УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Романова О.В.,

суддів: Зав'язуна
СМ. та Широкопояса Ю.В.,

з участю
прокурора Воронухи
Д.С.,

засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Баранівського районного суду
Житомирської області від 06 липня 2007 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, раніше не судимого,

засуджено
за ч.1 ст.115 КК України й призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення
волі.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_2 вирахувано із
часу його затримання - з 20 лютого 2007 року.

До вступу
вироку в законну
силу ОСОБА_2 залишено попередній запобіжний захід -
тримання під вартою.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, раніше судимого:

· 18.06.2004
року Баранівським районним судом за ч.1 ст.309, ст.ст.75, 76 КК України до
одного року позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

· 20.10.2004
року Баранівським районним судом за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 308, ст.69, ч.2 ст.309,
ст.ст.70,

Справа
№11-616/2007 Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Михалюк О.П.

Категорія ч.1
ст.115 КК України Доповідач
у суді 2-ї інстанції Зав'язуй С.М.

71 КК України до 3 років позбавлення
волі,

звільненого
12.12.2006 року умовно-достроково на 10 місяців 08 днів згідно постанови
Богунського районного суду м.Житомира від 12.12.2006 року,

засуджено за ч.2
ст.15 ч.1 ст.115 КК України й призначено покарання у вигляді 9 років
позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України призначено ОСОБА_1 за сукупністю вироків
шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком
Баранівського районного суду від 20.10.2004 року остаточне покарання 9 років 10
місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 вирахувано із часу його затримання - з
20 лютого 2007 року.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишено попередній запобіжний
захід - тримання під вартою.

Стягнуто зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ОСОБА_3
заподіяні матеріальну шкоду в сумі 2005 грн. та моральну шкоду в сумі 55000
грн.

Стягнуто зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заподіяну моральну шкоду
в сумі по 5000 гривень із кожного.

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 засуджено за
вчинення злочинів при наступних обставинах.

13 січня 2007
року біля 22 години ОСОБА_2,
перебуваючи в літній кухні власного домогосподарства в АДРЕСА_1, після
розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_1 та ОСОБА_5, на ґрунті особистих
неприязних стосунків і з приводу словесних образ та крадіжок, у вчиненні яких
він підозрював ОСОБА_5, затіяв сварку та бійку з останнім, у ході якої наніс
ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні лівого гомілково-ступневого
суглоба, навколо очей, крововиливи в м'які тканини в проекції вістистих
виростків 2-4 грудних хребців, в проекції вістистого виростка 7 грудного
хребця, в лівій підлопатковій ділянці. У ході бійки ОСОБА_2 вирішив умисно
заподіяти смерть ОСОБА_5

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на
позбавлення життя ОСОБА_5, тут же в літній кухні вказаного домогосподарства
ОСОБА_2, діючи
умисно, руками почав душити лежачого на дивані ОСОБА_5 за горло.

Після того як ОСОБА_2 припинив душити ОСОБА_5 та вийшов у іншу кімнату,
ОСОБА_1 на ґрунті особистих неприязних стосунків до ОСОБА_5 і з приводу
постійних дорікань та принижень зі сторони останнього, вирішив тут же вбити
його.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на
позбавлення життя ОСОБА_5, ОСОБА_1 тут же, у літній кухні ОСОБА_2, діючи умисно,
взяв кухонного ножа й наніс ним один удар по шиї, чим спричинив різану рану шиї
ОСОБА_5, таким чином намагався вбити його. ОСОБА_1 виконав усі дії, які вважав
необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено із
причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть ОСОБА_5 настала в
результаті механічної асфіксії внаслідок вчиненого ОСОБА_2 задушення руками, що
підтверджується синцями на передньо-боковій поверхні шиї зліва нарівні
щитоподібного хряща, на передній поверхні шиї в нижній частині, на
передньо-боковій поверхні шиї справа у нижній частині, перелом правого великого
ріжка під'язикової кістки на межі з тілом кістки з крововиливом в м'які тканини
навколо.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними, та
правильності кваліфікації його злочинних дій, засуджений ОСОБА_1 в апеляції просить
пом'якшити йому міру покарання та зменшити суму стягнень по задоволеним
позовам, вказуючи на своє щире каяття, а також на те, що на його утриманні
знаходиться неповнолітня дитина, вчинив злочин внаслідок провокуючої поведінки
потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1, який просив
пом'якшити покарання та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди
потерпілій ОСОБА_3, пояснення засудженого ОСОБА_2, який проти задоволення апеляції не заперечував, думку
прокурора, який вважає, що підстави для задоволення апеляції відсутні,
перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, перевіривши
вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України,
апеляційний суд вважає, що апеляція засудженого підлягає задоволенню з таких
підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину
за обставин зазначених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у
встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні і належно
оцінених судом. Діям засудженого дана правильна юридична оцінка.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд першої інстанції

правильно
врахував обставини, що обтяжують та пом'якшують його покарання, особу винного,
який має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, вчинив злочин в стані
алкогольного сп'яніння, є раніше судимим, вчинив особливо тяжкий злочин під час
умовно-дострокового звільнення.

Водночас визначаючи ОСОБА_1 міру покарання, суд хоч і зазначив в
мотивувальній частині вироку, що врахував обставини вчинення ним злочину,
всупереч ст.65 КК України, фактично їх до уваги не взяв, призначивши покарання,
яке є невідповідним ступеню тяжкості злочину та за своїм розміром є явно
несправедливим внаслідок суворості.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму ВСУ „Про практику призначення судами
кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь
тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити не лише з класифікації
злочинів, а також і із особливостей конкретного злочину й обставин його
вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, характер і ступінь
тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Як встановлено судом, однією з причин вчинення ОСОБА_1 злочину
була віктимна поведінка потерпілого Осики С.І. Тяжкість наслідків - смерть
потерпілого настала внаслідок умисних протиправних дій засудженого ОСОБА_2 На
час вчинення ОСОБА_1 злочинних дій, згідно висновків судово-медичної експертизи
№101 від 20.04.2007 року, потерпілий ОСОБА_5 вже був мертвий. Дії засудженого
кваліфіковані як замах на вбивство.

Вище зазначені обставини у своїй сукупності істотно знижують фактичну
ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину та дають підстави для пом'якшення
йому міри покарання.

Вказані вище обставини вчинення засудженими злочину,
також повинні були враховуватись судом і при вирішенні цивільного позову
ОСОБА_3, однак до уваги взяті не були. У зв'язку з цим, хоч загальний розмір
відшкодування потерпілій ОСОБА_3 моральної шкоди судом визначено правильно,
визначений судом солідарний спосіб стягнення моральної шкоди є необгрунтованим
та підлягає зміні.

Моральна шкода потерпілої ОСОБА_3 (так само і потерпілого ОСОБА_6) полягає
у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв'язку з вбивством її сина ОСОБА_5

З урахуванням
стадій вчинення злочину та тяжкості наслідків, що настали від дій кожного
засудженого окремо, апеляційний суд вважає, що

, такий спосіб стягнення повинен бути
дольовим, його розмір
повинен становити 10000 гривень з ОСОБА_1 та 45000 гривень з ОСОБА_2

Вирок в частині вирішення решти позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим, відповідає
вимогам ст.ст.64, 323, 328 КПК України та ст.ст.22, 23 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційний
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити. Вирок Баранівського районного суду
Житомирської області від 06.07.2007 року щодо засудженого ОСОБА_1 в частині
призначення йому покарання та вирішення позовної заяви ОСОБА_3 - змінити.

Зменшити призначене ОСОБА_1 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України покарання з
9 років позбавлення волі до 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України призначити ОСОБА_1 за сукупністю вироків
шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком
Баранівського райсуду Житомирської області від 20.10.2004 року остаточне
покарання у вигляді 8 (вісім) років позбавлення волі.

Стягнути на користь ОСОБА_3 на відшкодування заподіяної їй моральної шкоди
в дольовому порядку з ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень та з ОСОБА_2 45000
(сорок п'ять тисяч) гривень.

В решті вирок
залишити без зміни.