Справа № 11-142/2007 Головуюча
першій інстанції Збицька К.Д.
364ч.1, 368 ч. 2 КК України Доповідач
у 2 інстанції Велидчук В.М.
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2007
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого Фоміна Ю.В.

суддів Велидчука
В.М., Єрещенка A.M.

прокурора Селюченко І.І.

захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу
за апеляціями: прокурора, який брав участь у розгляді справи на вирок та
постанову Малинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2007
року, адвоката та засудженого на вирок Малинського районного суду Житомирської
області від 27 листопада 2007 року яким, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець
смт. Радомишля
Радомишльського району Житомирської області, працюючий
начальником державної виконавчої служби у Радомишльському районі
Житомирської області, несудимий, засуджений за: ст.364ч.1 КК на два роки
обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
організаційно-розпорядчими
та
адміністративно-господарськими функціями строком на два роки;

ст.366ч.1
КК на один рік і шість місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно -
господарськими функціями строком на один рік;

ст.
368ч.2 КК на шість років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими
функціями строком на один рік та конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

На
підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно обрано
покарання 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно -
господарськими функціями строком на три роки та конфіскацією 1/2 частини
належного йому майна.

Запобіжний захід
- тримання під вартою.

Стягнуто
із засудженого 459 грн. О2.коп., витрат на проведення експертизи.

ОСОБА_3
засуджено за те , що він працюючи на посаді начальника державної виконавчої
служби, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, протягом
2006-2007 років вчинив службові злочини -зловживання службовим становищем,
службове підроблення та одержання хабарів поєднаних з вимаганням за таких
обставин.

З метою
сприяння директору Радомишльського підприємства ТОВ „Каштан"ОСОБА_4
уникнути реалізації належного товариству майна з прилюдних торгів по
визначенній експертом оцінці, ОСОБА_3 вчинив підроблення офіційних документів
та одержав хабар, поєднаний з вимаганням.

Так, 07
лютого 2006 року, ОСОБА_3. виніс постанову про об'єднання у зведене виконавче
провадження всіх виконавчих проваджень по стягненню боргів з ТОВ „Каштан",
на користь стягувачів усіх форм власності та надіслав заявку листом за №3024 до
Житомирської філії спеціалізованого державного підприємства „Укрспецюст"
щодо реалізації майна цього товариства, яке було оцінено на суму 103 870 грн.
Не погоджуючись з висновком експерта про оцінку майна, яку вважав заниженою,
директор ТОВ „Каштан" ОСОБА_4звернувся до ОСОБА_3 з проханням проведення
повторної оцінки майна, вважаючи, що вирішення цього питання залежить особисто
від ОСОБА_3

ОСОБА_3,
достовірно знаючи, що заборгованість ТОВ „Каштан" перед стягувачами
державної форми власності, а також одним з стягувачів - ОСОБА_5. - не погашена,
запропонував ОСОБА_4. надати її нотаріально засвідчену заяву щодо зупинення
виконавчих дій за виконавчим написом № 1491, яку останній передав йому 15
травня 2006 року.

16
травня 2006 року, ЖФ СДП „Укрспецюсту", не маючи офіційних підстав
припинити реалізацію майна ТОВ „Каштан", провело о 14-й годині прилюдні
торги, за результатами яких, переможцем було визнано ПП „Форест" ( м.
Радомишль ), про що складено відповідний протокол №6060032/613.

Дізнавшись
про те, що прилюдні торги відбулися,ОСОБА_3 цього ж дня , близько 14 год. 30 хв. прибув на
місце проведення торгів, де без надання будь-яких офіційних підтверджуючих
документів, заявив представникам ЖФ СДП „Укрспецюсту" про недійсність
торгів, посилаючись на те, що боржник повністю погасив борги перед кредиторами
усіх форм власності.

В цей же
день, ОСОБА_3. у своєму робочому кабінеті, приблизно о 15 годині дав усну вказівку
своїй підлеглійОСОБА_6винести постанову про зупинення виконавчого провадження
по ТОВ "Каштан", датуючи її 15-м травня, з метою внести до офіційного
документу завідомо недостовірну інформацію щодо дати його винесення за день до
проведення прилюдних торгів.

ОСОБА_6
винесла постанову про зупинення виконавчого провадження датуючи її 15 травня
2006 року. ОСОБА_3., затвердив її своїми підписом та печаткою ДВС
Радомишльському районі, і таким чином підробив постанову про зупинення
виконавчого провадження.

Знаючи про те,
що борги ТОВ „Каштан" перед ОСОБА_5. не погашені і ця обставина
перешкоджає закриттю виконавчого провадження, ОСОБА_3. примусив ОСОБА_4 написати заяву від імені

ОСОБА_5. про
повернення виконавчого напису №1491 від 21 .08.04 р. у зв'язку з
погашенням боргів , яку датувати 15 травня 2006 року.

Після
цього ОСОБА_3., дав усну вказівку діловоду ДВС у Радомишльському районі ОСОБА_6
зареєструвати вказану постанову в книзі вихідної кореспонденції не 16-м травня
2006 року коли її фактично було винесено, а 15-м травня 2006 року.
Усвідомлюючи, що дата зупинення виконавчого провадженні повинна співпадати з
датою надходження заяви від ОСОБА_5.,ОСОБА_3, дав усну вказівку діловоду
ОСОБА_7 зареєструвати складену ОСОБА_4 від імені Бєляєвої заяву в книзі вхідної
кореспонденції 15-м травня 2006 року.

ОСОБА_6
та ОСОБА_7 , виконали його вказівку, зареєструвавши у книзі вихідної
кореспонденції постанову про зупинення виконавчого провадження по ТОВ
"Каштан" за № 4027 від 15.05.2006 р. та у книзі вхідної кореспонденції
заяву гр. ОСОБА_8 за №183 від 15.05.2006 р.

Крім
цього, ОСОБА_3. 16 травня 2006 року в своєму робочому кабінеті поставив перед
ОСОБА_4 вимогу про передачу йому хабара в розмірі 3 000(три тис.) доларів США,
(15 150 грн.) за вирішення ним питання щодо визнання прилюдних торгів
недійсними.

17
травня 2006 року ОСОБА_4, вніс на депозитний рахунок ДВС Радомишльському районі
в рахунок погашення боргів перед державними кредиторами кошти в сумі 60 480
грн.

В цей же
день ОСОБА_3., надіслав до ЖФ СДП "Укрспецюсту" офіційний лист за
№4097, датований 16.05.2006 р.,
в якому умисно вказав завідомо неправдиву інформацію про те, що на час
проведення прилюдних торгів 16 травня 2006 року, ТОВ „Каштан" повністю
погасило всі борги перед стягувачами, тому прилюдні торги є недійсними.

28
травня 2006 року в денний час, ОСОБА_3., знаходячись у своєму робочому
кабінеті, почав повторно вимагати від ОСОБА_4 хабар в розмірі 3 тис. доларів
США, зауваживши, що лише після передачі йому цих коштів виконає дії, спрямовані
на визнання прилюдних торгів недійсними.

29
травня 2006 року, в денний час у своєму робочому кабінеті, ОСОБА_4 за вчинення дій, направлених на
визнання прилюдних торгів з продажу майна ГОВ „Каштан" недійсними та
закриття виконавчого провадження, дав ОСОБА_3 хабар в сумі 15 тис. грн.

31 травня 2006
року ОСОБА_3. дав усну вказівку провідному спеціалісту ДВС у Радомишльському
районі Грищенко Т.В. заповнити квитанцію серії АВ № 318577, яка є офіційним
документом про отримання ним як державним виконавцем ДВС у Радомишльському
районі коштів в сумі 72641 грн. від ОСОБА_4 в рахунок погашення боргів перед
кредиторами різних форм власності і датувати цю квитанцію 15-м травня 2006
року. Грищенко Т.В. виконала дану вказівку ОСОБА_3, заповнила квитанцію,
датуючи її 15-м травня 2006 року та надала для підпису останньому. ОСОБА_3.,
достовірно знаючи, що кошти в сумі 72641 грн. внесені ОСОБА_4 на депозитний
рахунок ДВС у Радомишльському районі 17 і 30 травня 2006року і про те, що
вказана в квитанції дата не відповідає дійсності, зловживаючи своїм службовим
становищем, підписав дану квитанцію, завірив печаткою ДВС у Радомишльському
районі і таким чином підробив офіційний документ.

