УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Фоміна
Ю.В.,

суддів: Зав'язуна
С. М. та Єрещенка A.M.,

з участю
прокурора: Селюченко
І.І.,

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду
від 25 травня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимого Новоград-Волинським районним
судом 06.10.2003 року за ст. ст. 296 ч.3,
186 ч.1, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення
волі, звільненого 19.01.2007 року по
відбуттю покарання,

засуджено:

·
за ч.3 ст. 187 КК
України на 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна;

·
за 186 ч. 3 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України визначено
остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у
вигляді 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.

Початок
строку відбуття покарання обчисленоОСОБА_1 з моменту його затримання, тобто з 26.02.2007 року.

Запобіжний
західОСОБА_1 залишено попередній - тримання під вартою.

Справа
№11-556 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Кузьменко В.В.

Категорія ст. 187 ч.3,
ст. 186 ч.3 КК України Доповідач
у суді 2-ї інстанції Зав'язуй С. М.

Відповідно до
вироку суду першої інстанції
ОСОБА_1 засуджено за вчинення злочинів при наступних обставинах.

20.02.2007
року, близько 23 години, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, з метою заволодіння чужим
майном шляхом нападу, прийшов до будинку
АДРЕСА_1, у якому спав його власник
ОСОБА_2 Постукав у двері вказаного будинку,
розбудив ОСОБА_2, який підійшов до дверей будинку та наказав йому негайно
відчинити двері, у випадку невиконання
його вимоги він проникне до будинку та позбавить його життя шляхом удушення.

ОСОБА_2
сприйняв погрозу ОСОБА_1. про позбавлення його життя реально, оскільки знав, що він є особою раніше судимою, який звільнився з місць позбавлення
волі, на вулиці ніч і перепоною для
виконання логрози позбавити його життя не можуть навіть двері його
будинку, якіОСОБА_1 міг зламати, щоб виконати свою погрозу. Побоюючись за своє
життя, ОСОБА_2 виконав вимогу нападника
ОСОБА_1., відкрив двері будинку, після чого підсудний проник до будинку
ОСОБА_2, де погрожуючи застосуванням
насильства, яке є небезпечним для життя
та здоров'я ОСОБА_2, а саме погрожуючи
потерпілому позбавити його життя,
наказав негайно передати йому гроші. ОСОБА_2 погрозу своєму життю
сприйняв реально, розуміючи, що він є особою похилого віку, проживає в будинку один і не може чинити опір
нападнику.

Виконуючи
свої наміри розбійного нападу з метою заволодіння грішми ОСОБА_2, ОСОБА_1 підійшов до
нього та вирвав з рук сорочку, з кишені
якої забрав гроші в сумі 14 грн. та місце скоєння злочину залишив.

21.02.2007
року, близько 5 год. ранку, ОСОБА_1
також перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою відкритого викрадення чужого
майна, прийшов до вказаного будинку АДРЕСА_1
належного потерпілому ОСОБА_2 Постукав у двері,
ОСОБА_2 не знаючи
наміру ОСОБА_1. відкрив двері будинку,
цим скориставсяОСОБА_1, проник
усередину будинку, де наказав
потерпілому передати йому гроші, при
цьому ніяких погроз не висловлював. ДаліОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_2,
у якого відкрито,
повторно забрав з руки гроші в сумі шість гривень, які той тримав у руці. Після цього з місця
злочину зник.

В
апеляції засудженийОСОБА_1, просить
пом'якшити йому міру покарання вказуючи на те,
що він позитивно характеризується по попередньому місцю відбуття
покарання. Зазначає, що він злочинів не
вчиняв. До потерпілого ОСОБА_2 приходив щоб забрати борг, і той добровільно спочатку повернув йому 14
гривень, а через деякий час, коли він повторно прийшов до нього, ще 6 гривень.

Заслухавши доповідь
судді, думку прокурора,
який проти апеляції заперечив, перевіривши вирок суду першої інстанції в
межах, передбачених

ст. 365 КПК України, апеляційний суд вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вина
ОСОБА_1. у вчиненні злочинів за обставин зазначених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом
порядку, досліджених у судовому
засіданні і належно оцінених судом. Діям
засудженого дана правильна юридична оцінка.

Доводи
викладені засудженим в апеляції безпідставні і спростовуються наявними у справі
доказами.

Ствердження
ОСОБА_1. про не вчинення ним розбійного нападу та відкритого викрадення
грошових коштів у потерпілого ОСОБА_2 поєднаних з проникненням в житло
останнього, повністю заперечуються
показаннями потерпілого.

Так, згідно з показаннями потерпілого
ОСОБА_2, 20.02.2007 року близько 23
годиниОСОБА_1 прийшовши до його домоволодіння,
почав стукати у двері вимагаючи їх відчинити. Зайшовши до будинку став
вимагати гроші, при цьому
погрожуючи, що його задушить. Вирвавши з
його рук сорочку вийняв та забрав з кишені гроші в сумі 14 гривень. 21.02.2007
року о 5 годиніОСОБА_1 знову без дозволу потерпілого зайшовши в його будинок
став вимагати гроші. ОСОБА_2 побоюючись ОСОБА_1. віддав йому останні 6 гривень.

Показання
потерпілого ОСОБА_2 є послідовними, вони
повністю узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні доказами, показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

У вироку
суд належним чином проаналізувавши,
обгрунтовано визнав показання засудженого як такі, що дані з метою уникнення кримінальної
відповідальності.

Викладені
в апеляції засудженого доводи на пом'якшення покарання не можна визнати
обґрунтованими.

Вирішуючи
це питання, суд виходив з вимог ст. 65 КК України, ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу засудженого та з урахуванням
всіх обставин справи.

ОСОБА_1.
визнано винним та засуджено за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

Суд у
вироку в повній мірі урахував обставини вчинення злочину, особу засудженого, який є раніше судимим, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях
виправлення не став, через місяць після
звільнення вчинив нові злочини проти власності. Обставини, які б пом'якшували покарання ОСОБА_1.
відсутні. Обставиною, що обтяжує
покарання засудженого є вчинення злочину щодо
особи похилого віку
та в стані
алкогольного сп'яніння. Згідно

характеристики адміністрації
Із'яславської ВК, на
яку в апеляції

посилається
засудженийОСОБА_1, останній
характеризується негативно.

Крім
того, як вбачаєтеся з вироку, за вчинені злочини суд обравОСОБА_1
мінімальні міри покарання, передбачені
санкціями ч.3 ст. 187, ч.3
ст. 186 КК України, а призначаючи
остаточне покарання на підставі ст. 70
КК України, визначив його із
застосуванням найменш суворого принципу складання покарань - шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим.

За
наведених обставин, апеляційний суд не
вбачає підстав для застосування статей 69 та 75 КК України та пом'якшення
покарання засудженому, вид і міра якого
є необхідними й достатніми для його виправлення та попередження вчинення нових
злочинів.

На підставі
наведеного керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області
від 25 травня 2007 року щодо нього - без зміни.