Справа №1-386/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 01
червня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області
під

головуванням
судді Каліновської
B.C.

за участі
секретаря Лунь О.В.

прокурора ПокидюкаВ.М.

захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

законних представників ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_8

законного представника неповнолітнього потерпілого

ОСОБА_9

представника цивільного відповідача
ОСОБА_10

розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальну

справу про обвинувачення
неповнолітніх:

- ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уроженця
м. Луцька, гр. України, неодруженого, освіта неповна

середня,
учня ЗОШ с Забороль
Луцького району, працює в ПП.

„
Амістад" менеджером відділу нерухомості, несудимого,

мешканця
АДРЕСА_1,-

- у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, -

- ОСОБА_12,ІНФОРМАЦІЯ_2

року народження, уродженця м. Луцька, українця, гр. України,

освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, учня

Луцької вечірньої школи, несудимого, мешканця АДРЕСА_2,-

у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.
186 ч.2, 187 ч.2 КК України,-

- ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3

народження, уродженця м. Луцька, гр. України, освіта неповна

середня, неодруженого, учня ЗОШ № 3 м. Луцька, несудимого,

мешканця АДРЕСА_3,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187

ч. 2 КК України,
-

встановив:

ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
ОСОБА_13, переслідуючи корисливу зацікавленість, за попереднім зговором між
собою, 01 січня 2007 року, приблизно в 05 год.,
знаходячись на території меморіалу „ Слави", що по пр. Перемоги в м.
Луцьку, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, застосувавши насильство, що
є небезпечним для здоров"я гр. ОСОБА_7 і виразилось в нанесенні ударів
пляшками з-під шампанського по голові та тілу потерпілого, чим спричинили йому
середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою довготривалого розладу
здоров'я і таким чином, подолавши опір потерпілого, відкрито викрали в нього
мобільний телефон „ Нокіа -6020", вартістю 649 грн., з сім-карткою
оператора „ Діджус", вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились гроші в
сумі 14 грн., шкіряну кобуру, в якій знаходився телефон, вартістю 35 грн., а
всього спричинили матеріальну шкоду потерпілому на суму 728 грн.

Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
переслідуючи корисливу зацікавленість, за попереднім зговором між собою, 12
січня 2007 року, приблизно в 18 год.,
знаходячись на території школи-гімназії АДРЕСА_4, шляхом застосування
насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров"я неповнолітнього гр.
ОСОБА_8, що виразилось в нанесенні ОСОБА_12 удару кулаком в обличчя
потерпілого, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження , відкрито викрали в
нього мобільний телефон „ Соні Еріксон К 750і", вартістю 1400 грн., з
сім-карткою „ ЮМС", вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходились гроші в
сумі 15 грн., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму
1465 грн.

В судовому засіданні підсудні свою вину у вчиненому визнали: ОСОБА_11-
повністю, ОСОБА_13- частково, ОСОБА_12-
не визнав.

Вина підсудних в інкримінованих їм діяннях підтверджується повністю
зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

1) По епізоду
нападу на потерпілого ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що вночі 1 січня 2007 року по території
меморіалу „ Слави" йшов додому і розмовляв по телефону. Відчув, що хтось
за ним біжить. Він заховав телефон в кобуру, що висіла на поясі. Тут же отримав
удар по голові ззаду. Замітив обриси нападників під ліхтарем; їх було троє. Він
побіг, але підсковзнувшись, впав і тут же йому були нанесені неодноразово удари
в область голови, по тілу твердим предметом. Били з різних сторін, часто,
допускає, що били троє чоловік. Всі троє стояли біля нього навколо. Хтось його
обшукував, а хтось зірвав кобуру з мобільним телефоном „ Нокіа", вважає,
що це був ОСОБА_12, враховуючи його високий зріст. Нападники перебували з двох
сторін і напроти нього. Після чого хтось сказав „ досить бити" і він бачив
одного хлопця, який втікав від нього, інших не бачив, куди поділись. Він не
бачив чітко нападників, оскільки від ударів було дуже закривавлене обличчя. В
результаті побоїв йому було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Лікувався стаціонарно. Підсудний ОСОБА_11 йому шкоду добровільно відшкодував.
Ніяких претензій до нього не має.

Підсудний ОСОБА_11 показав, що в новорічну ніч він з ОСОБА_12 та ОСОБА_13
пили „Шампанське". Вночі ідучи до меморіалу „ Слави" попереду бачив,
тоді незнайомого потерпілого ОСОБА_7 Піднявшись по сходах на меморіал, за
потерпілим побігли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ОСОБА_12 ззаду наніс по голові
потерпілого удар пляшкою з-під „ шампанського". Він зрозумів, що ОСОБА_12
і ОСОБА_13 мають намір пограбувати потерпілого. Він, погодившись з цим, побіг
за ними. Бачив, як потерпілий побіг від них, а через метрів 20 послизнувшись,
впав. Його били бутилкою по голові. Забрали телефон потерпілого. Він не вчиняв
ніяких дій, щоб припинити пограбування, вдарив лежачого потерпілого ногою. На
наступний день за пропозицією ОСОБА_12 продав з ним викрадений телефон
візуально знайомому ОСОБА_14 , за що ОСОБА_12 дав йому 65 чи 75 грн. Дані
покази аналогічні показам підсудного ОСОБА_11 в стадії досудового слідства,
зокрема, зафіксовані протоколом відтворення обстановки і обставин події ( а.с.
57-61).

Підсудний ОСОБА_12 показав, що після розпиття спиртного, перебуваючи на
території меморіалу „ Слави" з ОСОБА_13 та ОСОБА_11, останній сказав „ іду
бити дядька", вийняв пляшку з мусорного
баку, побіг за потерпілим, вони
побігли за ним.
Бачив як ОСОБА_11
бив лежачого

потерпілого по голові пляшкою, а ОСОБА_13 засунув руку в кишеню
потерпілого. Він відтягнув ОСОБА_11 від потерпілого і сказав ОСОБА_13, щоб
припинив свої дії. Після чого, він з ОСОБА_13 пішли до маршрутки.

На наступний день за пропозицією ОСОБА_11 він продав з ним викрадений
телефон і останній дав йому 70 грн.

Підсудний ОСОБА_13 дав аналогічні з ОСОБА_12 покази про обставини події.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 підтвердили факт продажі підсудними,
викраденого в потерпілого ОСОБА_7 мобільного телефону. Крім того, свідок
ОСОБА_15 показала, що купила даний телефон через ОСОБА_14 а продала своєму
знайомому ОСОБА_16 ОСОБА_14 показав, що запропонував купити телефон ОСОБА_12 і
ОСОБА_11 При цьому телефон передав йому ОСОБА_12 і гроші він передав саме
останньому.

Свідок ОСОБА_17 показав, що ОСОБА_11 вранці після Нового 2007 року
розповідав, що забрали телефон в хлопця, напали на нього троє. При цьому бачив
в ОСОБА_11 мобільний телефон „ Нокіа".

Вина підсудних по даному епізоду підтверджується і іншими доказами по
справі, зокрема:

·
протоколами огляду місця події ( а.с. 5, 6-10), а саме,
прилеглої території „ Меморіалу Слави", де було здійснено розбійний напад
на потерпілого ОСОБА_7, під час якого було виявлено та вилучено плями бурого
кольору, схожі на кров та пляшку з -під шампанського „ Советское" з слідами бурого
кольору, схожими на кров;

·
довідкою Луцької міської клінічної лікарні ( а.с. 12),
згідно якої потерпілий ОСОБА_7 дійсно звертався 1 січня 2007 року в Луцьку
міську клінічну лікарню;

·
довідкою про вартість мобільного телефону „
Нокіа-6020" (а.с. 13)

·
протоколом вилучення в гр. ОСОБА_16 мобільного
телефону „ Нокіа 6020", належного потерпілому ОСОБА_7 та яким незаконно
заволоділи підсудні під час розбійного нападу на останнього.

протоколом огляду в якості речових доказів пляшки з-під
шампанського „ Советское",
вилученої - під-час огляду місця події та мобільного телефону „ Нокіа
6020", вилученого в гр. ОСОБА_16 і належного потерпілому ОСОБА_7( а.с. 201)

- висновком судово-
медичної експертизи (а.с.
210-

212), згідно
якого потерпілому ОСОБА_7

спричинені
середньої тяжкості тілесні ушкодження
за

ознакою
довготривалого розладу здоров"я. 2)
По епізоду відкритого
викрадення мобільного телефону, належного потерпілому ОСОБА_8

Потерпілий ОСОБА_8
пояснив, що зустрівши на вулиці підсудного ОСОБА_11 і ОСОБА_12, спочатку
показав, належний йому мобільний телефон „ Соні Еріксон" ОСОБА_11 на його
прохання, а потім цей телефон в нього забрав ОСОБА_12, щоб подивитись.
На його прохання повернути телефон ОСОБА_12 наніс йому удар кулаком в обличчя.
Після чого вони від нього пішли.

Пояснення потерпілого про обставини події об'єктивно
підтверджуються доказами по справі.

Підсудний ОСОБА_11 показав, що попросив телефон в
ОСОБА_8, на що останній показав йому телефон. Потім ОСОБА_12 взяв телефон в
ОСОБА_8, ,який заховав в кишеню. При цьому між собою вони домовились не
повертати телефон потерпілому. На прохання ОСОБА_8 віддати телефон ОСОБА_12
наніс потерпілому удар по обличчю кулаком. На наступний день в ОСОБА_12 він
поміняв свій телефон „ Самсунг" на викрадений з ОСОБА_12 в потерпілого „
Соні-Еріксон", який в послідуючому забрав в нього ОСОБА_18

Підсудний ОСОБА_12 показав, що дійсно зустрівши з
ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_8 на вулиці, ОСОБА_11 попросив в останнього його
телефон, який потім на прохання потерпілого не повернув, а наніс йому удар
кулаком в обличчя.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19 показав, що він перебуваючи
з потерпілим ОСОБА_8 на вулиці, бачив, як один з двох незнайомих хлопців, які
підійшли до них, забрав в потерпілого мобільний телефон, на прохання останнього
не повернув його. Хтось з цих хлопців у відповідь вдарив потерпілого рукою по
губі, в обличчя.

Свідок ОСОБА_18 ствердив, що дійсно ОСОБА_11 дав йому в
заставу під 200 грн. мобільний телефон „ Соні Еріксон". Оскільки ОСОБА_11
йому борг не повернув у визначений період, то він даний телефон продав.

Вина підсудних по даному епізоду підтверджується і іншими
доказами по справі, зокрема:

·
протоколами
пред'явлення осіб
для впізнання, під час яких потерпілий ОСОБА_8 вказав
на підсудних ОСОБА_11 ( а.с. 125-128), ОСОБА_12 (а.с. 130-134), як на осіб, які
його пограбували

·
висновком судово- медичної експертизи (а.с. 262-263),
згідно якого потерпілому ОСОБА_8 спричинені легкі тілесні ушкодження, а саме,
крововиливи на губі.

Суд не бере до уваги покази
підсудних:

1) по епізоду нападу на потерпілого ОСОБА_7

_ ОСОБА_12
і ОСОБА_13 про те: що попереднього зговору про напад на потерпілого з метою
заволодіння його майном не було; вони не наносили потерпілому побої;

·
ОСОБА_12 про те, що не забирав в потерпілого телефон і не
отримував за реалізацію даного телефону гроші;

·
ОСОБА_13 про те, що не бачив, як били потерпілого,
забирали телефон; грошей від реалізації телефону не отримував;

·
Свідка ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_11 розповідав, що саме
він спричиняв побої потерпілому пляшкою по голові, сів на нього і почав бити;

2) по епізоду
пограбування потерпілого ОСОБА_8

покази підсудного ОСОБА_12 про те, що не було

попереднього зговору з ОСОБА_11 про викрадення

телефону в потерпілого, він не наносив йому побої і не

забирав телефон, -

оскільки вони спростовуються вищезазначеними доказами по справі.

Крім того, підсудні ОСОБА_13 і ОСОБА_12, як в судовому
засіданні, так і в стадії досудового слідства давали протирічиві покази,
змінювали їх, зокрема, ОСОБА_13 ствердив в судовому засіданні і при відтворенні
обстановки та обставин події ( а.с. 66), що коли він вибіг на територію
меморіалу і побачив лежачого потерпілого, заліз рукою в його кишеню, нікого з
його друзів не було і він не бачив, як забирали телефон в потерпілого і його
били, а ОСОБА_12 в стадії
досудового слідства при допиті і проведенні очної ставки з ОСОБА_13 ( а.с. 56,
73) показав, що він відтягував ОСОБА_11 від потерпілого, коли прибіг ОСОБА_13 і
заліз рукою в кишеню потерпілого, а в судовому засіданні показав , що в
протоколах дані його
пояснення стосовно ОСОБА_13

відображені
неправильно, а потім ствердив, що ОСОБА_13 говорить неправду стосовно того, що
нікого не було біля потерпілого, як він прибіг, хоч в судовому засіданні обидва
заявили: ОСОБА_13, що ОСОБА_12 дає правдиві покази, а в подальшому, що ОСОБА_12
частково каже правду, а ОСОБА_12,
що ОСОБА_13 говорить правду. В стадії досудового слідства ( а.с. 221-222)
ОСОБА_13 показав, що написав явку з повинною ( а.с. 35) власноручно і
добровільно, без будь-якого тиску, про те, що до потерпілого підійшли ОСОБА_11
і ОСОБА_12, потім він. Він заліз рукою в кишеню потерпілого, але нічого не
взяв, бо там нічого не було. Коли хлопці його наздогнали, то хтось сказав, що
забрали телефон в потерпілого. На наступний день він взяв від ОСОБА_12 80 грн.
за реалізований викрадений телефон. В подальшому при даному допиті і в судовому
засіданні відмовився від цих показів і пояснив, що в кишеню він засунув руку,
щоб знайти документи потерпілого з метою викликати „ швидку допомогу", а
також в подальшому в судовому засіданні не зміг пояснити чому він обшукував
кишені потерпілого та пояснив, що „не думав, що роблю". ОСОБА_12 в стадії
досудового слідства ( а.с. 56) показав, що він отримав від ОСОБА_11 75 грн. за
реалізований і викрадений в ОСОБА_7 телефон, а в судовому засіданні ствердив,
що взяв гроші в ОСОБА_11, але не від реалізації цього телефону і не зміг
пояснити за що гроші взяв.

Підсудний ОСОБА_11 показав, що в ході проведення
досудового слідства ОСОБА_12 погрожував йому за те, що він дав свідчення про
обставини події, зазначивши його прізвище. Свідок ОСОБА_20, будучи очевидцем
даної події, підтвердила вищезазначений факт.

Свідок ОСОБА_17 в стадії досудового слідства ( а.с. 174)
також не давав покази про те, що йому відомо, що саме ОСОБА_11 бив по голові
потерпілого пляшкою.

Тому покази підсудних ОСОБА_13, ОСОБА_12, свідка ОСОБА_17
суд оцінює критично і бере до уваги ті покази, які підтверджуються
вищезазначеними доказами по справі, а саме, що всі троє підсудних напали на
потерпілого ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном, побили, обшукали, забрали
мобільний телефон, який продали, а гроші від реалізації поділили, а також
ОСОБА_12 і ОСОБА_11 відкрито викрали мобільний телефон в потерпілого ОСОБА_8,
спричинивши йому тілесні ушкодження. Попередній зговір

підсудних по обох
епізодах підтверджується

послідовними і злагодженими їх діями на вчинення нападів на потерпілих
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також показами підсудного ОСОБА_11

Покази підсудних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що вони
підписували протоколи в стадії досудового слідства не читаючи їх, свідка ОСОБА_17
про те, що при допиті його в стадії досудового слідства він не пам'ятав всіх
обставин , а в судовому засіданні згадав,- суд вважає надуманими і до уваги не
бере.

На думку суду підсудні ОСОБА_12 і ОСОБА_13 дали
вищезазначені покази з метою уникнути відповідальності за вчинене, а свідок
ОСОБА_17, щоб допомогти їм в цьому, з врахуванням дружніх стосунків.

З обвинувачення по епізоду потерпілого ОСОБА_7 слід
виключити таку кваліфікуючу ознаку, як спричинення підсудними тілесних
ушкоджень небезпечних для життя останнього, оскільки дана обставина суперечить
доказам по справі, а саме, висновку судово-медичної експертизи ( а.с. 210-212),
а інших доказів не добуто і така можливість вичерпана.

Оцінюючи всі зібрані і досліджені по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку, що підсудні ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 вчинили
злочин, передбачений ст. 187 ч.2 КК України, оскільки вони умисно напали з
метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, що є небезпечним
для здоров"я особи, що зазнала такого нападу, за попередньою змовою групою
осіб.

Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили злочин,
передбачений ст. 186 ч.2 КК України, оскільки вони умисно відкрито викрали чуже
майно, із застосуванням насильства , яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, повторно, за попереднім зговором групою осіб.

Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, те,
що злочини відносяться до категорії тяжких та особи підсудних, зокрема
незадовільнений стан здоров"я ОСОБА_12.

Обтяжуючою вину підсудних обставиною в справі є вчинення
ними злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Приймаючи до уваги, що підсудні ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 вперше
притягуються до кримінальної відповідальності, вчинили злочин, будучи неповнолітніми
та є неповнолітніми, ОСОБА_13 навчається, задовільно

характеризується, а ОСОБА_11,
крім того, працює і навчається, позитивно характеризується, щиро розкаявся
у вчиненому, збитки ним добровільно повністю відшкодовані , потерпілі до нього
не мають ніяких претензій і просять його суворо не карати, що істотно знижує
ступінь суспільної небезпеки вчиненого і їх, як осіб, тому стосовно них можливо
застосувати ст. 69 КК і призначити покарання нижче нижчої межі, передбаченої
санкціями статтей КК України, за якими вони притягуються до кримінальної
відповідальності, а саме, стосовно ОСОБА_11 і ОСОБА_13 - позбавлення волі без
конфіскації майна у відповідності із ст. 98 КК України, із застосуванням ст.ст.
75, 104 КК України - звільнення від покарання з випробуванням і виконанням
певних обов'язків згідно ст. 76 КК України, оскільки суд приходить до висновку,
що їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а
стосовно ОСОБА_12, з
врахуванням його негативної характеристики за місцем навчання, того, що він не
працює, оскільки документальне підтвердження цього відсутнє і не відвідує
навчання в школі без поважних причин, що підтверджується характеристикою ( а.с.
281), вчинив неодноразово тяжкі злочини, думку потерпілого ОСОБА_7, який просить
його суворо покарати - позбавлення волі, без конфіскації, належного йому майна,
враховуючи його неповнолітній вік

Речові докази згідно ст. 81 КПК України: мобільний
телефон " Нокіа 6020" залишити за належністю володільцю -потерпілому
ОСОБА_7, а пляшку з-під шампанського „ Советское",-
як знаряддя вчинення злочину,- знищити.

В судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 і його законний
представник відмовились від позову про стягнення матеріальних збитків і
відшкодування моральної шкоди стосовно підсудного ОСОБА_11 і його законного
представника і суд дані відмови прийняв.

Цивільні позови, згідно ст. 1166, 23, 1167 ЦК України і ст.328
КПК України слід задовольнити. Стягнути:

- з ОСОБА_12, ОСОБА_13 і ОСОБА_11 в користь Волинської
обласної ради за позовом прокурора м. Луцька по 614 грн. ( вартість лікування
потерпілого ОСОБА_7;

з ОСОБА_12 і
ОСОБА_13 в користь потерпілого ОСОБА_7 по 29 грн. 50
коп. матеріальних

збитків ( вартість
викраденого майна за мінусом

повернутого
телефону та відшкодованої ОСОБА_11 його частини); в решті позову в цій частині
відмовити в зв'язку з відсутністю документального підтвердження;

з ОСОБА_12 в користь ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_8 733 грн. матеріальних збитків( вартість викраденого майна
за мінусом відшкодованої ОСОБА_11 його частини).

Крім того, враховуючи вимоги розумності та справедливості
, всі обставини справи, матеріальне становище підсудних стягнути у
відшкодування моральної шкоди в користь потерпілого ОСОБА_7 з ОСОБА_12- 3500
грн., ОСОБА_13 - 3000 грн., а також з ОСОБА_12 в користь ОСОБА_9 в інтересах
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 -2000 грн., оскільки на думку суду ,
підсудні своїми неправомірними діями спричинили потерпілим певні моральні
страждання, які заключаються, зокрема, в психологічному стресі, фізичному болі,
порушенні життєвих зв'язків.

В решті
задоволення позовів в цій частині відмовити.

Судові витрати
покласти на підсудних.

В разі недостатності доходів в неповнолітніх ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 всі стягнення покласти на їх законних представників
відповідно - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд,-

Засудив: ОСОБА_11 визнати винним
у вчиненні злочинів , передбачених
ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

·
за ст. 186 ч.2 КК України із застуванням ст. 69 КК
України 2 (два) роки позбавлення волі;

·
за ст. 187 ч.2 КК України із застуванням ст. 69 КК
України - 4 ( чотири) роки позбавлення волі без конфіскації належного йому на
праві приватної власності майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування
визначити - 4 (чотири) роки позбавлення волі без конфіскації належного йому на
праві приватної власності майна. ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 187 ч.2 КК України та призначити йому покарання із
застуванням ст. 69 КК України -

4 (
чотири) роки позбавлення волі без конфіскації
належного йому на праві приватної власності майна.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити
засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_13 від відбуття призначеного їм за даним вироком
покарання, якщо ОСОБА_13 протягом двох років, а ОСОБА_11 протягом 1 ( одного)
року не вчинять нового злочину і виконають покладені на них згідно ст. 76 КК
України обов'язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну
місця навчання, роботи, проживання; періодично з'являтись для реєстрації в
зазначені органи.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочинів ,
передбачених ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

·
за ст. 186 ч.2 КК України - 4 ( чотири) роки позбавлення
волі;

·
за ст. 187 ч.2 КК України із застуванням ст. 69 КК
України - 5 ( п'ять) років позбавлення волі без конфіскації належного йому на
праві приватної власності майна.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно до відбування визначити - 5 ( п'ять)
років позбавлення волі без конфіскації належного йому на праві приватної
власності майна. Запобіжні заходи засудженим до набрання вироком законної сили:
ОСОБА_11 та ОСОБА_13 залишити попередній -підписку про невиїзд, а ОСОБА_12
змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту із
залу суду.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_12 рахувати з
01 червня 2007 року, зарахувавши в зазначений термін період його затримання і
перебування під вартою з 24 січня по 02 лютого 2007 року включно.

Речові докази: мобільний телефон " Нокіа 6020" залишити за
належністю володільцю - потерпілому ОСОБА_7, а пляшку з-під шампанського „
Советское",- як знаряддя вчинення злочину,- знищити.

Цивільні позови задовольнити. Стягнути, з ОСОБА_12, ОСОБА_13 і ОСОБА_11 в
користь Волинської обласної ради за позовом прокурора м. Луцька по 614 (
шістсот чотирнадцять) грн. з кожного; в користь потерпілого ОСОБА_7: з ОСОБА_12
і ОСОБА_13 по 29 ( двадцять девять)
грн. 50 коп.
матеріальних збитків з
кожного та з

ОСОБА_12- 3500 ( три тисячі п'ятсот)
грн., а з ОСОБА_13 - 3000 ( три тисячі) грн. у відшкодування моральної шкоди.
Крім того, стягнути з ОСОБА_12 в користь ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_8 733 ( сімсот тридцять три) грн. матеріальних збитків та
2000 ( дві тисячі) грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 по 32 ( тридцять дві) грн. з
кожного судових витрат за проведення дактилоскопічної експертизи.

В разі недостатності доходів в неповнолітніх ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 всі
стягнення покласти на їх законних представників відповідно - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі апеляції через Луцький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим ОСОБА_12
в зазначений термін з дня отримання копії вироку