Отримавши
перераховані 31 травня та 01 червня 2006 року ЖФ СДП „Укрспецюсту" на
поточний рахунок ДВС у Радомишльському районі кошти в сумі 90480 грн. за
організацію й проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, яке
належало ТОВ „Каштан", та три примірника актів про виконання робіт для
затвердження ним, як начальником ДВС у Радомишльському районі, ОСОБА_3. з метою
визнання прилюдних торгів (на підставі наданих ним підроблених документів)
недійсними, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять явно незаконний
характер, акти виконаних робіт не затвердив, а кошти, які надійшли з ЖФ СДП
„Укрспецюсту"-безпідставно повернув.

В
процесі розгляду господарським судом Житомирської області позову ПП
„Форест" до ДВС у Радомишльському районі про визнання дійсними проведених
16 травня 2006 року прилюдних торгів щодо реалізації майна ТОВ „Каштан",
ОСОБА_3. подав 04 липня 2006 року до господарського суду пояснювальну записку,
яка є офіційним документом і містила в собі внесену ним завідомо неправдиву
інформацію про те, що 15.05.06 р. за вихідним номером №4027 державним
виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження та
проведення торгів у зв'язку з надходженням коштів в ДВС згідно квитанції №2 від
15.05.06 р. серії АВ №318577, а також, що 16.05.06 р. від стягувача ОСОБА_5.
надійшла заява про повернення виконавчого напису у зв'язку з погашенням боргу,
і що ним особисто попереджені представники ЖФ СДП „Укрспецюст" про
погашення всіх боргів перед стягувачами всіх форм власності ТОВ „Каштан".
Аналогічного змісту пояснювальну записку, ОСОБА_3. надав 25 січня 2007 року до
Житомирського апеляційного господарського суду.

17
грудня 2006 року ОСОБА_9одержав від приватного нотаріуса Радомишльського
районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_10 виконавчий напис,
зареєстрований за №2775, згідно якого мав отримати за договором позики від 07
жовтня 2006 року в примусовому порядку з юридичної особи ТОВ СНЦ
„Поліський" на свою користь суму боргу за позикою ( основний борг) в
розмірі 500 тис. грн., суму витрат за вчинення виконавчого напису нотаріуса в
розмірі 5 тис. грн., що разом становить 505 тис. грн. В цей же деньОСОБА_9.,
достовірно знаючи про існування боргів підприємства перед кредиторами різних
форм власності, про строки та умови погашення кредиту в банківській установі,
звернувся до ОСОБА_3. із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконавчому
напису. ОСОБА_3. роз'яснив ОСОБА_9, що в разі, якщо ТОВ СНЦ „Поліський" в
добровільному порядку протягом 7 діб розрахується з кредитором, то господарство
буде звільнено від сплати виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від суми
боргу. Крім цього, ОСОБА_3. запропонував ОСОБА_9. надати документи, які б стали
підставою для закриття виконавчого провадження.

Маючи умисел на
одержання від ОСОБА_9. хабара, поєднаного з вимаганням, достовірно знаючи, що
відповідно до ст.44 Закону України „Про виконавче провадження" у разі
недостатності суми, стягненої з боржника для задоволення всіх вимог за
виконавчими документами, ця сума розподіляється державним виконавцем між
стягувачами в порядку черговості та про те, що 30

січня 2007 року,
останній повинен в АКБ „Аваль"
погасити кредит та відсотки за нього, що ОСОБА_9з цією метою продаватиме майно
товариства, що неможливо без юридичного оформлення права власності, так як для
цього необхідно оформити відповідні виконавчі документи,ОСОБА_3, вимагаючи хабар
у вигляді коштів у сумі 25тис.грн., повідомив ОСОБА_9, що саме від нього, як
начальника ДВС у Радомишльському районі залежить, на яку суму буде оцінено
майно товариства, а також, що саме від нього залежить черговість погашення
кредиторської заборгованості перед стягувачами.

21
грудня 2006 року, в денний час у своєму службовому кабінеті, ОСОБА_3. прийняв
від ОСОБА_9. документи про добровільне погашення ним боргу, а саме акт прийому
- передачі майна від 21 грудня 2006 року, згідно якого боржник ТОВ СНЦ
„Поліський" передав, а позикодавець ОСОБА_9отримав в рахунок погашення
заборгованості комплекс тваринницьких та підсобних приміщень вартістю 505 тис.
грн ., накладну №473 від 21 грудня 2006 року на вказану суму, протокол
загальних зборів Товариства, які у відповідності до ст.37 Закону України „Про
виконавче провадження" є підставою для закриття виконавчого провадження.
При цьому ОСОБА_3. повторно вимагав від ОСОБА_9. хабар в сумі 25тисяч гривень,
поставивши умову, що лише після отримання хабара він здійснить дії на користь останнього.

17
грудня 2006 року ОСОБА_9одержав від приватного нотаріуса Радомишльського
районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_10 виконавчий напис,
зареєстрований за №2775, згідно якого мав отримати за договором позики від 07
жовтня 2006 року в примусовому порядку з юридичної особи ТОВ СНЦ
„Поліський" на свою користь суму боргу за позикою ( основний борг) в
розмірі 500 тис. грн., суму витрат за вчинення виконавчого напису нотаріуса в
розмірі 5 тис. грн ., що разом становить 505 тис. грн.

В цей же
деньОСОБА_9., звернувся до ОСОБА_3 із заявою про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому напису. ОСОБА_3. роз'яснив ОСОБА_9, що в разі, якщо
ТОВ СНЦ „Поліський" в добровільному порядку протягом 7 діб розрахується з
кредитором, то господарство буде звільнено від сплати виконавчого збору в
розмірі 10 відсотків від суми боргу. Крім цього, ОСОБА_3. запропонував ОСОБА_9.
надати документи, які б стали підставою для закриття виконавчого провадження.

ОСОБА_3.,
вимагаючи хабар в сумі 25 тис.грн., від ОСОБА_9 повідомив його, що саме від
нього, (як начальника ДВС у Радомишльському районі )залежить, на яку суму буде
оцінено майно товариства, а також, що саме від нього залежить черговість
погашення кредиторської заборгованості перед стягувачами.

21 грудня 2006
року, в денний час, у своєму службовому кабінеті, ОСОБА_3. прийняв від ОСОБА_9.
документи про добровільне погашення боргу, при цьому ОСОБА_3. повторно вимагав
від ОСОБА_9. хабар в сумі 25 тисяч гривень, поставивши умову, що лише після
отримання хабара він здійснить дії на користь останнього, тобто закінчить
виконавче провадження.

24 січня 2007
року у денний час ОСОБА_3., знаходячись у своєму робочому кабінеті, повторне
пред'явив ОСОБА_9 вимогу щодо передачі йому хабара в сумі 25 тис. грн. за
закриття виконавчого провадження по виконавчому напису № 2775.

26 січня
2007 року, приблизно о 15 год.
15 хв. ОСОБА_3., в квартирі ОСОБА_9. повторно одержав від останнього хабар
за закриття ним виконавчого провадження виконавчим написом № 2775 в сумі 10 тис. грн..

В цей
деньОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції.

Крім
цього, постановою від 27 листопада 2007 року, суд відмовив у задоволені подання
про звільнення ОСОБА_9. від кримінальної відповідальності за ст.369 ч.3 КК - за
безпідставністю.

В
апеляціях прокурора ставиться питання про скасування вироку та постанови суду в
зв'язку з невідповідністю висновків суду викладених у зазначених документах
фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог КПК України. Посилання
на те, що в мотивувальних частинах вироку та постанови, суд не зазначив, на
підставі яких даних він прийшов до висновку про недоведеність фактів щодо
вимагання ОСОБА_3 в березні - 2006 року у ОСОБА_9. хабара в розмірі 5 ( п'яти )
тисяч та передачі ОСОБА_9- ОСОБА_3 в квітні 2006 року хабара в розмірі 2, 5
тис. грн. та в січні 2007 року хабара в розмірі 1 тис. грн..

В
апеляції адвоката ставиться питання про зміну вироку з обрання засудженому
покарання без позбавлення волі. Посилається адвокат на те. що судом не
спростовані показання ОСОБА_3про те, що ОСОБА_9та ОСОБА_4 вимагали від нього
виконання незаконних дій. А оскільки їх дії незаконні, то в обох епізодах
вимагання хабара - відсутнє.

В
апеляції засудженого ставиться питання про зміну вироку з виключенням із нього
епізоду обвинувачення щодо отримання хабара від ОСОБА_4 та обранням йому
покарання без позбавлення волі. Посилається засуджений на те. що він позитивно
характеризується та на хворобливий стан здоров'я.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який підтримав доводи апеляцій, перевіривши
справу та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнала, що апеляції
прокурора підлягають задоволенню, а апеляції адвоката та засудженого не
підлягають задоволенню з таких підстав.

Суд
першої інстанції визнав недоведеними факти вимагання ОСОБА_3. в березні 2006
року у ОСОБА_9. хабара в сумі 5 тис. грн. та передачі йому на цю вимогу в
квітні 2006 року 2, 5 тис. грн. та 1 тис. грн. в січні 2007 року. Висновки суду
з цього приводу, які викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи.
СвідкиОСОБА_9ОСОБА_10,ОСОБА_11 дали показання щодо зазначених обставин.

Так із показань
ОСОБА_9. видно, що на початку весни 2006 року, ОСОБА_3. неодноразово викликав
його до себе в службовий кабінет. У ході розмови говорив, що йому відомо про
реалізацію майна ТОВ „Поліський" і він, як начальник ДВС, може накласти
арешт на все майно господарства, касу, розрахункові рахунки, але він цього не
робить. За це він повинен з реалізованого майна частину коштів давати йому.
Такі розмови відбувались декілька разів, як в кабінеті, так і при зустрічах.
Приблизно в квітні 2006 року,

він вирішив дати
ОСОБА_3 будь-яку суму грошей, щоб той від нього відчепився. Перед цим, за
декілька днів ОСОБА_3. викликав його до себе в кабінет. Він під'їхав до
приміщення ДВС разом зі своїм водієм ОСОБА_10 кабінеті ОСОБА_3. знову завів
мову про те, що йому терміново необхідно вирішувати якусь проблему і для цього
необхідні кошти. На його питання чому саме він повинен був надавати кошти,
ОСОБА_3. відповідав, що він буде „прикривати" його при необхідності і на
клаптику паперу, ручкою написав цифру „5.000", показав йому, після чого
зім'яв папір і викинув у корзину для сміття. На той час у нього таких коштів не
було і він пообіцяв привезти через годину-дві. Через кілька годин після телефонної
розмови з ОСОБА_3., він разом ОСОБА_10 поїхав за автомобілем ОСОБА_3 в
обумовлене останнім місце неподалік Радомишльського пивзаводу. Коли автомобіль,
в якому знаходився ОСОБА_3. зупинився, вони також зупинились на невеликій
відстані від нього. В салоні свого автомобіля, в присутності ОСОБА_10, він
відрахував із наявних у нього на той час коштів 2, 5 тис. грн., пересів в
автомобіль ОСОБА_3 на переднє праве сидіння, де передав безпосередньо в руки
ОСОБА_3 ці кошти. Зробив це для того, щоб ОСОБА_3. від нього відчепився.
ОСОБА_3. поцікавився, чому передана не вся обумовлена ним сума. Він відповів,
що у нього більше немає коштів. Після передачі грошей , він повернувся до свого
автомобілю і поїхав у своїх справах. В подальшому, приблизно в першій декаді січня
2007 року, вдень, вони випадково зустрілися із ОСОБА_3. біля автовокзалу у м.
Радомишлі. В розмові ОСОБА_3. сказав, що він(ОСОБА_9) реалізовує майно, виручає
багато коштів, а ні з ким не ділиться, постійно обманює його, не повністю
віддав йому в минулий раз 5 тис.грн., тоді як він в області перед кимсь винен.
В той час у нього при собі було 1, 5 тис. гри., з яких він відрахував 1 тис.
грн. і поклав на вказане ОСОБА_3. в
автомобілі місце.

Із показань
свідка ОСОБА_10 видно, що з червня 2005 року до 29 вересня 2006 року, він
офіційно працював особистим водієм ОСОБА_9., який був керівником ТОВ СНЦ
„Поліський". На початку квітня 2006 року від ОСОБА_9. він дізнався, що
начальник ДВС у Радомишльському районі ОСОБА_3. вимагає від нього хабар за
вирішення якихось питань, пов'язаних з діяльністю ТОВ СНЦ „Поліський".
Вирішення яких саме питань, сказати не може, так як ОСОБА_9говорив це
загальними фразами. Він лише зрозумів, що ОСОБА_3. вимагав від ОСОБА_9. хабар
неодноразово. При цьому ОСОБА_9був збуджений, схвильований. Про те, що ОСОБА_3.
вимагає від ОСОБА_9. хабар він дізнався ще на початку весни 2006 року. Про яку
суму йшла річ, не знає. ОСОБА_9лише говорив, що ОСОБА_3. вже надоїв своїми
вимаганнями, що ніяк не може відчепитися від нього. На початку квітня він підвіз
ОСОБА_9. до приміщення ДВС у Радомишльському районі. Він залишився в машині, а
ОСОБА_9пішов до ОСОБА_3 Через деякий час ОСОБА_9вийшов. Приблизно через 2 год.,
ОСОБА_9наказав йому їхати до Радомишльського пивзаводу, де його повинен чекати
ОСОБА_3. Поблизу пивзаводу він дійсно побачив автомобіль, в якому сидів
ОСОБА_3. При ньому, в автомобілі ОСОБА_9відрахував 2, 5 тис. грн., вийшов з
автомобіля і сів в автомобіль ОСОБА_3 Через деякий час ОСОБА_9знову пересів у
свій автомобіль і вони

поїхали.
Безпосередньо передачу коштів ОСОБА_3- ОСОБА_9 він не бачив, так як знаходився
у своєму автомобілі.

За
показаннямиОСОБА_11, з 19 вересня 1992 року до 29 жовтня 2006 року вона
працювала на посаді бухгалтера в ТОВ СНЦ „Поліський". З 03 червня 2005
року генеральним директором товариства загальними зборами був обраний
ОСОБА_9Приблизно в квітні 2006 року, точну дату не пам'ятає, ОСОБА_9прийшов до
неї в бухгалтерію. З його слів їй відомо, що він дав якомусь чоловікові,
наскільки вона пам'ятає, 2 тис. грн.. В якому стані був ОСОБА_9при цьому, не
пам'ятає. ОСОБА_9попросив її якимось чином списати ці кошти. Вона не пам'ятає,
яким чином списала ці кошти.

Суд не
допитав свідків ОСОБА_10 таОСОБА_11, показання яких мають істотне значення для
правильного вирішення справи. Вказані свідки в судове засідання не з'явились.
ОСОБА_10 надіслав суду телеграму про те, що не може з'явитись в суді у зв'язку
з відрядженням. Суд не з'ясовуючи питання куди, коли, на який час вказаний
свідок відбув ( чи має відбути) у відрядження, визнав причину неявки поважною і
оголосив показання цього свідка , які він дав на попередньому слідстві.
СвідокОСОБА_11, взагалі у телеграмі не зазначила причину неявки в судове
засідання, проте суд визнав причину її неявки в судове засідання поважною.
Відповідно до вимог закону, суд зобов'язаний був з'ясувати причини неявки цих
свідків. У разі їх неявки до суду без поважних причин, суд (суддя) зобов'язаний
вжити заходів, передбачених законом. Суд не дотримався зазначених вимог, тому
визнати оголошення показань вказаних свідків обгрунтованим, а судове слідство
таким, що проведено з належною повнотою, немає підстав.

Оголосивши
показання вказаних свідків, суд в мотивувальній частині вироку належним чином
не проаналізував, ретельно не оцінив їх, не навів мотивів, чому він не взяв їх
до уваги. За таких обставин, висновки суду, які містяться у вироку, не
грунтуються на наявних у справі доказах, і свідчать про помилки суду першої
інстанції, пов'язані з неповнотою дослідження та не ретельною оцінкою доказів,
що призвело до необгрунтованого визнання вище наведених фактів вимагання та
отримання засудженим хабара недоведеними.

Вказані
порушення є підставою для скасування вироку та постанови суду і направлення
справи на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

З
врахуванням викладеного в даній ухвалі, підстав для задоволення апеляцій
адвоката та засудженого немає.

Під час
нового судового розгляду, суду слід більш ретельно дослідити обставини справи
та обгрунтованість посилань засудженого( а при необхідності і інш.). дати
належну оцінку встановленому і прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України , колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1 та
засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляції
прокурора задовольнити.

Вирок
Малинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2007 року
щодоОСОБА_3 та Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 27
листопада 2007 року щодоОСОБА_9 скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд в той же суд іншим складом суду.