АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/106/15 Справа № 183/5718/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 за обвинуваченням

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

Встановила:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року суд повернув прокурору обвинувальний акт, яким ОСОБА_6 обвинувачується за ч.3 ст.407 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не погоджуючись з судовим рішенням, порушує питання про його скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт, оскільки, на його думку, процесуальний документ складений у відповідності з вимогами ст.291 КПК України. Зокрема, стверджував, що наявність в матеріалах кримінального провадження суперечливих відомостей щодо місця перебування обвинуваченого не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Зазначив, що суд не вжив заходів для забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання.

Вказаною ухвалою суд повернув прокурору обвинувальний акт на тій підставі, що в порушення вимог ст.291 КПК України в обвинувальному акті відсутні достовірні відомості щодо місця перебування обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги і просив зазначену ухвалу суду щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо зазначений процесуальний документ не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема, якщо обвинувальний акт не містить відомості щодо місця проживання обвинуваченого.

У цьому провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що суд ухвалив судове рішення з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, як про це зазначається в апеляційній скарзі прокурора.

З огляду на матеріали кримінального провадження прокурор передав до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , з якого убачається, що сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а фактично проживає в АДРЕСА_2 . Згідно матеріалів провадження запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Усупереч доводам у скарзі прокурора суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, правильно вказав, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, згідно з якими обвинувальний акт має містити і такі дані як анкетні відомості обвинуваченого: прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, а також місце проживання або перебування. Оскільки обвинувальний акт складається слідчим і затверджується прокурором, то й обов`язок надання достовірних відомостей щодо місця проживання або перебування обвинуваченого покладається саме на слідчого та прокурора.

Однак, як убачається з матеріалів провадження, при переданні обвинувального акту щодо ОСОБА_6 до суду органи досудового розслідування вказали недостовірні відомості відносно даних про його особу, про що свідчать матеріали щодо забезпечення явки обвинуваченого в підготовче судове засідання.

Так, у зв`язку з неприбуттям ОСОБА_6 у судове засідання суд відповідно до вимог ст.323 КПК України неодноразово вживав заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду, однак згідно повідомлень Криничанського районного відділу і Дніпровського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області, а також повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаними органом досудового розслідування в обвинувальному акті адресами ОСОБА_6 не проживає на протязі значного терміну (а.с.10-15,19-25,38).

Та обставина, що в обвинувальному акті зазначено номер мобільного телефону, який нібито належить ОСОБА_6 , не свідчить про те, що складений прокурором обвинувальний акт в частині, де йдеться про анкетні відомості обвинуваченого, відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Наведеними доказами, яким суд дав належну оцінку в ухвалі, спростовуються твердження в апеляційній скарзі прокурора про те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального закону і що саме суд повинен був вжити заходів щодо забезпечення явки ОСОБА_6 в судове засідання шляхом застосування приводу, накладення штрафу, обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою і навіть оголошення розшуку обвинуваченого.

З цих підстав не відповідають матеріалам провадження і доводи прокурора про те, що ОСОБА_6 ухилився від суду вже після направлення обвинувального акта до суду, оскільки такі заяви не відповідають матеріалам кримінального провадження, що надані суду.

Виходячи з наведеного суд дійшов вмотивованого висновку про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_6 вимогам ст.291 КПК України, тому таке рішення суду є законним і обгрунтованим. З цих підстав доводи в апеляційній скарзі прокурора про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 містить усі відомості, передбачені зазначеним процесуальним законом, є необгрунтованими.

Отже, при перевірці матеріалів кримінального провадження колегія суддів не виявила передбачених ст.409 КПК України підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку і, відповідно, не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404,407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення, а ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо ОСОБА_6 від 25 листопада 2014 року без зміни.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4