Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
25 червня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження №0000763 від 28.08.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тараканів Дубенського району Рівненської області, громадянина України, середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , судимого:

· 25 травня 2007 року Дубенським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.3, 27 ч.5, 185 ч.3, 70, 69 КК України на 1 рік 21 день позбавлення волі (по фактичному відбуттю покарання);

· 31 жовтня 2008 року Дубенським міськрайонним судом за ст.185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

· 1 липня 2010 року Дубенським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

· 9 квітня 2014 року Дубенським міськрайонним судом за ст.185 ч.2, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року визнано винним та призначено покарання:

· ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

· ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі;

· ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі;

· ч.1 ст.309 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання за сукупністю злочинів 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, шляхом часткового складання, приєднано покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 квітня 2014 року та призначено покарання за сукупністю вироків 4 роки 9 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого 24 липня 2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ст.185 ч.3,75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року визнано винним та призначено покарання:

· ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

· ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю злочинів 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, шляхом часткового складання, приєднано покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 липня 2014 року та призначено покарання за сукупністю вироків 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду, 11 липня 2014 року, приблизно в 17 годині, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав належне ОСОБА_9 майно на загальну суму 1 320 грн. 39 коп.; також викрав мобільний телефон марки "Samsung Е1200М", вартістю 225 грн. який належав ОСОБА_10 чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

14 серпня 2014 року, приблизно о 1-й годині ночі, по вул.Залізничній в м.Дубно, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_5 наніс удар кулаком в спину ОСОБА_11 , при цьому, збивши його з ніг на землю. ОСОБА_5 , застосувавши до ОСОБА_11 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні ударів ногами в різні частини тіла і мають ознаки легких тілесних ушкоджень, відкрито викрав з кишені одягу останнього та заволодів майном на загальну суму 895 грн. 10 коп.

15 серпня 2014 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 приблизно о 11 годині прийшли в господарство ОСОБА_12 , проникли в приміщення літньої кухні, яке знаходиться по АДРЕСА_4 , звідки викрали чавунну ванну вартістю 434 грн. 72 коп., яка належала останній, чим завдали їй матеріальну шкоду на вказану суму.

На початку серпня 2014 року, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік відстійників цукрового заводу, які знаходяться поблизу с.Злинець Дубенського району, виявив самонавіянні дикоростучі рослини коноплі. Маючи умисел на незаконне виробництво, виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи всупереч вимогам ст.ст.6,12 Закону України від 15 лютого 1995 року "про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та ст.12 Закону України від 15 лютого 1995 року "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", шляхом відокремлення верхівок та листя від стовбура рослини коноплі, незаконно виробив нарковмісну сировину, яку в послідуючому з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу, переніс до місця свого проживання, на АДРЕСА_2 , де став його незаконно зберігати для власних потреб, без мети збуту. 16 вересня 2014 року, о 20 годині, під час огляду господарства по місцю проживання ОСОБА_5 , працівниками міліції було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канна біс, вагою 17,04 г. (в перерахунку на суху речовину).

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково. Вказує, що злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України він не вчиняв. Зазначає, що потерпілий ОСОБА_11 не вказує на те, що

він наніс йому тілесні ушкодження і заволодів його мобільним телефоном. Претензій потерпілий ОСОБА_11 до ОСОБА_5 не має. Вказує на те, що під час розгляду

справи свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 заявили, що письмових показів вони не давали, а вони були написані від їх імені працівниками міліції. Крім того, вказує на необґрунтовану відмову судом першої інстанції його клопотання про ознайомлення з матеріалами провадження. Просить врахувати ряд пом`якшуючих обставин, вирок суду скасувати та призначити більш м`яке покарання.

Апеляційних скарг від інших учасників процесу не надходило.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, визнав повністю та подав зміни до апеляційної скарги, в яких просить суд призначити більш м`яке покарання ніж призначене вироком Дубенського міськрайонного суду від 18 лютого 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення більш м`якого покарання, пояснення захисника ОСОБА_8 , який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення вироку без зміни перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, розглянутих в судовому засіданні, яким дана правильна юридична оцінка, і є обґрунтованим.

Окрім цього обвинувачений ОСОБА_5 під час розгляду справи вину визнав повністю.

Що стосується міри покарання, то відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку при призначенні виду та міри покарання судом першої інстанції враховано суспільну небезпеку вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, раніше неодноразово судимий і судимості не погашені, злочини вчинив під час іспитового строку.

Переконливих доводів на користь твердження про невідповідність покарання, призначеного ОСОБА_5 , які слугували б підставою для призначення більш м`якого покарання, окрім визнання вини, обвинуваченим ОСОБА_5 в апеляційній скарзі та поясненнях не наведено і при апеляційному розгляді не встановлено.

Наведені вище обставини, дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів не можливо досягти без його ізоляції від суспільства.
Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3