Провадження № 1-в/537/324/2015
Справа № 537/3038/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2015 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника КВК-69 - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у виїзному судовому засіданні в приміщенні КВК-69 у м. Кременчуці Полтавської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст.81 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
В С Т А Н О В И В:
02.07.2015 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України.
Засуджений ОСОБА_5 у своєму клопотанні просив суд клопотання задовольнити, послався на той факт, що він довів своє виправлення,працевлаштований,має заохочення.
В судовому засіданні представник Кременчуцької ВК-69 виніс вирішення даного питання на розсуд суду, прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, вислухавши засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надалі до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений по даній справі 20.05.2010р. Київським районним судом м.Полтави , Полтавської області за ст. 121 ч.2, КК України до 8 років позбавлення волі.
Початок строку покарання 08.02.2009року.
Кінець строку покарання 08.02.2017 року.
Вимогами ч.2 ст.81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати:
1) ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, 2) додержання ним вимог режиму, 3) участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, 4) а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_5 утримується в місцях позбавлення волі з 08.02.2009року. За час знаходження у Полтавському слідчому ізоляторі неодноразово допускав порушення вимог режиму утримання. Заохочень не мав. З 02.11.2010р. відбував покарання в Кременчуцькій ВК №69, характеризувався незадовільно, до праці не залучався, допускав порушення режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності,має11 стягнень та 1 заохочування.
Також при проведенні оцінок ступеня виправлення засудженого зазначено, що особа за період відбування покарання на шлях виправлення не став.
Так, як видно з матеріалів справи (матеріали особової справи засудженого), судом встановлено, що процес виправлення засудженого ОСОБА_5 на даний час ще не досягнув тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Так, як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений мав 11дисциплінарних стягнень в установі КВК 69, але до цього мав 6 стягнень, а останнім була сувора догана за порушення розпорядку режиму відбування покарання, і, хоча воно погашено, в установленому законом порядку, проте,4 останніх не знято., тобто, фактично в 2014 та 2015р. дисциплінарні стягнення не знято. Комісією установи від 17.06.2014р.відмовлено засудженому ОСОБА_5 у застосуванні ст.81 КК України, в зв*язку з тим, що засуджений не довів свого виправлення.
Суд вважає, що засуджений, який до цього мав дисциплінарне стягнення за порушення режиму відбування покарання, не може довести той факт, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, що є неодмінною умовою застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України.
Відповідно, суд вважає, що процес виправлення та перевиховання засудженого повинен бути стабільним, послідовним, що дало б змогу суду об`єктивно сприйняти факт виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_5 .
Отже, при наявності вищевказаних формально - юридичних, проте, відсутності оціночних підстав для застосування ст..81 КК України, суд прийшов до висновку, щодо відмови засудженому ОСОБА_5 в задоволенні його клопотання.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст..ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КГ1К України має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення відбування покарання.
Згідно ст.12 КК України злочини, за вчинення яких був засуджений ОСОБА_5 є тяжким умисним злочином .
Суд враховує тяжкість та характер вчинених засудженим злочинів, дані про особу ув`язненого, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки наданими матеріалами не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_5 про застосування 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.
Згідно вимог ч. 6 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення чи заміни невідбутої частини. покарання більш м`яким може мати місце не раніше як через 6 (шість) місяців з дня прийняття рішення про відмову.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Крюківський районний суд м. Кременчука, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1