було підтверджено
наявність у підсудної в момент
висловлювання потерпілій усних погроз вбивством ножа, а металевий
предмет зовні схожий на ніж з обламаним тупим лезом, як його описують потерпіла
та свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 не може
свідчити про реальність підстав побоювання здійснення погрози. Покази ж
неповнолітнього свідка ОСОБА_6 в тій частині, що в ході бійки підсудна різала
потерпілу скальпелем в області спини , суд не може прийняти до уваги як
об'єктивні, вважає їх помилковими, оскільки вони суперечать встановленим судом
обставинам та дослідженим доказам.

При вирішенні
питання про призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину,
особу підсудної, обставини, що обтяжують чи пом'якшують покарання.

Так, підсудна
скоїла злочин невеликої тяжкості ,
раніше судима не була, працює, за місцем
проживання характеризується посередньо, не заміжня, на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває .

Обставин, що
обтяжують чи пом”якшують покарання ,
судом не встановлено.

Таким чином, суд
вважає, що виправлення та перевиховання підсудної можливе при призначенні їй
покарання в межах санкцій статті , за якою вона визнається винною.

Законним
представником потерпілої був заявлений цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди на суму
500 грн., який суд залишає без задоволення в зв”язку з відсутністю жодних
доказів на спричинення такої шкоди.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 322, 323 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєні злочину ,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та
призначити покарання у вигляді 60 годин
громадських робіт.

Цивільний позов
ОСОБА_2 залишити без задоволення.

На апеляційний
період запобіжний захід відносно засудженої залишити без змін - підписка про
невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський
міськрайонний суд протягом 15 діб.

Суддя Н.Л.Волошина.