Провадження 11-кп/792/429/15
Справа № 681/499/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
оператора
відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку із приміщення Полонського районного суду Хмельницької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року в кримінальному провадженні №0000045,-
в с т а н о в и л а:
Вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:
-22.12.2000 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89, ст. ст. 42, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки зі сплатою штрафу 680 грн.;
-28.04.2001 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ст.ст. 42, 43 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 13.11.2003 року Шепетівським районним судом звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 20 днів;
-28.01.2004 року Полонським районним судом Хмельницької області за ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
-23.07.2010 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;
-26.09.2011 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
27.12.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області звільнений із заміною невідбутого строку на 240 годин громадських робіт, які відпрацював 14.05.2014 року,
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Перебуває під вартою.
Строк відбуття покарання рахується з 12 травня 2015 року.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 235 грн. 87 коп. процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 25 січня 2015 року близько 10 години шляхом вільного доступу проник у приміщення токарні, що розташована по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_10 , скориставшись відсутністю останнього, шляхом обману присутнього в приміщенні працівника ОСОБА_11 , якому повідомив, що має забрати магнітофон в рахунок заборгованості перед ним його власника, повторно таємно з підвіконня викрав магнітофон марки «LG» моделі CD-М371АХ, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 257 грн. 85 коп.

За змістом апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , останній просить змінити вирок місцевого суду, перекваліфікувавши його дії з ч.3 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України. Вважає, що така кваліфікуюча ознака як незаконне проникнення до приміщення не мала місця, так як доступ до токарні був вільний, до того ж він неодноразово раніше вже знаходився там, коли допомагав її власнику по роботі.
З`ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами, заслухавши доповідача, міркування прокурора про необхідність залишення вироку без змін, обґрунтування обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06 листопада 2009 року роз`яснюється, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів). Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої обставини суди повинні з`ясувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном.
Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові від 15 листопада 2012 року №15-15кс12, ключовим у вирішенні питання про наявність чи відсутність ознаки проникнення є встановлення того, з якою метою особа ввійшла (потрапила) у приміщення. Якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном певного виду (якості, значення тощо), місцезнаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, не зважаючи на режим доступу до місця, де знаходиться майно (вільний/заборонений), то фізичне опинення в такому приміщенні з означеною ціллю має бути кваліфіковане як незаконне проникнення в приміщення.
Так, під час розгляду справи у місцевому суді, обвинувачений ОСОБА_8 фактично визнав, що умисел на заволодіння магнітофоном у нього виник заздалегідь. Для цієї мети він перед тим, як прийти до токарні, де бачив раніше магнітофон, зайшов на ринок до ОСОБА_12 , якому повідомив, що хоче продати йому музичний центр і поцікавився його вартістю, що в судовому засіданні першої інстанції підтвердив і сам ОСОБА_12 .
До того ж потерпілий ОСОБА_10 в суді першої інстанції показав, що по приходу ОСОБА_8 та його знайомого він попросив їх покинути територію токарні, після чого ОСОБА_8 їх залишив, а знайомий обвинуваченого далі з ним розмовляв.
Як свідчить технічний запис судового засідання в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 ствердив, що обманув працівника токарні ОСОБА_11 , повідомивши йому, що забирає магнітофон в рахунок боргу ОСОБА_10 перед ним.
В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_10 заперечив те, що ОСОБА_8 мав вільний доступ до приміщення майстерні, і пояснив, що останній інколи заходив до своїх знайомих, які там працювали.
Про належність викраденого магнітофона саме потерпілому ОСОБА_10 показала в судовому засіданні і свідок ОСОБА_13 .
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вірно встановив фактичні обставини справи та дав правильну юридичну оцінку діям обвинуваченого.
Разом з тим, колегія суддів, взявши до уваги визнання ОСОБА_8 своєї вини та розкаяння у вчиненому, незначний грошовий розмір викраденого магнітофона, стан здоров`я, зокрема наявність очевидних вад мовлення, вважає за необхідне пом`якшити обвинуваченому покарання та призначити йому. покарання у мінімальній межі санкції, що передбачена ч.3 ст. 185 КК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 409 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задоволити частково.
Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити, пом`якшивши йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2