Справа № 686/7683/15-к

УХВАЛА

11 червня 2015 року м.Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , її представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
В підготовчому судовому засіданні при висловленні думки про можливість призначення справи до судового розгляду представник ОСОБА_7 заявив клопотання, яке підтримане потерпілою ОСОБА_6 , про необхідність повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з тим, що слідчим необґрунтовано не залучено до справи в якості потерпілого брата загиблого ОСОБА_9 ОСОБА_10 . Представник ОСОБА_8 поклався на думку суду. Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 вважали за можливе призначити справу до судового розгляду в закритому судовому засіданні.
Заслухавши сторони суд дійшов до наступного висновку.
Підпунктом "а" пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Пунктом 1 частини 1 статті 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При викладенні фактичних обставин справи в обвинувальному висновку орган досудового слідства вказує: "Надалі ОСОБА_4 , намагаючись вкинути на підлогу ОСОБА_9 , який тримаючи у правій руці ножа в області шиї життєво важливого органу, дещо підсів, вискочив йому на спину, при цьому не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити, внаслідок чого ОСОБА_9 , не втримавшись на ногах під вагою тіла ОСОБА_4 впав вперед на підлогу, розрізавши шию зліва ножем, що знаходився у нього в правій руці. При цьому ОСОБА_4 , перебуваючи на спині ОСОБА_9 , який знаходився на підлозі, щосили тиснув на ОСОБА_9 , притискаючи його до підлоги та не даючи йому можливості порухатись та піднятись з підлоги, припинивши свої дії лише за декілька хвилин, коли ОСОБА_9 перестав вчиняти активні рухи".
З наведеного, зокрема з останнього речення процитованого фрагменту обвинувального акту, вбачаються умисні дії ОСОБА_4 , спрямовані на позбавлення життя потерпілого, при тому, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, який є необережним.
З урахуванням викладено, суд вважає, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 є неконкретним та суперечливим і таким, що позбавляє його можливості ефективно захищатися від нього.
Вирішуючи в порядку ч.3 ст.303 КПК України скаргу ОСОБА_10 на постанову слідчого про відмову в залученні його до кримінального провадження як потерпілого, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до змісту ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1). Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої-третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб (абз.1 ч.6).
Відмовляючи ОСОБА_10 , який є близьким родичем загиблого, в задоволенні його заяви про залучення в якості потерпілого, яка за своїм змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, слідчий у своїй постанові не навів законних та обґрунтованих підстав для прийняття такого рішення, а тому його постанова від 15.04.2015 з даного приводу, підлягає скасуванню.
Приймаючи до уваги особу ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного злочину пов`язаного з посяганням на життя особи, його підвищену суспільну небезпечність, може зникнути з місця проживання та ухилитись від органу досудового розслідування чи суду, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, суд дійшов до переконання про необхідність продовження йому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд
Постанову ст. слідчого СВ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_11 від 15.04.2015 про відмову в залученні як потерпілого ОСОБА_10 , скасувати.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до 10 серпня 2015 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: