Справа № 146/916/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" липня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
05 червня 2015 року біля 18:00 год. працівниками міліції під час проведення огляду домогосподарства ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_1 на підвіконні у спальній кімнаті житлового будинку виявили та вилучили металеву ємкість, закриту металевою кришкою, обклеєну етикеткою жовто-червоного кольору, на якій нанесено топографічний текст «Порох охотничий бездымный СОКОЛ» у якій в середини знаходиться сипуча пластична речовина округлої форми зеленого кольору з сірим відтінком, яка згідно з висновком експерта №46/138 від 25.06.2015 року є вибуховою речовиною нітроцелюлозним (бездимним) порохом, масою 124,45 г, яку останній незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу в своєму домогосподарстві.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом. З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що дана ємкість з порохом залишилася йому від покійного батька. В 2006 році під час переїзду з м. Києва до с. Комаргорода Томашпільського району Вінницької області разом із речами перевіз і вказаний порох, який зберігав для власних потреб.
Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1. ст. 263 КК України, тобто незаконне зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до тяжких злочинів, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, судимостей немає, на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, характеризується негативно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді позбавлення волі та одночасно звільнити його від покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у кримінально - виконавчу інспекцію для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 859,92 грн.
Речові докази у справі, а саме:
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1