№ 1-436/08
ВИРОК

Іменем України

03.07.
2008 року
м. Київ

Печерський
районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді

Підпалого В.В.,

при секретарі

Александрові В.Е.,

за участю прокурора

Морозова В.Ю.,

захисника

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Печерського районного суду в м. Києві
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. м. Києва, українця, гр- на України, освіта середня, одруженого,
працюючого бригадиром ТОВ «Київінжбудкомплексплюс», проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимого:

- вироком Ленінського районного суду м. Києва від 18.06.1990 року за ст.ст.
17, 42, 81 ч. 3, 141 ч. 2, 142 ч. 2 КК
України 1960 року на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- вироком Печерського районного суду м. Києва від 07.09.1995 року за ст. 196-1 ч. 1 КК України 1960 року
на 6 місяців виправних робіт з утриманням 20 %
з заробітку в дохід держави, 09.10.1996 р. постановою Печерського
районного суду м. Києва виправні роботи
були замінені відповідно до ст. 30 КК України на позбавлення волі строком на 6
міс.;

- вироком Печерського районного суду м. Києва від 15.05.1998 року за ст. 206
ч. 2 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі;

- вироком Печерського районного суду м. Києва від 29.11.1999 року за ст. 206
ч. 2 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі;

- вироком Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2002 року за ст.ст.
15, 185 ч. 2 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- вироком Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2003 року за ст. 187
ч. 2 КК України на 7 років позбавлення волі, звільнений 18.12.2007 року згідно постанови Березанського міського суду
Київської обл. від 11.12.2007 року умовно-достроково на 2 р. 3 міс. 15 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи раніше
судимим 18.06.1990 року Ленінським районним судом м. Києва за ст. ст.
17, 42, 81 ч. 3, 141 ч. 2, 142 ч. 2 КК України 1960 р. на 5 років позбавлення
волі з конфіскацією майна; 07.09.1995 року Печерським районним судом м. Києва
за ст. 196-1 ч. 1 КК України 1960 року на 6 місяців виправних робіт з
утриманням 20 % з заробітку в дохід держави, 09.10.1996 року постановою
Печерського районного суду м. Києва
виправні роботи були замінені відповідно до ст. 30 КК України 1960 року на 6
місяців позбавлення волі; 15.05.1998 року Печерським районним судом м. Києва за
ст. 206 ч. 2 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі; 29.11.1999 року
Печерським районним судом м. Києва за ст. 196-1 ч. 2 КК України 1960 р. на 1
рік позбавлення волі; 25.02.2002 року Печерським районним судом м. Києва за
ст.ст. 15, 185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі; 01.07.2003 року
Печерським районним судом м. Києва за ст. 187 ч. 2 КК України на 7 років
позбавлення волі і, звільнившись
18.12.2007 року умовно-достроково за постановою Березанського міського суду
Київської обл. від 11.12.2007 року на 2 р. 3 міс. 15 днів, маючи судимість, яка
не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не
встав, належних висновків не зробив та під час невідбутої частини покарання
повторно вчинив нові злочини.

Так, ОСОБА_1, 04.01.2008 року, приблизно о 16 год. 15
хв., знаходячись біля бАДРЕСА_2, впевнившись,
що за ним ніхто не спостерігає, з метою повторного таємного викрадення
чужого майна, з корисних мотивів, розбив вікно правої передньої двері автомобіля «Хюндай Туссон» д.н. НОМЕР_1
та проник до салону автомобіля, звідки повторно таємно викрав чуже майно, що
належить ОСОБА_3, а саме: портфель вартістю 50 грн., в якому знаходились гроші
в сумі 250 доларів США, що згідно з курсом НБУ на момент вчинення злочину
склало 1 262 грн. 50 коп., ноутбук «Самсунг» вартістю 3 000 грн., записник
вартістю 50 грн., картку пам'яті «Трансед» вартістю 80 грн., а всього майна на
загальну суму 4 442 грн. 50 коп., після чого з місця вчинення злочину з
викраденим зник.

Крім того, ОСОБА_1, 14.01.2008 року, приблизно о 17 год.
00 хв., знаходячись біля АДРЕСА_3, впевнившись,
що за ним ніхто не спостерігає, з метою повторного таємного викрадення
чужого майна, з корисних мотивів, шляхом вільного доступу, відкрив двері автомобіля «Мазда-3» д.н. НОМЕР_2 та
проник до салону автомобіля, звідки повторно таємно викрав чуже майно, що
належить ТОВ «Проктер Енд Гембл Україна», а саме: сумку для ноутбука вартістю
525 грн., в якій знаходились ноутбук НР
«Соmраg nc4400» вартістю 6 386 грн. 86 коп., комп'ютерна мишка вартістю 153
грн. 17 коп., а всього майна на загальну
суму 7 065 грн. 03 коп. та чуже майно,
що належить ОСОБА_4, а саме: цифровий фотоапарат «Соні» вартістю 500 грн. з
флеш-картою вартістю 200 грн., а всього майна на загальну суму 700 грн., після
чого з місця вчинення злочину з викраденим зник.

10.02.2008 року, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1
знаходячись біля ресторану «Якіторія» по бул. Л.Українки, 27 в м. Києві,
впевнившись, що за ним ніхто не
спостерігає, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, з корисних
мотивів, розбив вікно правої задньої
двері автомобіля «Тойота-Камрі» д.н. НОМЕР_3. та проник до салону
автомобіля, звідки повторно таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5, а
саме: сумку для ноутбука вартістю 200 грн., в якій знаходився ноутбук «Асеr
Аsріrе 5682» вартістю 4 784 грн., а всього майна на загальну суму 4 984 грн.,
після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник.

Крім того, ОСОБА_1, 12.02.2008 року, приблизно о 22 год.,
знаходячись біля АДРЕСА_4, впевнившись,
що за ним ніхто не спостерігає, з метою повторного таємного викрадення
чужого майна, з корисних мотивів, розбив вікно лівої задньої двері автомобіля «Мазда-3» д.н. НОМЕР_4 та
проник до салону автомобіля, звідки повторно таємно викрав чуже майно, що
належить ОСОБА_6, а саме: гобеленову тканину, довжиною 4 м. вартістю 80 доларів
США, що згідно з курсом НБУ, на момент вчинення злочину склало 404 грн., палетки з зразками тканини фірми «Мезанін»
вартістю 300 грн., сумку для ноутбука вартістю 580 грн., в якій знаходився
ноутбук «Асеr» вартістю 6 000 грн., комп'ютерна мишка вартістю 70 грн., а
всього майна на загальну суму 7 354 грн., після чого з місця вчинення злочину з
викраденим зник.

14.02.2008 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_1
знаходячись біля АДРЕСА_5, впевнившись,
що за ним ніхто не спостерігає, з метою повторного таємного викрадення
чужого майна, з корисних мотивів, розбив вікно правої задньої двері автомобіля «Фольксваген-пассат Б-5»
д.н. НОМЕР_5 та проник до салону автомобіля, звідки повторно таємно викрав чуже
майно, що належить ОСОБА_7, а саме: сумку вартістю 100 евро, що згідно з курсом
НБУ на момент вчинення злочину склало 736 грн. 59 коп., в якій знаходився ноутбук «Соні» вартістю 13
550 грн., мобільний телефон «Самсунг Д-900і» вартістю 2 000 грн., а всього
майна на загальну суму 16 286 грн. 59 коп., після чого з місця вчинення злочину
з викраденим зник.

Крім того, ОСОБА_1,
26.01.2008 року, приблизно о 21 год. 30 хв., знаходячись біля АДРЕСА_6,
з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, з корисних мотивів,
скориставшись відсутністю сторонніх осіб вирвав з рук раніше незнайомої
ОСОБА_8 сумку. Повторно відкрито
викравши чуже майно, що належить ОСОБА_8, а саме: жіночу сумку вартістю 50
грн., в якій знаходився шкіряний гаманець вартістю 100 грн., гроші в сумі 550
грн., футляр від окулярів вартістю 10 грн., а всього майна на загальну суму 710
грн., ОСОБА_1 з місця вчинення злочину з викраденим зник.

13.02.2008 року, приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_1,
знаходячись біля АДРЕСА_7, з метою повторного відкритого викрадення чужого
майна, з корисних мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб вирвав з
рук раніше незнайомої ОСОБА_9 сумку. Повторно відкрито викравши чуже майно, що
належить ОСОБА_9, а саме: жіночу сумку вартістю 350 грн., в якій знаходився
шкіряний гаманець вартістю 50 грн., гроші в сумі 250 грн., медичні ліки на
загальну суму 80 грн., жіноча косметика на загальну суму 80 грн., флеш-пам'ять
вартістю 120 грн., мобільний телефон «Sоny-Еrісssоn-Z610і» вартістю 1 298 грн.
зі стартовим пакетом оператора мобільного зв'язку «Білайн» вартістю 25 грн. на
рахунку якого було 60 грн., а всього
майна на загальну суму 2313 грн., ОСОБА_1 з місця вчинення злочину з викраденим
зник.

Крім того, ОСОБА_1, 26.02.2008 року, приблизно о 04 год.
00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і знаходячись в АДРЕСА_8,
куди був запрошений в якості гостя, з метою повторного відкритого викрадення
чужого майна з корисних мотивів, погрожуючи застосувати насильство, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого наказав ОСОБА_10 віддати йому дублянку. Сприймаючи погрози
побиття, як реальні, ОСОБА_10 віддав дублянку ОСОБА_11 Повторно відкрито
викравши чуже майно, що належить ОСОБА_10, а саме: дублянку вартістю 700 грн.,
в кишені якої знаходились панель від автомагнітоли «Піонер» вартістю 350 грн.,
1 000 грн., 505 евро, що згідно з курсом НБУ на момент вчинення склало 3 778
грн. 71 коп., а всього майна на
загальну суму 5 828 грн. 71 коп., ОСОБА_1 з місця вчинення злочину з викраденим
зник.

Підсудний ОСОБА_1
під час судового засідання свою вину у вчиненні злочинів, що йому
інкримінується визнав повністю, підтвердив свої показання, які він дав під час
досудового слідства про те, що він 4.01.2008 року, приблизно о 16 год. 15 хв.,
знаходився по АДРЕСА_2, де побачив автомобіль «Хюндай Туссон». В зв'язку з тим,
що на вулиці нікого не було, він розбив вікно правої передньої дверці та проник до салону автомобіля, звідки
викрав портфель в якому знаходився ноутбук «Самсунг», який потім продав, а
портфель викинув. 14.01.2008 року, приблизно о 17 год., він, знаходячись по
АДРЕСА_3, підійшов до автомобіля «Мазда-3», відкрив дверці, які були не
зачинені, і викрав сумку для ноутбука, в
якій знаходились ноутбук та цифровий фотоапарат, які продав. 26.01.2008 року,
приблизно о 21 год. 30 хв., він, знаходячись
по АДРЕСА_6, побачив жінку у якої з рук вирвав сумку, в якій знаходився гаманець з грошима
в сумі 550 грн. та футляр від окулярів. Гроші витратив на власний розсуд, а
сумку викинув. 10.02.2008 року, приблизно о 20 год. 30 хв., він біля ресторану
«Якіторія», що по бул. Л.Українки, 27 в м. Києві, побачив автомобіль
«Тойота-Камрі». Розбивши вікно правої задньої
дверці, він проник до салону звідки викрав сумку для ноутбука з
ноутбуком, який потім продав. 12.02.2008 року, приблизно о 22 год., він
знаходився по АДРЕСА_4. Там він побачив автомобіль «Мазда-3». Підійшовши до
автомобіля, він розбив вікно лівої задньої дверці та проник до салону
автомобіля, звідки викрав два пакети з гобеленовою тканиною та палетки зі зразками тканини фірми «Мезанін»,
а також сумку для ноутбука, в якій знаходився ноутбук. Викрадене він продав, а
гроші витратив на власний розсуд. 13.02.2008 року, приблизно о 20 год. 40 хв.,
він знаходячись по вул. Кловський узвіз,
8 в м. Києві, побачив раніше незнайому дівчину, яка проходила поблизу. Підбігши
до дівчини, він вирвав з її рук сумку, в якій знаходився гаманець з грошима в
сумі 250 грн., ліки, косметика, флеш-пам'ять та мобільний телефон
«Sоny-Еrісssоn-Z610і». 14.02.2008 року, приблизно о 01 год., він знаходячись по
АДРЕСА_5, підійшов до автомобіля «Фольксваген-пассат Б-5», розбив вікно правої
задньої дверці та проник до салону,
звідки викрав сумку, в якій знаходився ноутбук «Соні» та мобільний
телефон «Самсунг Д-900і». 26.02.2008 року, приблизно о 04 год., він знаходився
в стані алкогольного сп'яніння в квартирі АДРЕСА_8. Після спільного вживання
спиртних напоїв, він раніше знайомому ОСОБА_10 наказав віддати дублянку,
пригрозивши побити його. Одягнувши
дублянку, він пішов та в подальшому виявив в її кишені панель від автомагнітоли
«Піонер», гроші в сумі 1 000 грн. та 505
евро. Свої дії оцінив негативно. Щиро розкаявся. Не заперечував зазначену у
обвинувальному висновку кількість і вартість майна, яким заволодів.

Враховуючи те, що підсудний
ОСОБА_1 не оспорював фактичні обставини
справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції,
заслухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст.
299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі,
крім тих, що характеризують особу підсудного.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до
висновку про те, що винність ОСОБА_11 у
вчиненні злочинів, що йому інкримінується, доведена повністю, а його умисні дії
правильно кваліфіковані органом досудового слідства:

- за ст. 186 ч. 2 КК України як
грабіж- відкрите викраденні чужого майна, поєднане з погрозою застосування
насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчинений
повторно;

- за ст. 185 ч. 2 КК України, як крадіжка- таємне викрадення чужого майна,
вчинене повторно.

Тому суд обмежився дослідженням матеріалів кримінальної
справи, що характеризують особу підсудного.

Обставинами, які пом'якшують покарання, відповідно до
вимог ст. 66 КК України, суд визнає з'явлення із зізнанням, щире каяття
підсудного та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудному, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину
в стані алкогольного сп'яніння.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує
наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочинів передбачених ст. 185 ч. 2 КК
України, який віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої
тяжкості та ст. 186 ч. 2 КК України, який віднесений кримінальним законом до
категорії тяжких злочинів;

- особу ОСОБА_11, який має постійне місце проживання, одружений, допомогає
дружині виховувати дитину- 1999 року народження, працює, за місцям роботи
характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий, на обліку у
лікаря-нарколога та лікаря- психіатра не перебуває.

Тому, суд вважає за необхідне призначити
підсудному ОСОБА_11 покарання відповідно
до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання, з метою перевиховання та виправлення підсудного, попередження
вчинення ним нових злочині за ст. 185 ч.
2 КК України у вигляді позбавлення волі, ближче до нижчої межі встановленої
санкції статті Особливої частини КК України, за ст. 186 ч. 2 КК України у
вигляді позбавлення волі ближче до нижчої межі встановленої санкції статті
Особливої частини КК України.

Відповідно до вимог
ст. 70 КК України суд,
крім даних про особу винного й обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання
та обставин справи, враховує, кількість злочинів, мотиви їх вчинення, тяжкість їх наслідків, та вважає за необхідне
призначити підсудному ОСОБА_11 остаточне
покарання шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим.

Крім того, враховуючи те, що
ОСОБА_1 вчинив злочин будучи 18.12.2007
року на підставі постанови Березанського
міського суду Київської обл. від 11.12.2007 року звільнений умовно-достроково
від покарання призначеного вироком Печерським районним судом м. Києва від
01.07.2003 року, суд вважає за необхідне при призначенні покарання за
сукупністю вироків застосувати положення ст. 71 КК України.

На підставі викладеного суд не дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_11 без відбування
покарання і вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_11 враховуючи
тяжкість вчинених ним злочинів, його
особу, та усі обставини справи, можливо тільки в умовах ізоляції від
суспільства. Тому, суд прийняв рішення не
звільняти підсудного ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням.

По справі були заявлені цивільні позови про відшкодування
матеріальної шкоди потерпілими ОСОБА_3 на суму 3 849 грн. 72 коп., ОСОБА_8 на
суму 780 грн., ОСОБА_5 на суму 6322 грн. 27 коп., ОСОБА_9 на суму 2 313 грн., ОСОБА_7
на суму 15 550 грн. та 100 евро, та
цивільним позивачем ТОВ «ОСОБА_12» на суму 7 065 грн. 03 коп. Вирішуючи питання
щодо цивільного позову суд виходить з того, що до початку судового слідства у
справі відповідні розрахунки потерпілими ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7
та цивільним позивачем ТОВ «ОСОБА_12», які підтверджують понесені ним витрати
подані не були. За таких обставин вимоги потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 та цивільного позивача ТОВ «ОСОБА_12» до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди слід
залишити без розгляду. Проте, це не позбавляє потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 та цивільного позивача ТОВ «ОСОБА_12» права
пред'явити позов до ОСОБА_11 в порядку
цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно
вирішити відповідно до ст. 81 КПК
України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, і
призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч. 2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ст. 186 ч. 2 КК України - 4
(чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1 покарання - 4 (чотири) рокив позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_1, визначити за
сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання
до призначеного покарання, невідбутної частини покарання за вироком Печерського
районного суду м. Києва від 01.07.2003 року - у виді 5 ( п'яти ) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_1 слід
обраховувати починаючи з моменту його затримання з 27.02.2008 року, відповідно
до вимог ст. 72 КК України.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 та цивільного позивача ТОВ «ОСОБА_12» залишити без
розгляду, роз'яснивши ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ТОВ
«ОСОБА_12» їх право звернутись з позовом до ОСОБА_11 в порядку цивільного судочинства.

Речові докази у справі- чоловічу шкіряну дублянку, яка
передано на відповідальне зберігання
ОСОБА_10, залишити ОСОБА_10- за належністю, як власнику; портфель, гроші в сумі 250 доларів США, записник,
картку пам'яті «Трансед», які передано
на відповідальне зберігання ОСОБА_3,
залишити ОСОБА_3- за належністю, як власнику.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити без
зміни- тримання під вартою та утримувати його у Київському СІЗО № 13 Державного
департаменту України з питань виконання покарань.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання ним копії
вироку.

Суддя
В.В. Підпалий