Справа № 461/293/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/171/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Львів Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2015 року, за участю

прокурора ОСОБА_7

апелянта ОСОБА_6

встановила:
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2015 року залишено без розгляду клопотання ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти.

В мотивах такої зазначено, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 перебуває на стадії судового розгляду в Апеляційному суді Львівської області. Запобіжний захід йому обрано тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу. При цьому ухвалою апеляційного суду від 26.01.2015 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про негайне звільнення ОСОБА_8 з-під варти відмовлено.

Оскільки кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, а не досудового розслідування, клопотання не підлягає до розгляду.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 29 січня 2015 року, та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію ухвали Галицького районного суду м.Львова від 29 січня 2015 року отримала лише 21 лютого 2015 року. У зв`язку з цим кінець строку на апеляційне оскарження припадає на 26 лютого 2015 року та був нею дотриманий.

Крім цього, в судове засідання захисників ніхто не викликав та такі докази щодо належного повідомлення про розгляд скарги саме 29 січня 2015 року до матеріалів справи суд не приєднав. У зв`язку з цим на оголошенні ухвали 29 січня 2015 року присутня не була, та не мала можливості надати додаткові докази по скарзі а також оскаржити зазначену ухвалу в апеляційному порядку у визначені законом строки.

Не погоджується з твердженням суду про те, що запобіжний захід ОСОБА_8 обрано до вступу вироку у законну силу, оскільки тримання під вартою без продовження строку можливо лише 60 днів.

Відповідно до ч.1 ст.203 КПК України, негайне припинення дії запобіжного заходу відбувається з наявності однієї із підстав, а саме: ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тримання під вартою ОСОБА_8 у Львівському слідчому ізоляторі, на думку апелянта, є незаконним оскільки вирок суду першої інстанції не набрав законної сили а термін дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 сплив 11 березня 2014 року.

ОСОБА_8 утримують у ЛСІ відповідно до вироку суду, який 14 лютого 2014 року продовжив строк тримання під вартою «до вступу вироку в законну силу». Сам вирок і його резолютивна частина в законну силу не вступили. При цьому не було зазначено строк тримання під вартою не більше ніж 60 днів. Таким чином обвинувачений перебуває під вартою незаконно з моменту проголошення вироку, вже 12 місяців. Жодного разу йому строк тримання під вартою не продовжували, мотивовану ухвалу про продовження строку на руки не вручали. А тому вважає, що ОСОБА_8 з 14 квітня 2014 року по сьогоднішній день перебуває у ЛСІ без правової підстави.
Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_7 про її безпідставність та залишення без зміни ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно положень ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Апелянт ОСОБА_6 отримала оскаржувану ухвалу 23 лютого 2015 року, що підтверджується інформацією реєстру відстеження посилок Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» по штрихкодовому ідентифікатору 718, та відправила апеляційну скаргу 26 лютого 2015 року. Таким чином колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущено.
Що ж до доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про їх безпідставність.
Як убачається з вивчених матеріалів провадження, вироком Сихівського районного суду м. Львова від 14 лютого 2014 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 119, ст. 138, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та засуджений до восьми років позбавлення волі.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому залишено до набрання вироком законної сили.
При цьому вирок, виходячи з положень ст. 532 КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано, а у разі її подання, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Проаналізувавши правові позиції сформульовані у рішеннях Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає, що зазначення у вироку суду терміну запобіжного заходу, а саме набрання вироком законної сили, тобто настання певної події, не суперечитиме п.74 рішення у справі «Харченко проти України». Відповідно до ч.1 ст.115 КПК України, строки обчислюються годинами, днями і місяцями та можуть визначатися вказівкою на подію, що має місце в даному випадку.
Таким чином утримання ОСОБА_8 під вартою під час розгляду справи апеляційним судом, без прийняття рішення про продовження строку тримання під вартою, не порушує його прав.
Крім цього суд першої інстанції вірно зазначив в ухвалі про те, що клопотання ОСОБА_6 до слідчого судді не підлягає розгляду, оскільки питання про зміну запобіжного заходу під час судового розгляду може вирішити лише суд, який розглядає провадження. Так ухвалою апеляційного суду від 26.01.2015 року таке питання вирішувалося і було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про негайне звільнення ОСОБА_8 з-під варти.
Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для зміни або скасування такої не має.

Мотиви наведені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому апеляційна скарга ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 29 січня 2015 року, про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4