В И Р О К

іменем України

"25" листопада 2013 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Федюка О.О., при
секретарі Небабі В.Ю., з участю
прокурора Руденко А.Е., захисника
ОСОБА_1, обвинуваченого ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні обвинувальний акт за №
0015048 від 15 вересня 2013 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Чернігів, громадянина України,
українця, працюючого в ПП
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція», зареєстрованого та
проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,
ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_2, 14 вересня 2013 року близько 16
години 00 хвилин, знаходячись в
приміщенні магазину «RESERVED», ТРЦ
«Скаймол», що розташований по п-ту.
Ватутіна, 2-Т, в м. Києві, побачив на
полиці з одягом жіночий жакет. В цей час
у ОСОБА_2 виник злочинний умисел
спрямований на таємне викрадення
чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір
ОСОБА_2, скориставшись тим, що за його
злочинними діями ніхто із сторонніх
осіб не спостерігає, таємно викрав з
вказаного магазину жіночий жакет,
вартістю 160 грн. 92 коп., який належить ДП
«ЛПП Україна» АТ «ЛПП».

Після чого, ОСОБА_2, перебуваючи в
примірочній кабіні, впевнившись, що на
вказаному жакеті відсутня магнітна
кліпса, поклав його до пакунку з
власними речами та направився до
виходу з магазину, однак довести свої
злочинні дії до кінця не зміг з причин,
що не залежали від його волі, оскільки
на виході з магазину був затриманий
працівниками охорони магазину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2
кваліфіковані за ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК
України, як незакінчений замах на
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка).

Обвинувальний акт надійшов до суду з
угодою про примирення у кримінальному
провадженні №0015048 від 27 жовтня 2013
року, що укладена між представником
потерпілого ОСОБА_3 та обвинуваченим
ОСОБА_2

Відповідно до умов вищезазначеної
угоди від 27 жовтня 2013 року представник
потерпілого та обвинувачений у
кримінальному провадженні № 0015048,
за спільною ініціативою та обопільною
згодою у відповідності до вимог ст.ст.
468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду
про примирення, в якій виклали
формулювання обвинувачення та його
правову кваліфікацію за ч.3 ст.15, ч. 1 ст.
185 КК України, яка ніким не оспорюється,
зазначили істотні обставини для даного
кримінального провадження, визначили
розмір матеріальної шкоди в сумі 160 грн.
92 коп., яку підозрюваний повністю
відшкодував представнику потерпілого
в ході досудового слідства, а також
узгодили призначення покарання
обвинуваченому за ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК
України у виді штрафу в розмірі 50
(п'ятдесяти) неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Також, у
даній угоді зазначені роз'яснені
представнику потерпілого та
обвинуваченому наслідки укладення та
затвердження угоди, а також наслідки її
невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її
відповідність вимогам чинного КПК
України, суд прийшов до висновку, що
зазначена угода у повному обсязі
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки вона містить
всі необхідні реквізити, визначені
статтею 471 КПК України, зокрема,
найменування сторін, формулювання
обвинувачення та його правову
кваліфікацію із зазначенням частини
статті закону України про кримінальну
відповідальність, істотні для
відповідного кримінального
провадження обставини, розмір шкоди,
завданої кримінальним
правопорушенням, узгоджене покарання
та згода сторін на призначення
покарання у виді штрафу, наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені статтею 473 цього Кодексу,
наслідки невиконання угоди, дата її
укладення та підписи сторін.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений цілком розуміє права
визначені ч. 5 ст. 474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК
України, характер обвинувачення, вид
покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом.

В підготовчому судовому засіданні
обвинувачений підтвердив суду, що
угода про примирення між ним та
представником потерпілого укладена
добровільно, не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Прокурор та захисник в підготовчому
судовому засіданні не заперечували
проти затвердження угоди про
примирення.

Представник потерпілого в підготовче
судове засідання не з'явилась, про день,
час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, про
поважність причин неявки суд не
повідомила.

Дослідивши угоду про примирення,
вислухавши доводи сторін, суд вважає,
що укладена між представником
потерпілого та обвинуваченим угода
відповідає вимогам КПК України, дії
обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 3 ст.15, ч.1 ст.
185 КК України кваліфіковано правильно,
умови угоди не суперечать інтересам
суспільства і не порушуються права,
свободи чи інтереси сторін або інших
осіб, сторони примирились добровільно,
обвинувачений може виконати взяті на
себе за угодою зобов'язання, фактичні
підстави для визнання винуватості
наявні, узгоджена міра покарання
відповідає загальним засадам
призначення покарання, визначених ст. 65
КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що укладена між
представником потерпілого ОСОБА_3 та
обвинуваченим ОСОБА_2 угода про
примирення підлягає затвердженню.

В порядку ст.100 КПК України підлягає
вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України,
суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення,
укладену 27 жовтня 2013 року між
представником потерпілого ОСОБА_3 та
обвинуваченим ОСОБА_2 у кримінальному
провадженні № 0015048.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК
України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді
штрафу в розмірі 50 (п'ятдесяти)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що на день постановлення
вироку становить 850 грн.

Речовий доказ у кримінальному
проваджені - піджак, який знаходиться
на зберіганні в камері схову речових
доказів Дніпровського РУ ГУМВС України
в м. Києві - залишити у володінні
власника ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП».

Речовий доказ у кримінальному
проваджені - CD диск - зберігати в
матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: