ВИРОК
іменем України
21.04.2015 року Тростянецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Тростянець Вінницької області кримінальне провадження №0000069 від 24.02.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 3.04.2014 Тростянецьким районним судом у Вінницькій області по ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 15.12.2014 Тростянецьким районним судом у Вінницькій області по ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком того ж суду від 3.04.2014 і остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.89 КК України судимість не знята та не погашена,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2015 близько 22.30 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 разом зі своїми знайомими неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпивав спиртні напої в смт.Тростянець по вул. Леніна біля цілодобового кіоску, що неподалік ПАТ «Тростянецький м`ясокомбінат», де біля 23.00 год. вони запросили у компанію ОСОБА_7 . Розпиваючи спиртні напої ОСОБА_4 помітив на пальцях рук ОСОБА_7 золоті прикраси, а саме обручку та перстень і в нього раптово виник умисел спрямований на заволодіння ними шляхом відкритого викрадення. Вживши алкоголь компанія хлопців пішла в напрямку до центрального автовокзалу смт. Тростянець. Рухаючись в напрямку автовокзалу ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 йшли попереду, а ОСОБА_4 рухався позаду. З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_4 , повторно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, ззаду підбіг до ОСОБА_7 та несподівано наніс йому удар ногою в праву ногу чим спричинив згідно довідки Тростянецької ЦРЛ від 24.02.2015 ОСОБА_7 забійні садини обох кистей, лівого передпліччя і правого колінного суглобу, від чого той впав на землю та знепритомнів. Скориставшись втратою свідомості потерпілого, ОСОБА_4 зняв з його правої руки золоту обручку, вагою 3,220 г. вартістю 3502 грн. 58 коп. та перснем вагою 5,140 г. вартістю 5591 грн. 08 коп., у перерахунку 1 г. = 1087 грн. 76 коп., згідно повідомлення про встановлення Національним банком України офіційного курсу банківських металів станом на 23.02.2015. В подальшому з викраденими золотими виробами ОСОБА_4 втік з місця скоєння злочину. Відкритим викраденням золотих виробів ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 , на загальну суму 9093 грн. 66 коп.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому розкаявся і пояснив, що 23.02.2015 він здрузіми розпивав спиртні напої в смт.Тростянець біля кіоску неподалік м?ясокомбінату. Коли до них приєднався ОСОБА_10 , він побачив в останнього на руці золоті прикраси і вирішив ними заволодіти. Коли вони йшли в сторону центра Тростянця, він наніс удар Западнюку ззаду, від чого той впав. Він зняв з руки Западнюка обручку і перстень.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 23.02.2015 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, вчинений повторно, а тому його дії кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який має непогашену судимість, негативно характеризується за місцем проживання.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку в кримінальній міліції в справах неповнолітніх. Умови проживання задовільні. В спілкуванні з близькими та друзями врівноважений.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих злочином збитків, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи позицію обвинувачення щодо виду і міри покарання, суд вважає що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, в силу вимог ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тростянецького районного суду від 15.12.2014.

Суд вирішує питання про речові докази на підставі ст.100 КПК України, повертаючи їх володільцю ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, главою 38 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, за якою призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тростянецького районного суду від 15.12.2014 і остаточно призначити йому покарання чотири роки один місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 24.02.2015.

Речові докази: золоту обручку та перстень залишити ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Тростянецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: