В И Р О К

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

29 липня
2008 року
Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого
- судді Пархети А.В.

при секретарі -
Приходченко Н.П.

з
участю прокурора - Якушиної О.В.

адвоката
- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя міста АДРЕСА_1, громадянина України, українця, освіта
середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, судимого 21.05. 2001 року
Уманським міським судом по ст. 229-6 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі
з іспитовим строком на 1 рік і сплатою штрафу - 170грн.

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_2. 31.07.2001 року, близько 23год 30хвю шляхом
проникнення через відчинену кватирку до квартири АДРЕСА_2 діючи умисно та
цілеспрямовано, з корисливих спонукань, таємно
викрав мобільний телефон
''Панасонік '', вартістю 800грн.,
який належав ОСОБА_3

Підсудний ОСОБА_2. свою вину у вчиненні
інкримінованого йому злочину визнав повністю і дав покази, які за своїм змістом
аналогічні викладеному у встановлюючій частину даного вироку, щиросердно
кається у скоєному. Підтвердив факт вчинення крадіжки і викрадення мобільного
телефону у ОСОБА_3.

Крім щиросердного каяття та визнання
вини винність підсудного підтверджується іншими зібраними під час досудового
слідства доказами, дослідження яких, відповідно до вимог ст.. 299 КПК України
учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було роз'яснено
усім під час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і
сумнівів в добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Вина підсудного повністю доказана. Його
дії суд кваліфікує по ч. 3 ст. 185 КК
України - таємне викрадення чужого майна / крадіжка/, поєднана з проникненням у
житло.

При призначенні покарання підсудному
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який за
місцем проживання характеризується позитивно, думку потерпілого, який просить
суворо не карати обвинуваченого.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудного, суд визнає : визнання вини, щире каяття у скоєному, активне
сприяння розкриттю злочину,
відшкодування завданих збитків, знаходження на утриманні батьків пенсіонерів.

Обставиною, яка обтяжує покарання
підсудного, суд визнає рецидив злочинів.

Підсудний ОСОБА_2. по місцю проживання
характеризується позитивно, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв
встановленню істини по справі, повністю відшкодував завдані збитки, має на
утриманні батьків пенсіонерів. Наведені обставини пом'якшують покарання та
істотно знижують

ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, а тому суд,
з урахуванням особи винного, вважає можливим застосувати до нього вимоги ст. 69
КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у
санкції статті .

Засудженому ОСОБА_2. суд до покарання,
призначеного за новим вироком, повинен
частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком у
відповідності до вимог ст. 71 КК України.

- 2 -

ОСОБА_2. був затриманий на території
Російської Федерації і в послідуючому виданий правоохоронним органам України.
Однак згідно листа заступника Генерального прокурора Російської Федерації від
13.02.2008 року не вбачається за можливе дати згоду на приєднання ОСОБА_2. не
відбутої частини покарання за попереднім вироком суду від 21.05.2001 року за
злочин, передбачений ч. 1 ст. 229-6 КК України / в редакції 1960 року /, так як
згідно російського законодавства дане діяння не
становить складу злочину, поскільки вилучений у ОСОБА_2. наркотичний
засіб не являється великим.

У статті 14 Європейської конвенції про видачу
правопорушників / 1957 рік / зазначено,
що видана особа не може переслідуватися, засуджуватися або затримуватися з
метою виконання вироку … ні за яке правопорушення, вчинене до її видачі, крім
правопорушення за яке вона була видана. А згідно вимог ст. 66 Мінської Конвенції про правову допомогу і
правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах / 1993 рік /
без згоди сторони видану особу не можливо притягнути до кримінальної
відповідальності і піддати покаранню за скоєний до його видачі злочин, за який
її не було видано. Таким чином суд позбавлений можливості у даному випадку застосувати вимоги ст. 71 КК
України.

Суд, враховуючи, що підсудний скоїв новий умисний злочин, в період
іспитового строку вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі, що не суперечить вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.10.2003 року № 7 '' Про практику призначення судами
кримінального покарання ''.

Судові витрати по справі відсутні,
цивільний позов не заявлено, речові докази підлягають залишенню по належності
потерпілому.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2. залишити попередню - тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ :

Визнати
ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і з застосуванням
вимог ст. 69 КК України призначити покарання
- 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_2. залишити попередню - тримання
під вартою. Строк відбуття покарання рахувати з
1 грудня 2007 року, тобто з часу його затримання.

Вирок може бути оскаржено учасниками
процесу до апеляційного суду Черкаської області на протязі 15 діб з часу його
проголошення, а засудженим - в той-же строк з часу вручення копії вироку.

Вирок складено власноручно.

Головуючий

А.Пархета.