Справа №10-229Головуючий у І інстанції
КатегоріяДоповідач у 2 інстанції Габрієль
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2011 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Ігнатюка О.В.

суддів Габрієля В.О., Шроля В.Р.

з участю прокурора Мезенова Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2, на постанову Баришівського районного суду Київської області від 11 вересня 2011 року, якою обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українцю, громадянину України, уродженцю та жителю м. Березань 2 АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючому начальником оперативного відділу Березанської виправної колонії № 95, одруженому, раніше не судимому,

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

За матеріалами справи ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 29 серпня 2011 року близько 22.00 год. працівники Березанської виправної колонії УДД України з ПВП в м. Києві та Київській області (№ 95): начальник оперативного відділу ОСОБА_2, разом зі старшим оперуповноваженим оперативного відділу ОСОБА_3, оперуповноваженими оперативного відділу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у звязку з отриманням оперативної інформації про спробу передачі невідомими особами на територію Березанської ВК № 95 за адресою: Київська область, м. Березань - 2, вул. Поштова, 1, маючи при собі спецзасоби, де створили засідку з метою виявлення та затримання ймовірних правопорушників.

Того ж дня, приблизно о 23.00 год., ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, перебуваючи поблизу території Березанської виправної колонії № 95 ДПтС УДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, що знаходиться за межами охоронювальної зони за адресою: м. Березань 2, вул. Поштова 1, під час затримання мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 (вул. Петра Григоренка 11 А, кВ. 117) ОСОБА_7, яким здійснено спробу передати на територію Березанської ВК № 95 заборонену в обігу речовину, на ґрунті особистої неприязні, викликаної діями останнього, з метою його вбивства, заздалегідь не домовляючись, але діючи спільно та узгоджено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7О, умисно завдавали удари руками та ногами в життєво важливі органи, в результаті чого нанесли останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних крововиливів в мякі тканини різних ділянок тіла, закритої травми грудної клітини, а саме переломи 8 та 9 ребер з права, забійної рани волосяної частини голови, від яких він помер на місці скоєння злочину.

Після скоєння вбивства, 30 серпня 2011 року, близько 00.00 год., з метою приховування слідів скоєного ними злочину, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, поклали тіло ОСОБА_7 на ковдру та помістили його до багажного відділення автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5 та вивезли до лісового насадження, яке знаходиться неподалік від с. Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області, де за допомогою лопат, попередньо заготовлених для цього, викопали яму та сховали тіло ОСОБА_7 прикидавши тіло ґрунтом.

Наступного дня 30 серпня 2011 року близько 10.00 годин, з метою приховування слідів скоєння злочину ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_5, зібравши одяг, взуття, в якій вони були одягнені на час скоєння злочину та ковдру, в якій ними було загорнуто тіло ОСОБА_7, придбали в одному із магазинів пляшку займистої речовини Уайт-спиритута знаходячись в м. Березань Київської області, знищили дані речі шляхом спалювання.

08.09.2011 року слідчим СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 09 вересня 2011 року о 03 год. 15 хв. був затриманий в порядку ст. 115 КПК України і утримується в ІТТ Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 11.09.2011 року задоволено подання старшого слідчого СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

14 вересня 2011 року постановою слідчого в ОВС прокуратури Київської області ОСОБА_2 притягнуто як обвинуваченого та предявлено йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В апеляції захисник ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 просить постанову Баришівського районного суду від 11.09.2011 року про обрання ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції мотивував своє рішення, лише тим, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 3 роки. При цьому судом не було враховано, покази ОСОБА_2, характеризуючи дані на останнього, а саме: наявність постійного місця проживання, позитивної характеристики, відсутність судимості, наявність на утримання малолітньої дитини. Вважає, що суд в постанові не навів будь-якої мотивації на користь того, що обвинувачений, може ухилятися від слідства й суду чи від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність і що застосування більш мяких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може не забезпечити його належну процесуальну поведінку. Зазначає, що районний суд не врахував, що в розпорядженні слідчого, та матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про насильницький характер смерті потерпілого ОСОБА_7, а також свідчили про склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вказує, що відсутність в справі даних судово-медичного дослідження трупа потерпілого взагалі виключає можливість порушення кримінальної справи щодо конкретної особи за буд-якою статтею, що передбачає відповідальність за злочин проти особи.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Згідно ст.150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Даний злочин згідно ст.12 КК України є особливо тяжким.

Згідно ст.155 КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Задовольняючи подання старшого слідчого про обрання щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд вірно врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2, обставини вчинення злочину (скоєння умисного вбивства та приховування слідів скоєного ним злочину), та обґрунтовано дійшов висновку, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може ухилятися від явки в органи досудового слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі, впливати на свідків і схиляти їх до дачі неправдивих показань, знищувати докази з метою завадити встановленню істини у справі та можливого закінчення досудового слідства.

Таким чином, постанова про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_2 відповідає вимогам ст.ст. 148-150 та 155 КПК України і підстав для її скасування та обрання щодо обвинуваченого іншого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 165-2, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову Баришівського районного суду Київської області від 11 вересня 2011 року про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_2, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, без змін.

Головуючий:

Судді: