Справа № 372/2759/13-к Головуючий у І інстанції Тиханський О.Б.
Провадження № 11-кп/780/437/13 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія Розділ 2 23.10.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2013 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого-судді - Полосенка В.С.,

Суддів - Димарецького В.М., Левчука О.Д.

при секретарі - Шуліпі О.В.

за участю прокурора - Красківського В.П.

потерпілого - ОСОБА_1

обвинуваченого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_1 та прокурора на вирок Обухівського районного суду Київської області від 29 липня 2013 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого сантехніком ТОВ "Будін", зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 проживаючого за адресою АДРЕСА_2 раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят гривень).

Задоволено цивільний позов частково та стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_1 1812 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн. - моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 03 травня 2013 року, близько 18 години, перебуваючи на проїжджій частині АДРЕСА_3, де проживає ОСОБА_1, в ході сварки, що раптово виникла між ним та ОСОБА_1, на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс останньому один удар долонею по лівій частині обличчя та ногою по тулубу.

Вказаними діями, ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 55 від 22 травня 2013 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі потерпілий просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії засудженого з ч.1 ст. 125 КК України на ч.2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання за цією нормою закону та задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Потерпілий вважає, що судом при винесенні вироку, допущено однобічність та неповноту судового слідства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не вірно кваліфікував дії засудженого за ч.1 ст.125 КК України, оскільки йому заподіяно тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Крім того, потерпілий звертає увагу апеляційного суду на те, що судом першої інстанції покарання у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та визначення цієї суми як сто сімдесят гривень, розраховано помилково.

Також, апелянт посилається на те, що судом не надано належної оцінки доказам по справі в частині підтвердження вини засудженого, оскільки суд не дослідив фото фіксацію, яка міститься в матеріалах справи.

Потерпілий стверджує, що при призначенні засудженому покарання, суд безпідставно врахував щире каяття, як пом'якшуючу покарання обставину, оскільки засуджений під час судового процесу давав неправдиві свідчення, з метою уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

ОСОБА_1 вказує, що засуджений не відшкодував ні моральної, ні матеріальної шкоди, завданої його неправомірними діями, не надав йому допомоги як на місці скоєння кримінального правопорушення, так і в подальшому в лікарні, не цікавився станом його здоров'я.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині свій вирок, яким засудити ОСОБА_2 до покарання у виді штрафу п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.

В обґрунтування скарги посилається на те, що відповідно до ч. 3 ст. 53 КК України штраф визначається в межах від 30 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак в порушення вказаної норми закону, ОСОБА_2 застосовано покарання 170 грн., тобто нижче 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та потерпілого в підтримку апеляційних скарг, дослідивши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, провівши дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин є обґрунтованим.

В основу вироку судом правильно покладені покази потерпілого, який в суді пояснив, що 3 травня 2013 року, ОСОБА_2 безпідставно почав говорити, що він, ОСОБА_1, ображає дітей та вдарив його кулаком в обличчя та ногою в живіт; свідок ОСОБА_3 показала в судовому засіданні, що бачила як обвинувачений вдарив її батька кулаком в лице, від чого той впав на землю; із показів свідка ОСОБА_4 вбачається, що вона була очевидцем того, як ОСОБА_2 бив ногами в живіт ОСОБА_1; свідок ОСОБА_5 показала, що бачила як обвинувачений вдарив ОСОБА_1 кулаком по лицю, від чого останній впав на землю; висновок судово-медичного експерта, відповідно до якого виявлене у ОСОБА_1 тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Показам свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що ОСОБА_2 не наносив ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, а також доводам обвинуваченого про те, що потерпілий міг самоушкодитись судом дана належна оцінка.

За таких обставин, місцевий суд дії ОСОБА_2 правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 125 КК України, тому доводи потерпілого про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 2 ст. 125 КК України є безпідставними.

Більше того, органом досудового слідства було направлено до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а відповідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Разом з тим, суд призначив ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в сумі 170 грн.(10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), хоча відповідно до ч. 2 ст. 53 того ж КК штраф може бути призначено в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Місцевий суд зазначених вимог закону не дотримався, а тому вирок в частині призначення обвинуваченому покарання у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону підлягає скасуванню.

У такому випадку апеляційний суд відповідно до вимог ст. 420 КПК України має ухвалити свій вирок і призначити ОСОБА_2 більш суворе покарання за ч. 1 ст. 125 КК України.

Також, враховуючи обставини вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, характер і обсяг моральних страждань потерпілого, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, апеляційний суд вважає за необхідне збільшити розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого до 2000 грн.

За таких обставин апеляційні скарги потерпілого та прокурора підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 407, 409, і 420 КПК України, апеляційний суд,-

З А С У Д И В:

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 29 липня 2013 року щодо ОСОБА_2 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 1812 грн. 08 копійок та моральну шкоду в сумі 2000 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення вироку.

Головуючий -

Судді -