Справа № 10-270/2011 Головуючий у І інстанції Стебліна А.В.
Категорія - санкція Доповідач Воронцова С. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів Мельниченка Ю.В., Миронцова В.М.,

за участю прокурора Василець Д.О.,

захисника ОСОБА_2,

слідчого в ОВС УСБ України в Чернігівській області прокуратури м. Чернігова ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Зазначеною постановою суду відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором дочірнього підприємства НАК „Надра України „Чернігівнафтогазгеологія, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, розлученого, який має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого,

обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 08.09.2010 року, він, як виконуючий обовязки директора дочірнього підприємства національної акціонерної компанії „Надра України „Чернігівнафтогазгеологія (далі ДП „ЧНГГ), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, начебто на виконання договору № 127/10 від 23.06.2010 року між НАК „Надра України та ДП „ЧНГГ про проведення геологорозвідувальних робіт (далі ГРР) на обєктах ДП „ЧНГГ за рахунок коштів державного бюджету загальною вартістю 15 385 000,00 грн., з метою розтрати частини цих коштів, умисно уклав договір з полтавським ТОВ „Голден Деррік договір підряду № НОМЕР_1 щодо проведення цим товариством робіт зі спуску обсадної колони на свердловині № 3 Північно-Липоводолинській (Сумська область, смт. Липова Долина, далі свердловина №3 ПЛД) на суму 2 425 000,00 грн.

01 листопада 2010 року він підписав додаткову угоду № 1 з ТОВ „Голден Деррік на проведення вищевказаних робіт, збільшивши при цьому їх вартість до 2 761 112, 84 грн.

29 вересня та 26 листопада 2010 року, ДП „ЧНГГ, за вказівкою ОСОБА_4, перерахувало на рахунок ТОВ „Голден Деррік кошти у сумі 2 523 000,00 грн., як аванс на проведення ГРР по спуску обсадної колони на свердловині № 3 ПЛД.

10 та 11 грудня 2010 року двома змінами бурової бригади Роменської нафтогазорозвідувальної експедиції (далі Роменська НГРЕ), яка є структурними підрозділом ДП „ЧНГГ, були виконані ГРР по спуску 426 мм. обсадної колони на глибину 450 метрів пробуреної свердловини № 3 ПЛД.

13 грудня 2010 року ОСОБА_4 умисно, з корисливою метою, підписав акт здачі-приймання виконаних робіт по свердловині № 3 ПЛД, згідно якого ТОВ „Голден Деррік за грудень 2010 року начебто виконало на даній свердловині у повному обсязі роботи по спуску обсадної колони на суму 2 761 112, 84 грн.

Згідно акта КРУ в Чернігівській області № 25-07-21/11 від 22.06.2011 року, ДП „ЧНГГ безпідставно перерахувало кошти в сумі 129 541, 00 на рахунок ТОВ „Голден Деррік за роботи, які фактично останнє не виконувало.

05 серпня 2011 року була винесена постанова про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

06 серпня 2011 року постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управляння СБ України в Чернігівській області ОСОБА_4 притягнуто в якості обвинуваченого.

Під час досудового слідства, а саме 10, 18, 25, 27 та 30 серпня 2011 року, ОСОБА_4 викликався, як повістками, так і через приватного адвоката ОСОБА_2 до слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області на 10 годину, відповідно 12, 24, 30, 31 серпня та 2 вересня поточного року для проведення за його участю окремих слідчих дій по даній кримінальній справі. На зазначені виклики ОСОБА_4 не зявлявся, таким чином ухиляючись та зриваючи проведення запланованих слідчих дій.

В ході судового слідства, шляхом допиту працівників ДП „ЧНГГ, виконанням інших дій, встановити місце знаходження ОСОБА_4 не представилось можливим. Крім того, були отримані дані, що директор ДП „ЧНГГ ОСОБА_4 здійснює всі можливі заходи, направлені на перешкоджання встановленню обєктивної істини у справі, намагається направити слідство по хибному шляху та може виїхати переховуватись за межі України, так як має на руках діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон і відкриту візу ОАЕ, а за місцем реєстрації АДРЕСА_1 фактично не проживає.

В звязку з вищевикладеним, 06 серпня 2011 року ОСОБА_4 був оголошений в розшук.

Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області майор ОСОБА_3 07 вересня 2011 року звернувся до суду з поданням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу взяття під варту, посилаючись на те, що він обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки, а також те, що знаходячись на волі він може перешкодити встановленню істини у справі, ухилятися від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, та з метою забезпечення виконання процесуальних рішень.

Обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід - взяття під варту, суд послався на тяжкість вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки, для забезпечення виконання процесуальних рішень по справі та з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від слідства та суду.

В апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 ставить питання про зміну постанови у зв'язку з тим, що при вирішенні питання про обрання, запобіжного заходу, суд не дотримався вимог щодо змісту постанови, не привів пояснень обвинуваченого та захисника, не врахував і не спростував доводів про те, що ОСОБА_4 може бути обраний і більш мякий вид запобіжного заходу. Зазначає, що його підзахисний всі повістки отримував із запізненням, тому жодним чином не міг вчасно зявитись до слідчого. Крім того, на той час, ОСОБА_4 не було обрано міри запобіжного заходу, він не був обмежений в своєму пересуванні і не мав повідомляти слідчого про своє місце перебування. Враховуючи, що жодна підстава, яка була наведена слідчим в поданні, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а також клопотання трудового колективу ДП „ЧНГГ просить змінити постанову та обрати щодо ОСОБА_4 більш мякий запобіжний захід: підписку про невиїзд, поруку трудового колективу, заставу.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити, змінивши обвинуваченому міру запобіжного заходу на більш мяку, пояснення слідчого Музиченка В.В., який вважав, що порушень закону при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_4 допущено не було, думку прокурора, який вважав, що підстав для скасування постанови суду немає, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ухилявся від органу досудового слідства , перешкоджав встановленню істини по справі, перевіривши матеріли кримінальної справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 13 вересня 2011 року пред'явлено обвинувачення за ст.191 ч.4 КК України, як розтрата ним державних коштів, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненої у великих розмірах.

Обираючи запобіжний захід у вигляді взяття під варту ОСОБА_4, суд в повній мірі виконав вимоги ст. 148 КПК України, а саме те, що запобіжний захід застосовується з метою запобігти спробам ухилитися від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних дій.

У відповідності до ст. 5 п. „С Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Відповідно до розяснення, яке дав Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 25 квітня 2003 року № 4 „Про практику застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства при розгляді подання про взяття під варту суддею досліджуються обставини, які відповідно до ст.150 КПК України мають бути враховані, а саме: вік підозрюваного, обвинуваченого, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, а також зясовуються дані про попередні судимості, соціальні звязки особи, її схильності, спосіб життя.

Дані вимоги були взяті суддею до уваги при розгляді подання слідчого.

Як вбачається з досліджених матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, має можливість виїхати за межі України з метою уникнути слідства та суду, здійснює заходи, направлені на перешкоджання встановленню істини у справі.

Крім того, в ході виконання доручення органу дізнання, відділ КЗЕ УСБУ в Чернігівській області листом № 8/2-4661 від 02.09.2011 року надав інформацію щодо наявних даних про умисне переховування ОСОБА_4 від органів досудового слідства.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним рішення суду про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підстав які б свідчили про порушення кримінально-процесуального законодавства при обранні міри запобіжного заходу встановлено не було.

Керуючись ст.ст. 148, 165-2, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2011 року щодо ОСОБА_4 про обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_6 ОСОБА_1 ОСОБА_7