Справа № 682/1081/15-к
Провадження № 1-кп/682/51/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015 року року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 13 березня 2015 року, за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого

вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт терміном 150 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 28 листопада 2014 року вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт терміном 150 годин, до рішення суду поставився зневажливо, що виразилося в невиконанні покладених на нього обов`язків, порушенні порядку і умов відбування покарання, невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Так, 13 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 був поставлений на облік в КВІ Славутського МРП та 02 лютого 2015 року ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_4 зобов`язувався сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт.

Крім того, 02 лютого 2015 року обвинуваченому ОСОБА_4 була оголошена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, за якою він повинен був з`являтися в перший понеділок кожного місяця.

Для відпрацювання громадських робіт обвинувачений ОСОБА_4 був направлений до КП «Славутське ЖКО» для початку відпрацювання з 05 лютого 2015 року.

05 лютого 2015 року до КВІ Славутського МРП надійшла довідки з КП «Славутське ЖКО», за даними якої ОСОБА_4 не вийшов на відпрацювання покарання у виді громадських робіт.

09 лютого 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 надавав пояснення з приводу невиходу на відпрацювання громадських робіт, проте, причину пояснити не зміг. Того ж дня його було попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання.

12 лютого 2015 року до КВІ Славутського МРП повторно надійшла довідка з КП «Славутське ЖКО», за даними якої ОСОБА_4 не вийшов на відпрацювання покарання у виді громадських робіт з 11 лютого 2015 року, не повідомивши про причини своєї відсутності.

05 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 повторно надавав пояснення з приводу невиходу на відпрацювання громадських робіт, проте, причину пояснити не зміг. Того ж дня його було попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання.

11 березня 2015 року до КВІ Славутського МРП повторно надійшла довідка з КП «Славутське ЖКО», за даними якої ОСОБА_4 не вийшов на відпрацювання покарання у виді громадських робіт 10 та 11 березня 2015 року, не повідомивши про причини своєї відсутності.

Таким чином, станом на 31 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 з призначеного йому покарання у виді громадських робіт терміном 150 годин, відпрацював лише 4 години.

Дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 , не бажаючи стати на шлях виправлення та перевиховання, не маючи наміру виконувати у вільний від роботи час безоплатні суспільно-корисні роботи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого злочинного діяння, передбачаючи її настання, умисно, без поважних на те причин, не відбув призначене йому судом покарання у виді громадських робіт, чим посягнув на інтереси правосуддя в частині виконання покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

07 квітня 2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину на таких умовах:

обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вищезазначеному діянні;

сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком два місяці. А також погодили врахувати невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року, на підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України, частково приєднавши покарання у виді арешту строком 15 днів, призначивши остаточне покарання у виді арешту строком 2 місяці 15 днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином невеликої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості можливо затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді арешту.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, від 07 квітня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000146 від 13 березня 2015 року, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді арешту строком 2 місяці.

На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року і за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді арешту на строк 2 місяці 15 днів.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не змінювати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1