Справа № 1-56//2007
ВИРОК

Іменем України

1 серпня 2007
року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого: Сливи
Ю.М.

при
секретарі Брайченко
О.О.,

з участю
прокурора Галущенко
О.В.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в м. Ірпені
кримінальну справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с Ільниця Іршавського району Закарпатської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований: АДРЕСА_1, раніше не судимого;

у вчиненні
злочинів передбачених ст. ст.
185 ч. 1, 187 ч.2 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця с Дружня Бородянського району Київської області, українця,
громадянина України, з неповною
середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 раніше не
судимого,

у вчиненні
злочину передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,

встановив:

09.10.2006
року близько 3 години 30 хвилин, ОСОБА_3
маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в
салоні автомобіля «ВАЗ-2109» державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, що знаходився по АДРЕСА_2, скориставшись тимчасовою відсутністю в
автомобілі ОСОБА_2, таємно викрав з ніші
між передніми сидіннями, особисте майно
потерпілого ОСОБА_2, а саме мобільний
телефон "Nokia-6270" вартістю 1799 грн. з SIM-картою оператора
мобільного зв'язку «Лайф» вартістю 20 гривень без грошей на рахунку, та гроші в сумі 180 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_2
матеріальної шкоди на загальну суму 1999 гривень. З викраденими речами ОСОБА_3
з місця вчинення злочину зник та розпорядився ними на власний розсуд.

Окрім
того, продовжуючи свої злочинні
дії, спрямовані на незаконне заволодіння
чужим майном, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4
09.10.06 близько 04.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за попередньою
змовою з останнім з метою заволодіння чужим майном та перебуваючи в салоні
автомобіля «ВАЗ-2109» державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 під керуванням
останнього, рухаючись по вул. Жовтневій в м. Буча Київської області, вчинили напад на ОСОБА_2 із застосуванням
насильства небезпечного для життя та здоров'я,
яке виразилось в тому, що ОСОБА_4
знаходячись на передньому пасажирському сидінні діючи спільно та за попередньою
змовою з ОСОБА_3 приставив до тулуба ОСОБА_2 побутовий ніж та погрожуючи його
негайним застосуванням пред'явив противоправну незаконну вимогу на зупинку
автомобіля та передачі грошових коштів,
а в цей час ОСОБА_3, який сидів
на задньому пасажирському сидінні автомобіля позаду потерпілого ОСОБА_2, діючи спільно та за попередньою змовою в
групі осіб з ОСОБА_4, маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим
майном, а саме грошовими коштами
ОСОБА_2, керуючись корисливим мотивом
незаконного збагачення, поєднуючи свої
дії з насильством, небезпечним для життя
та здоров'я потерпілого, накинув
завчасно підготовлену риболовну
леску на шию,

здавлюючи нею горло
потерпілого ОСОБА_2, подавляючи тим
самим волю останнього до опору.

Не маючи
фізичної можливості здійснювати подальше керування автомобілем потерпілий
ОСОБА_2 спрямував його на зустрічну смугу руху,
а потім на узбіччя, де зупинив
автомобіль навпроти домоволодіння АДРЕСА_4,
де спільні злочинні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були припинені ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в скоєних злочинах не визнав та
показав, що 10.10.2006 року до квартири
його знайомого, де він проживав, прийшов ОСОБА_4 зі своєю дівчиною. Всього їх
там було 5-6 чоловік і вони випили 1 літр самогону. ОСОБА_4 з дівчиною через
кілька годин пішов. Однак через 10 хвилин дівчина ОСОБА_4 повернулась та
повідомила, що ОСОБА_4 б'ють на вулиці
двоє таксистів. Він вийшов на вулицю та намагався заступитись, однак його також вдарили. Потім таксисти
посадили їх з ОСОБА_4 у машину та завезли у міліцію. Ніяких злочинів він не
вчиняв, і про це він повідомив у
міліції, однак як виявилось у протоколі
його допиту записали зовсім інші покази. Власноруч він нічого не писав.
Оскільки має поганий зір, свої покази
він не перечитував, та підписав
протокол, повіривши працівнику
міліції, який його складав. На обліку у
окуліста та за медичною допомогою до останнього він не звертався, бо робота цього не вимагала. При відтворенні
обстановки та обставин події, з участю
понятих, він показував не те що зробив
він, а як можна вчинити аналогічний
злочин. Це він зробив на прохання працівників міліції, оскільки не думав, що воно може бути використане проти нього.
Стверджує, що потерпілий та свідки
оговорюють їх, хоча за що не знає.

Підсудний
ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні вказаного злочину не визнав та показав, що у ніч з 8 на 9 жовтня 2006 року він зайшов
до свого знайомого похмелитись. Там,
познайомився з ОСОБА_3, який дав
20 гривень та попросив придбати горілки на заправці. Магазин був закритий і по
дорозі назад він зустрів дівчину ОСОБА_7, яка погодилась на його прохання знайти горілку. Вони
придбали 1 літр самогону та разом з ОСОБА_7
повернулись до ОСОБА_3. Там випили горілки та пішли додому. Коли ж він
вийшов за хвіртку, його почав бити
потерпілий по справі ОСОБА_8 та просив повернути телефон. У цей час до них
вийшов ОСОБА_3 та хотів заступитись. Однак їх посадили у машину та повезли у
міліцію. Він сидів на пасажирському сидінні попереду, а ОСОБА_3 ззаду. Оскільки він не хотів їхати, то почав погрожувати водію щоб той зупинився.
При цьому він тримав у руках ніж і не бачив чи душив ОСОБА_3 потерпілого. Після
погроз водію автомобіль почав дуже швидко рухатись і різко зупинився. Можливо
водій в'їхав у опору, оскільки він
приставив тому ножа. Потім їх завезли у міліцію, де пояснили що відбувається. Також його
возили до лікарні, де після обстеження
вирішили його госпіталізувати. Однак він домовився, що ляже у лікарню на наступний день та
повернувся до дільничного, де щось
підписував. На наступний день він ліг у лікарню. У вихідний день, з дозволу лікарів, пішов додому переодягнутися, однак при цьому зайшов до Наташи, з якою розпивав горілку. Коли ж вийшов на вулицю, побачив,
що біля ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться ОСОБА_3 з міліцією. Його покликали до
себе та затримали. Потім почав стверджувати,
що потерпілий тоді двічі приїжджав до них. Перший раз він був один, а другий зі своїми друзями таксистами.
ОСОБА_3 також двічі виходив. Вважає, що
потерпілий та свідки їх оговорюють,
мабуть через те, що не знайшли
мобільний телефон і бояться відповідальності за те, що їх побили.

Незважаючи
на не визнання підсудними своєї вини їх вина у вчиненні вказаних злочинів
підтверджується:

-
показами потерпілого ОСОБА_2, який у
судовому засіданні показав, що
09.10.2006 року близько 02.00 години ночі,
він, працюючи таксистом, їхав на автомобілі із Ірпіня в Бучу. На розі
вулиці Чапаева біля автопарку, підібрав
2-х людей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були в стані алкогольного сп'яніння та
зупиняли автомобіль, і відвіз їх до
вулиці АДРЕСА_5. Оскільки у них не було грошей розрахуватись, попросив їх вийти із автомобіля. Однак вони
виходити не захотіли, а тому він вийшов
з автомобіля та витягнув одного з них. Потім обійшов автомобіль, витягнув іншого та поїхав. Коли доїхав до
вулиці Ворошилова, помітив що гроші та мобільний
телефон, які лежали біля ричага
переключання коробки передач, у
автомобілі відсутні. Зрозумів, що один з
підсудних їх забрав у той час, коли він
витягував іншого, а тому повернувся до
місця де їх висадив. Там побачив, що
незнайомий з якоюсь дівчиною виходять з хвіртки. Він зупинився і дівчина почала
тікати. Вважаючи, що біжить вона тому що
у неї його телефон, наздогнав її. Потім
з'явився ОСОБА_3. Вони заперечували що взяли телефон і гроші. Однак, через деякий час ОСОБА_3 сказав, що віддав телефон знайомому, який поніс його на стоянку таксі у м. Буча продавати. Посадивши в автомобіль

ОСОБА_4 і ОСОБА_3 я поїхав до тієї стоянки.
ОСОБА_4 сидів з правої сторони на передньому сидінні, а ОСОБА_3 позаду нього. Під'їдаючи до
переїзду, ОСОБА_3 накинув йому на шию леску, а ОСОБА_4, дістав
складний ніж і, приставивши до
нього, вимагав зупинити автомобіль. При
цьому хтось із підсудних також висловив вимогу про гроші. Побачивши ніж у
ОСОБА_4 він сприйняв його, як реальну
загрозу для життя. Машина втратила керування та вискочила на зустрічну смугу по
якій у цей час їхав ОСОБА_5 на своєму автомобілі. Щоб не відбулося зіткнення
ОСОБА_5 виїхав теж на зустрічну смугу. А його автомобіль врізався у паркан біля
кафе «Гетьман», де і зупинився. ОСОБА_5
підбіг до його автомобіля, і
побачив, що однією рукою він тримає
леску, щоб та не врізалась в шию, а іншою -руку з ножем ОСОБА_4. ОСОБА_5
відчинив задні ліві двері та витягнув ОСОБА_3. А ОСОБА_4 витягнули ОСОБА_6 і
Карпенко, які їхали в автомобілі ОСОБА_5.
Потім вони завезли підсудних у Бучанський відділок міліції. Після чого він
поїхав у лікарню де його оглянули і він повернувся назад у відділок.
Стверджує, що він абсолютно впевнений, що саме підсудні вчинили на нього напад.
Раніше підсудних він не знав і оговорювати їх у нього немає підстав. За ремонти
автомобілів розплачувався він, однак
позов вирішив не заявляти, оскільки
спілкувався з родиною ОСОБА_4, і
зрозумів, що у них таких грошей немає.
Максимального покарання щодо підсудних не вимагає, однак якби вони відшкодували шкоду, то ставився до них по іншому;

- показами свідка ОСОБА_5,
який у судовому засіданні показав, що 09.10.2006 року

близько 04.00 години ночі він разом з друзями повертався додому на
автомобілі. Біля бучанського

залізничного переїзду, на зустріч
йому їхала машина ВАЗ 2109., яка
зненацька збільшила швидкість,

змінила напрямок руху та виїхала на його смугу руху. Щоб уникнути зіткнення
він виїхав на

зустрічну смугу та в'їхав у стовп. Вийшовши з автомобіля, побачив,
що то машина його знайомого

ОСОБА_2, і разом з друзями з якими
їхав ОСОБА_9 і ОСОБА_10, підійшли до
неї. На передньому

ведійському сидінні сидів потерпілий,
а позаду нього сидів підсудний ОСОБА_3,
та як йому здалося,

тримав ОСОБА_2 за горло. При цьому він почув, що хтось з підсудних вимагав у ОСОБА_11
гроші.

Він схватив ОСОБА_3 за руку і витягнув з автомобіля. Його друзі хотіли
витягнути з автомобіля іншого

чоловіка, але потерпілий
крикнув, що у того ніж. Друзі витягнули
того з автомобіля і він сказав, щоб

той показав, що у нього у кишенях.
Там знаходився маленький ніж. Коли вони затримували

підсудних, вони чинили опір, а тому виникла невелика бійка. При цьому
підсудні були в стані

алкогольного сп'яніння, це було
видно по їх поведінці і розмові. Згодом потерпілий трохи відійшов,

та сказав, що в нього забрали гроші
і телефон, а тому він запропонував
звернутися в міліцію. При

обшуку машини потерпілого, також
знайшли леску, яку віддали працівникам міліції. Потерпілий

розповів, що в нього забрали телефон
та комусь передали. Вони почали наздоганяти того чоловіка,

щоб забрати телефон, і тоді ОСОБА_4
приставив ножа, а ОСОБА_3 в цей момент
почав його душити. На

час коли сталося зіткнення де проживають підсудні він не знав, в подальшому виявилося що вони

проживають на одній вулиці з ним;

-показами
свідка ОСОБА_12, який у судовому засіданні показав, що 09.10.2006 року він з ОСОБА_5 і ОСОБА_9
їхали на автомобілі Пежо 605. Назустріч ним рухався червоний автомобіль
ВАЗ-2109, як потім з'ясувалось це був ОСОБА_2
ОСОБА_8. Він сидів ззаду і тому всього не бачив, однак так сталося, що вони заОСОБА_3ли якусь перешкоду.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 витягай підсудних з
автомобіля потерпілого, який згодом
розповів, що на нього вчинили напад і
була погроза його життю. Вони розпитували у підсудних з якою метою було
здійснено напад. Підсудні говорили, що
нічого не робили і все заперечували. Також там він бачив розкладний ніж у
одного з підсудних. Пізніше вони поїхали з підсудними у міліцію. Він впізнає
підсудних, це саме ті особи які вчинили
напад на ОСОБА_2, у той день вони були у
стані алкогольного сп'яніння;

- оголошеними в судовому
засіданні показами свідка ОСОБА_6 , який
у ході досудового

слідства показав, що 09.10.2006 року
близько 04.00 годин він з ОСОБА_5 на автомобілі повертався

додому з кафе, де вони до цього
відпочивали. Неподалік переїзду він побачив червоний автомобіль

ВАЗ-2109, який рухався їм
назустріч, створюючи аварійну ситуацію.
Щоб уникнути ДТП ОСОБА_5

звернув вбік та зіткнувся зі стовпом освітлення. Вони вийшли зі свого
автомобіля, підбігли до ВАЗ-

2109, де побачили раніше їм
знайомого ОСОБА_2, який сидів на
ведійському сидінні, а на шиї у того

була накинута удавка
з риболовної лески.
Ту удавку затягував чоловік,
який сидів на задньому

пасажирському сидінні. ОСОБА_5 схопив чоловіка за руку та витягнув з
автомобіля. ОСОБА_2

прийшов у себе та повідомив, що ці
люди вчинили на нього напад. Він вирішив затримати іншого

чоловіка, який сидів поряд із
ОСОБА_2 на пасажирському сидінні, але
той кинувся до нього у

бійку. Він застосував силу та затримав нападника. Пізніше вони виявили у
того ніж та доставили

нападників
до міліції;

· показами свідка ОСОБА_13, який у судовому
засіданні показав, що він знає підсудних,
оскільки ОСОБА_3 здавав квартиру,
а з ОСОБА_4 раніше працював. Оскільки він хворіє на епілепсію, має проблеми з пам'яттю, а тому деталей тих подій не пам'ятає.
Підтримує покази, які давав на
досудовому слідстві, оскільки вони
правдиві. Пам'ятає, що вночі того дня
прокинувся та зайшов до ОСОБА_3. Там побачив ОСОБА_3 та його батька у стані
алкогольного сп'яніння. У ОСОБА_3 був подертий ніс і він повідомив, що якісь хлопці побили його за кілька хвилин
до цього. Потім туди прийшов ОСОБА_2 та
разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кудись поїхав. Про мобільний телефон нічого не
знає, хоч вони тоді його шукали. Наташи він там не
бачив. Знає ОСОБА_2, як людину яка
відповідає за свої слова, однак чи може
він когось оговорити не знає.

· показами
свідка ОСОБА_14, який у судовому засіданні показав, що підсудних і потерпілого знає, у зв'язку із виконання своїх службових
обов'язків. У кінці осені минулого року,
коли він знаходився по місцю своєї роботи в Бучанському відділку, близько 06.00 години ранку, в двері подзвонили, він відкрив і побачив наглядно знайомого
ОСОБА_2 і 5 незнайомих йому
хлопців, 2 із них були підсудні і ще 3
знайомих ОСОБА_2. ОСОБА_2 пояснив, що
працюючи таксистом, в районі автопарку
він підібрав 2 клієнтів, яких відвіз в
обумовлене місце. Перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вони не розрахувались та почали викликати
його на конфлікт. Він в свою чергу попросив їх покинути автомобіль. Коли ж він
від'їхав на деяку відстань, виявив
пропажу телефону. Зрозумівши, що до
цього можуть бути причетні пасажири, він
повернувся до тієї адреси де їх висадив. На його питання де дівся телефон, один із підсудних пояснив, що його телефон вже понесли продавати.
ОСОБА_2 виявив бажання, проїхати з
підсудними, за тим хто поніс цей
телефон. Посадив їх до себе в автомобіль та поїхав в напрямку станції Буча.
Коли автомобіль рухався по вулиці Жовтневій біля переїзду станції Буча, ОСОБА_2 з його слів, було накинуто на шию леску. Позаду сидів
підсудний ОСОБА_3, а ОСОБА_4 приставив
до його живота ножа, і почав вимагати
майно, гроші чи автомобіль, він вже точно не пам'ятає. ОСОБА_2
зрозумівши, що це може погано
закінчитись, побачивши автомобіль свого
знайомого Пежо, створив аварійну
ситуацію. В Пежо їхало кілька хлопців, і
коли вони підбігли до автомобіля ОСОБА_2,
то побачили, що той майже
задихається. Вони витягли підсудних з машини,
затримали їх та доставили до Бучанського відділку. Він прийняв
заяву, опитав учасників, а пізніше передав всі матеріали до
прокуратури. На підсудних були гематоми. Як йому відомо, то особи,
які затримували підсудних,
рятуючи ОСОБА_2, застосували до
них фізичну силу. Пізніше вони возили підсудних в лікарню, і ОСОБА_4 залишився проходити курс лікування

Крім того, вина
підсудного підтверджується:

довідками з
травмпункту Ірпінської ЦМЛ про те, що
09.10.2006 року о 05.00 годині ОСОБА_2 звертався за медичною допомогою до
травмпункту з діагнозом: забій,
підшкірні гематоми правої кисті та правої ступні.

(а.с. 12, 269);

протоколом
огляду місця події від 09.10.2006 року,
в ході проведення кого було оглянуто автомобіль «ПЕЖО 605», яким керує ОСОБА_5 О. та виявлено пошкодження
переднього лівого крила та порогу,
тріщини лобового скла.

(а.с. 13-15);

протоколом
огляду місця події від 09.10.2006 року,
в ході проведення якого було оглянуто автомобіль «ВАЗ-21093» червоного
кольору, котрим керує ОСОБА_2 та
виявлено пошкодження: тріщини лобового скла,
подряпини передньої панелі салону. На передньому пасажирському сидінні
виявлено ніж, а на гумовому коврику між заднім та
переднім пасажирським сидінням - риболовну леску довжиною 4, 66 м. ,
які були вилучені.

(а.с. 18);

протоколом
огляду місця події від 09.10.2006 року,
в ході проведення кого було оглянуто автомобіль проїжджу частину вулиці
Жовтнева у м. Буча, впродовж якої установлені електричні опори.

(а.с.
21);

протоколами огляду
та залучення до справи речових доказів від 23.10.2006 року, 30.11.2006 року, а саме: ножа,
риболовної лески
та товарного чеку на придбання мобільного телефону.

(а.с. 25-26,
140);

протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 23.10.2006 року за участю
потерпілого ОСОБА_2, в ході проведення
якого потерпілий вказав місце та обставини за яких були вчинені злочини.

(а.с. 31-34);

протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 23.10.2006 року за участю підсудного
ОСОБА_3, в ході проведення якого
підсудний, у присутності понятих, повністю визнав свою вину, вказав деталі та конкретні обставини за яких
були вчинені ними злочини.

(а.с. 70-73);

висновком
судово-балістичної експертизи №175 від 15.11.2006 року відповідно до якого
вилучений з автомобіля ВАЗ-2109 ніж не є холодною зброєю, відноситься до побутових з вузькоспеціальним
призначенням ножів. Виготовлений в кустарних умовах.

(а.с. 106-110);

висновком
амбулаторної судово-наркологічної експертизи №625 від 15.11.2006 року згідно з
яким ОСОБА_3 страждає на хронічний алкоголізм II
стадії, потребує застосування медичних
заходів обов'язкового лікування від алкоголізму, і таке лікування йому не протипоказане.

(а.с. 122);

висновком
амбулаторної судово-психіатричної експертизи №980 від 15.11.2006 року згідно з
яким ОСОБА_4 під час коли були скоєні інкриміновані йому дії, хронічним захворюванням не страждав і не
страждає у даний час. У нього маються
психопатичні риси характеру. Під час коли були скоєні інкриміновані йому дії
він у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився, тоді у нього був стан звичного алкогольного
сп'яніння. ОСОБА_4 міг під час коли були скоєні інкриміновані йому дії і може
тепер, усвідомлювати свої дії і керувати
ними. За своїм психічним станом він примусових заходів медичного характеру не
потребує, може стати перед слідством та
судом. Він страждає на хронічний
алкоголізм (у нього мається фізична та психічна залежність від алкоголю, висока толерантність, запої) та потребує лікування від цього
захворювання.

(а.с. 129-130);

протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 28.11.2006 року в ході
якої

ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені ним у судовому засіданні, а ОСОБА_3

повністю визнав їх.

(а.с 133);

протоколом
очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 28.11.2006 року в ході якої ОСОБА_2
вказав на деталі та обставини вчинення щодо нього злочинів, а ОСОБА_3 повністю визнав їх.

(а.с 134);

протоколом
очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 30.11.2006 року в ході якої ОСОБА_2
вказав на деталі та обставини вчинення щодо нього злочинів, а ОСОБА_4 повністю визнав їх.

(а.с 135-136);

іншими
матеріалами кримінальної справи.

Аналізуючи
в сукупності зібрані по справі докази,
суд вважає, що вони повністю
підтверджують вину
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів.

При
цьому, суд не приймає до уваги доводи
підсудних про те, що вказаних злочинів
вони не вчиняли, а потерпілий і свідки
їх оговорюють, оскільки вони
спростовуються оголошеними в судовому засіданні показами самих підсудних, які вони давали на досудовому слідстві, а саме: під час

5

допиту в якості підозрюваних (а.с.
60-61); очних ставок (а.с. 133,
134, 135-136); в якості
обвинувачених (а.с. 68-69, 98,
157), під час відтворення
обстановки і обставин події (а.с. 70-73),
де вони повністю визнавали свою вину у вчиненні вказаних злочинів та
детально пояснювали конкретні обставини їх скоєння.

Суд
вважає за необхідне взяти до уваги ці покази,
оскільки вони узгоджуються з показами потерпілого та свідків, які є логічними, послідовними і підтверджуються матеріалами
справи.

Також не
бере до уваги суд і твердження підсудних про те, що на досудовому слідстві вони давали
неправдиві покази у зв'язку з застосуванням працівниками міліції недозволених методів
ведення слідства та вважає їх надуманими,
оскільки вони не знайшли свого підтвердження. За постановою суду, прокуратурою здійснено перевірку вказаних
ними фактів, які свого підтвердження не
знайшли. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 також підтвердив, що підсудні у його присутності покази давали
добровільно і ніякого тиску зі сторони працівників міліції не було.

За даних
обставин, суд вважає, що вищевказані доводи підсудних дані з метою
уникнення відповідальності за скоєні злочини.

Не бере
до уваги суд і покази свідка ОСОБА_15,
яка у судовому засіданні показала,
що 09.10.2006 року з 24.00 годин до 06.00 години ранку вона знаходилась
з підсудними у ІНФОРМАЦІЯ_3. Під ранок,
коли вони зібралися додому вона була свідком того, як потерпілий з друзями побили підсудних біля
домоволодіння ІНФОРМАЦІЯ_3. Так, зі слів
свідка ОСОБА_15 вона з ОСОБА_4 перебуває у дружніх стосунках. Оскільки її
покази не узгоджуються з іншими доказами по справі, у тому числі,
і з показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які у судовому засіданні не підтвердили ці
обставини, суд вважає, що вони дані з метою допомогти підсудним
уникнути відповідальності за скоєні ними злочини.

Такими, що не знайшли свого підтвердження суд вважає
і доводи захисту про те, що ОСОБА_4
хворіє на психічні захворювання, а тому
не може відповідати за скоєне, оскільки
дані твердження спростовуються висновком амбулаторної судово-психіатричної
експертизи №980 від 15.11.2006 року згідно з яким ОСОБА_4 під час коли були
скоєні інкриміновані йому дії, хронічним
захворюванням не страждав і не страждає,
міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом
він примусових заходів медичного характеру не потребує, може стати перед слідством та судом.

Доводи
підсудного ОСОБА_3 про те, що у нього
поганий зір, а тому під час досудового
слідства він тільки підписував протоколи не читаючи їх, спростовуються даними протоколу від
23.10.2006 року (а.с. 68-69), де підсудний власноруч записував деталі
вчинення ним злочинів.

Органом
досудового слідства дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст.
185 ч. 1 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка) та за
ст. 187 ч. 2 КК України як, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб;
дії ОСОБА_4 за ст. 187 ч. 2 КК України як напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаним з
насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу
(розбій), вчинений за попередньою змовою
групою осіб

Обираючи
міру покарання щодо ОСОБА_3 суд враховує,
що він скоїв злочини, які
відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжкого; щодо ОСОБА_4, що той скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких.

Як особа
підсудний ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не
перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Як особа
підсудний ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не
перебуває, на обліку у лікаря-нарколога
перебуває з діагнозом «Синдром залежності від алкоголю», має хронічні захворювання.

Обставин, що пом'якшують покарання підсудних суд по
справі не знаходить.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд
знаходить вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Суд, враховуючи обставини справи, особи підсудних, тяжкість вчинених злочинів, думку потерпілого, вважає,
що їх виправлення не можливе без ізоляції від суспільства і їм слід
обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 185 ч.
1, 187 ч. 2 КК України та призначити
йому покарання:

по ст.
185 ч. 1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі; по ст.
187 ч. 2 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна в доход держави. На підставі ст. 70
КК України остаточну міру покарання ОСОБА_3. визначити шляхом часткового
складання призначених покарань у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в доход держави.

Строк відбування
покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання з 21.10.2006 року.

Міру
запобіжного заходу щодо підсудного залишити без зміни - тримання під вартою в
Київському СІЗО № 13 Держдепартаменту України з питань виконання покарань.

ОСОБА_4
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 187 ч. 2 КК України та
призначити йому покарання по цій статті у вигляді 7 (семи) років позбавлення
волі з конфіскацією всього належного йому майна в доход держави.

Строк
відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 23.10.2006
року.

Міру
запобіжного заходу щодо підсудного залишити без зміни - тримання під вартою в
Київському СІЗО № 13 Держдепартаменту України з питань виконання покарань.

Стягнути
з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ ГУ
МВС України в Київській області 141 грн. 23 коп.3а проведення експертизи
холодної зброї ( одержувач платежу: НДЕКЦ ГУ
МВС України в Київській області 3 на розрахунковий рахунок
№5021 МФО821018 в УДК
Київської області ).

Речові
докази по справі, а саме: перо чинний
ніж та риболовну леску, які передані на зберіганні в кімнату речових доказів
Ірпінського MB
ГУ МВС України в Київській області - знищити; товарний чек на придбання
мобільного телефону «Nokia-6270», який переданий на зберігання потерпілому -залишити в його
користуванні.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Ірпінський
міський суд на протязі 15-ти діб з моменту його оголошення.