АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/956/15 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 та накладений арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що в ході обшуку, проведеного 11.06.2012 року в межах кримінального провадження, крім документів щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання речей, зазначених в ухвалі слідчого судді, було вилучено ряд інших предметів і документів, які мають значення для розслідування кримінального правопорушення. Досліджені матеріалів клопотання дають підстави для висновку, що з метою забезпечення відшкодування завданих збитків та для проведення відповідних експертиз з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, накладення арешту на майно є необхідним.
На вказане судове рішення слідчого судді ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.370 КПК України, оскільки є необґрунтованою, постановленою з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону та не ґрунтується на матеріалах і обставинах даного кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Вказує, що жодного відношення ні до реєстрації, ні до господарської діяльності ТОВ «Шерітал Капітал» не має. Обставини вилучення належного йому майна, включаючи мобільні телефони, та, зокрема, проведення такого вилучення не уповноваженими особами, всупереч процесуальній необхідності та із порушенням визначеної законом мети обшуку, є грубим протиправним втручанням у приватне життя та кореспонденцію. Поряд з цим, за відсутності статусу підозрюваного таке майно не може вважатися тимчасово вилученим та до нього не може бути застосовано арешт відповідно до правил ст. 172, 173 КПК України. Зазначає, що про існування оскаржуваної ухвали дізнався 06.07.2015 року з листа прокуратури Дніпропетровської області.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_5 не був присутнім у суді першої інстанції при розгляді клопотання слідчого і лише 06.07.2015 року йому стало відомо про ухвалу районного суду від 12.06.2015 р. з відповіді прокурора. Апеляційну скаргу він подав 09.07.2015 року та за таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що строки оскарження судового рішення не порушені та поновленню не підлягають. Оскільки у відповідності до ст. 395 КПК України, - апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Апеляційним переглядом встановлено, що 05 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України та 18.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України за фактом державної реєстрації підприємства ТОВ «Шератон Кепітал» без мети ведення фінансово-господарської діяльності та пособництва в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах.

29 травня 2015 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку в кВ. АДРЕСА_2 , що використовує ОСОБА_5 з метою відшукання первинної документації податкового та бухгалтерського обліку. За результатом обшуку, проведеного 11.06.2015 року вилучено майно, на яке відповідно до клопотання від 12 червня 2015 року в межах зазначеного кримінального провадження, слідчий просив накласти арешт.

В силу ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученими.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України. Слідчим суддею достовірно встановлено, що в матеріалах кримінального провадження є данні, що вказують на те, що предмети, на які накладено арешт, мають значення для розслідування кримінального провадження, необхідні для проведення відповідних слідчих дій та зазначене майно, яке є тимчасово вилученим, відповідає критеріям, передбаченим ч.2 ст.167 КПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, вимоги кримінально-процесуального законодавства при її постановленні порушені не були, тому апеляція ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 та накладений арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити без змін.

Судді: