У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Філатова В.М.,

суддів

Кліменко М.Р., Федченка О.С.,

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 26 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові
рішення.

За вироком Слов'яносербського районного суду Луганської
області від 16 квітня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, судимий: 05.06.1989 р. за ст.ст. 17 та 81 ч.1, 81 ч.1,4, 89 ч.1, 111
ч.2, 140 ч.2, 145 ч.1, 193 ч.3, 215 ч.2, 2153 ч.3 КК України на 7
років позбавлення волі з конфіскацією майна; 21.08.2004 р. за ст.ст. 185 ч.3,
263 ч.1, 2, 355 ч.2 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі,
19.08.2005 р. звільнений умовно-достроково на 6 місяців і 17 днів,

засуджений:
за ст. 135 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі; за ст. 146 ч.2 КК України
на 3 роки позбавлення волі; за ст. 162 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі;
за ст. 185 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України суд визначив ОСОБА_1
остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 - матеріальну шкоду в сумі 2 595 грн. на
користь Хорошенського сільського будинку культури, матеріальну шкоду в сумі 1
661 грн. 50 коп. на користь ПП “Колосок”, а також судові витрати в сумі 418
грн. 47 коп.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 26 червня 2007 року цей
вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 13 серпня 2006 року, у нічний час,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, через відчинені балконні двері він
незаконно проник до житла ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, де відшукав у темноті дитину, та
вважаючи, що викрадає малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, насправді викрав
малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка спала на її місці, після чого з місця
події зник.

Коли ОСОБА_1 зрозумів, що викрав не ту дитину, то приблизно між 03 та 04
годинами ранку, того ж дня, він залишив малолітню ОСОБА_4 на вул. Жовтневій у
с. Хороше Слов'яносербського району Луганської області, чим поставив її у
небезпечний для життя стан. В результаті цих неправомірних дій малолітня
потерпіла перебувала у небезпечному для життя стані доки, приблизно о 04 год. 30
хв., її випадково знайшов ОСОБА_5 на клумбі указаної вулиці.

12 вересня 2006 року, у вечірній час, з метою усунення перешкод для
подальшого вчинення крадіжки, шляхом демонтажу віконної решітки, через
відчинену кватирку, ОСОБА_1 проник до приміщення пекарні ПП “Колосок” по вул.
Іваненка, 2 у с. Хороше, для оцінки навколишньої обстановки. Наступного дня,
приблизно о 22 годині, ОСОБА_1 аналогічним шляхом проник до цього приміщення і
таємно викрав майно ПП “Колосок” на загальну суму 1 661 грн. 50 коп.

01 жовтня 2006 року, приблизно о 04 годині ранку, ОСОБА_1 проник до будівлі
Хорошанського сільського будинку культури по вул. Жовтневій у с. Хороше, і
таємно викрав з кімнати “Школяра” майно Хорошанської сільської ради на загальну
суму 2 595 грн.

У своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить скасувати постановлені
щодо нього судові рішення, а справу направити на нове розслідування, оскільки
вважає себе безпідставно засудженим за злочини, яких він не вчиняв. При цьому
засуджений указує, що в результаті застосування до нього в ході досудового
слідства недозволених методів розслідування він був змушений себе обмовити, у
зв'язку з чим, на його думку, висновки суду першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
викладені у касаційній скарзі ОСОБА_1 доводи, колегія суддів вважає, що ця
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Касаційними підставами для скасування або зміни рішень судів першої та
апеляційної інстанцій, відповідно до положень, зазначених у ч.1 ст. 398 КПК
України, можуть бути, зокрема, істотне порушення кримінально-процесуального
закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

В частині застосування кримінального закону відносно ОСОБА_1, на думку
колегії суддів, висновки суду першої інстанції про необхідність кваліфікації
неправомірних дій засудженого за ст.ст. 135 ч.1, 146 ч.2, 162 ч.1, 185 ч.3 КК
України, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, яким суд дав
належну оцінку.

Із змісту показань потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що в цей день вона зі
своєю малолітньою дочкою ОСОБА_4 ночували у ОСОБА_2 Вночі вона прокинулась і
ОСОБА_2 їй повідомила, що по квартирі ходив ОСОБА_1 і забрав малолітню ОСОБА_4,
очевидно, прийнявши її за малолітню ОСОБА_3, тому коли він це виявить, то
поверне дитину. Ранком прийшов дільничий та повідомив їй, що на клумбі була
знайдена маленька дівчинка, яку відвезли до лікарні. Після цього потерпіла
поїхала до лікарні, звідки і забрала свою дочку.

В судовому засіданні показання потерпілої підтвердила свідок ОСОБА_2 про
те, що коли вона почула як хтось заліз на балкон, то сховалась за ліжком і
бачила, як ОСОБА_1 з балкону пройшов у спальню, де спала малолітня ОСОБА_4 і,
забравши дитину, залишив квартиру через двері. Передбачаючи, що засуджений
насправді прийшов за її, ОСОБА_2, дитиною вони не стали відразу повідомляти в
міліцію, оскільки сподівались на те, що коли засуджений виявить помилку, то
поверне ОСОБА_4

Наведені показання потерпілої та свідка узгоджуються з показаннями інших
свідків, допитаних по даному епізоду, даними долученого до справи протоколу
відтворення обстановки і обставин події, а також іншими доказами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що по епізодам викрадення чужого
майна, в ході досудового слідства ОСОБА_1 неодноразово змінював свої показання.
Так, 11 жовтня 2006 року, будучи допитаним у якості підозрюваного, він розповів
про обставини, за яких вчинив крадіжки майна ПП “Колосок” та Хорошанського
сільського будинку культури. А наступного дня, в ході проведення відтворення
обстановки і обставин події, ОСОБА_1 безпосередньо на місці показав як ці
злочини було вчинено.

При цьому, як видно із змісту мотивувальної частини вироку, суд першої
інстанції врахував, що саме за вказівкою засудженого під час проведення цих
слідчих дій у кущах неподалік будинку культури працівники міліції знайшли
металевий ломик, за допомогою якого засуджений вчинив крадіжку. Таким же чином
у дворі будинку культури були знайдені пакети з викраденими речами.

Надалі ОСОБА_1 відмовився від таких своїх показань, заявивши, що на нього
чинився тиск збоку працівника слідства ОСОБА_7, у зв'язку з чим як в ході
досудового слідства, так і в судовому засіданні ці обставини були ретельно
перевірені. Згідно з даними наявної у справі постанови від 25 грудня 2006 року
наведені ОСОБА_1 обставини не знайшли свого підтвердження під час проведення
відповідної прокурорської перевірки, у зв'язку з чим у порушенні кримінальної
справи по факту перевищення службових повноважень ОСОБА_7 було відмовлено

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визнав достовірними
показання засудженого, які він давав 11 і 13 жовтня 2006 року, в тому числі з
урахуванням того, що вони узгоджуються із показаннями допитаних по цим епізодам
свідків та зібраними у справі письмовими доказами - протоколами огляду місця
події, бухгалтерськими документами, висновками проведених по справі експертиз
тощо. Зокрема, відповідно до даних висновку дактилоскопічної експертизи на
місці події в будинку культури було виявлено сліди пальців рук, які належить
ОСОБА_1

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано
вирішив, що усі наявні у справі докази в своїй сукупності спростовують доводи
засудженого про непричетність його до вчинення наведених у вироку неправомірних
дій, у зв'язку з чим правильним вбачається як і висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1, так і кваліфікація його неправомірних дій за ст.ст. 135
ч.1, 146 ч.2, 162 ч.1, 185 ч.3 КК України.

Що стосується призначення засудженому покарання, то колегія суддів вважає,
що це питання суд першої інстанції вирішив у відповідності до вимог ст. 65 КК
України. Підстав для пом'якшення призначеного ОСОБА_1 покарання колегія суддів
не вбачає.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи
могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити
законний, обґрунтований вирок, колегією суддів по справі не виявлено, а
посилання на такі порушення у касаційній скарзі відсутні.

З приводу посилань засудженого на неповноту і однобічність досудового і
судового слідств, а також невідповідність висновків суду першої інстанції
фактичним обставинам справи, то їх перевірка до компетенції касаційного суду не
відноситься. Крім того, зміст долученої до справи ухвали апеляційного суду
свідчить, що аналогічні доводи апеляції ОСОБА_1 перевірялись в апеляційній
інстанції і також не знайшли свого підтвердження, про що в ухвалі апеляційного
суду наведено відповідні мотиви прийнятого рішення.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1
відмовити.

Судді:

Кліменко М.Р. Філатов
В.М. Федченко О.С.