ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 556/559/15-к
Рядок статзвіту № 48

19.05.2015 року Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Володимирець кримінальне провадження №0000014 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, військовозобов`язаного, не працюючий, не судимого згідно ст.. 89 КК України;

за ч.1 ст. 366 КК України,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня-спеціальна, військовозобов`язаного, не працюючий, не судимого;

за ч.4 ст. 358 КК України,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня-спеціальна, військовозобов`язаного, не працюючий, не судимого;

за ч.4 ст. 358 КК України,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту від 31.03.2015 року, 25 червня 2013 року ОСОБА_4 , будучи головою правління сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь», що розташований в с. Берестівка, Володимирецького району, Рівненської області, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, вніс до офіційних документів, а саме до бланків двох зворотних талонів до довідок про самостійне працевлаштування, форма яких визначена Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 784 «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників професійно-технічних навчальних закладів, підготовка яких проводиться за державним замовленням» (додаток 4 до Порядку), власноручні рукописні записи, які містять завідомо неправдиві відомості про призначення на посади столярів СВК «Промінь» випускників Володимирецького ВПУ № 29 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , поставивши, крім того, на вказаних заповнених бланках зворотних талонів відтиски печаток сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь» Володимирецького району, Рівненської області, с. Берестівка. Відповідно до інформації Кузнецовської ОДПІ ГУМД у Рівненській області від 13.10.2014 № 960/394/17-02-17-145 СВК «Промінь» за 1-2 квартали 2013 року господарською діяльністю не займався, наймані працівники на підприємстві не рахувались. Відповідно до реєстру трудових договорів, зареєстрованих у Володимирецькому районному центрі зайнятості за період з 01.05.2013 р. до 31.12.2013 р. трудові договора СВК «Промінь» з найманими працівниками не укладались.

В подальшому, у червні 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вони ніколи в трудових відносинах із СВК «Промінь» не перебували і те, що зворотні талони до довідок про самостійне працевлаштування №48 від 25 червня 2013 року є завідомо підробленими, так як їх зміст не відповідає дійсності, використали вказані підроблені документи, подавши їх до Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець для підтвердження працевлаштування.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України, а саме - складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; використання завідомо підробленого документа.

31 березня 2015 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були укладені угоди про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаних угод обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повністю визнали вину у зазначених діяннях і зобов`язалися беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угод за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, які повиненні понести обвинувачені у разі затвердження такої угоди, а саме: ОСОБА_4 призначити покарання за ч.1 ст. 366 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік з позбавленням права обіймати керівні посади строком на один рік; на підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік з позбавленням права обіймати керівні посади строком на один рік; на підставі ст.. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

ОСОБА_6 призначити покарання за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угодах передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угод про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угод про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоди затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 узгоджене в угодах покарання.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні також просили зазначені угоди затвердити та призначити узгоджене сторонми покарання, при цьому останні беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України в обсязі підозри та дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнали себе винуватими, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості. Шкода даними кримінальними правопорушеннями не завдана. Покарання, узгоджене сторонами угод, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України.

Судом встановлено, що укладення угод сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що прокурор та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст укладених угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угод, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угод відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угод про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи та вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 використали завідомо підроблений документ, а тому кваліфікує їх дії за ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 узгоджене сторонами угод про визнання винуватості покарання, враховуючи при цьому обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 заявив у судовому засіданні клопотання про застосування до нього п. «е» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно п. «е» ст.. 1 даного Закону слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , а тому його слід звільнити від відбування призначеного покарання на підставі п. «е» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 31 березня 2015 року про про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст. 366 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання - один рік обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком, з позбавленням права обіймати керівні посади строком на один рік;

Покласти на засудженого такі обов"язки, згідно ст.76 КК України: зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. «е» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.

Затвердити угоду від 31 березня 2015 року про про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч.4 ст. 358 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу в дохід держави.

Затвердити угоду від 31 березня 2015 року про про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч.4 ст. 358 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Прокурору та обвинуваченим копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: