Справа № 301/3205/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/777/384/15, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000120 за апеляційною скаргою старшого прокурора відділу прокуратури області на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 22.05.2015 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст.296 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 КК України.
Цією ухвалою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 296 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 КК України повернуто прокурору ОСОБА_5 з метою усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.
Підставою для повернення обвинувального акта в ухвалі суду зазначено те, що всупереч вимогам ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин, при яких потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження саме обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не конкретизовано, в чому саме полягає їх вина та які дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 призвели до вказаних в обвинувальному акті наслідків. Крім того, указана в обвинувальному акті дата народження обвинуваченого ОСОБА_8 не відповідає дійсності. Також, обвинувальний акт не містить відомостей про відшкодування/не відшкодування обвинуваченими завданих ОСОБА_11 збитків та про пред`явлення/не пред`явлення ОСОБА_11 цивільного позову під час досудового розслідування. Всупереч ч.4 ст. 291 КПК України, з розписок обвинувачених ОСОБА_9 від 15.12.2014 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 08.12.2014 року вбачається, що ними отримано обвинувальний акт, копію реєстру на 17 аркушах (замість приєднаних до справи 26 аркушів) та копію позовної заяви з додатками. Відомостей про те, яку саме із двох позовних заяв вручено обвинуваченим, розписка не містить. Також, до обвинувального акту не приєднано реєстри матеріалів досудового розслідування, що містяться в томах 8 та 10. Не вручено їх копії ні обвинуваченим, ні захисникам, що є порушенням ст. ст. 291 та 293 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 22.05.2015 року скасувати та ухвалити нову про призначення підготовчого судового засідання. Указує, що ст. ст. 291, 293 КПК України вказано вичерпний перелік відомостей та додатків, які передаються до суду разом з обвинувальним актом, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється. Суд, у порушення вимог ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання вдався в аналіз та оцінку доказів, які
-2-
суду не були відомі, так як матеріали кримінального провадження до обвинувального акту не долучалися та в суд не направлялися. Реєстр матеріалів досудового розслідування, що міститься в 8 та 10 томах відсутній у зв`язку з тим, що у вказаних томах знаходяться матеріали судового розгляду даного кримінального провадження, а не матеріали досудового розслідування. Також, усім особам вручено копії позовних заяв із додатками які були надані потерпілими, прокуратурою цивільні позови в чиїхось інтересах не заявлялися.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи суду першої інстанції й апеляційної скарги колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000120, такий містить усі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України.
Так, згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Зі змісту статті вбачається, що обвинувальний акт повинен містити всі відомості, перелічені в ч.2 ст.291 КПК України. Також, відповідно до ч.4 цієї ж статті до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
З обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону й статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Із цих підстав колегія суддів уважає необґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у цій частині не відповідає вимогам закону.
Висновки суду першої інстанції є суперечливими. Так, з ухвали суду вбачається , що згідно висновку суду, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону. Одночасно вказано, що в обвинувальному акті не зазначено ознак суб`єктивної сторони злочину.
Апеляційний суд критично оцінює висновки суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті не зазначено хто саме й кому наносив тілесні ушкодження. Так, на другому, третьому аркуші обвинувального акта вказано хто з обвинувачених наносив
-3-
удари потерпілим. Деталізація хто саме й кому завдані тілесні ушкодження не є необхідною, оскільки на кваліфікацію діяння обвинувачених не впливає.
Висновки суду першої інстанції про те, що вказана в обвинувальному акті дата народження обвинуваченого ОСОБА_8 не відповідає дійсності, колегія суддів уважає необгрунтованими, оскільки таку невідповідність, відповідно до ст. 342 КПК України можливо усунути під час встановлення особи обвинуваченого, і ця невідповідність не є відповідно до ст.291 цього Кодексу підставою для повернення обвинувального акту.
Посилання в ухвалі суду на те, що обвинувальний акт не містить відомостей про відшкодування/не відшкодування обвинуваченими завданих ОСОБА_11 збитків та про пред`явлення/не пред`явлення ОСОБА_11 цивільного позову під час досудового розслідування та те, що обвинуваченими отримано обвинувальний акт, копію реєстру на 17 аркушах, замість 26 колегія суддів уважає їх такими, що не передбачені ч.2 ст.291 КПК України і не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні цієї статті.
Колегія суддів критично оцінює і висновки суду про те, що до обвинувального акту приєднано дві позовні заяви ( позовну заяву потерпілого ОСОБА_10 від 25.01.2011 року та позовну заяву потерпілого ОСОБА_12 від 05.05.2011 року), однак відомостей про те, яку саме із двох позовних заяв вручено обвинуваченим, розписка не містить, оскільки як убачається з матеріалів кримінального провадження такі вручені та отримані обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під розписку ( а.с. п. 78 -85).
Безпідставними є й висновки суду про те, що до обвинувального акту не приєднано реєстри матеріалів досудового розслідування, що містяться в томах 8 та 10, що є однією з підстав повернення обвинувального акта прокурору, оскільки це матеріали судового провадження й вони відсутні в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Отже, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню обвинувального акту прокурору, колегія суддів уважає такими, що не давали право суду першої інстанції повернути обвинувальний акт прокурору, а тому доводи апеляційної скарги прокурора є такими, що підлягають до задоволення.
Згідно ст.409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий судовий розгляд у той же суд зі стадії підготовчого провадження.
Крім того, суд першої інстанції, повертаючи вищевказаний обвинувальний прокурору для усунення недоліків, залишив поза увагою ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17.04.2015 року (а.с.п.218-221).
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418. 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу старшого прокурора відділу прокуратури області - задовольнити.
Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 22.05.2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернуто прокурору - скасувати, а кримінальне провадження щодо них повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: