Справа № 1-
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

12.02.2008 року Деснянський районний
суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Воронцової
С.В.,

при секретарі - Остапенко О.В.,

за участю прокурора - Боброва
М.П. ,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну
справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця, громадянина України, з середньо
- спеціальною освітою , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
проживаючого в м. Чернігові, АДРЕСА_1, зареєстрованого в м.Чернігові, АДРЕСА_1,

в скоєнні злочину, передбаченого
ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2007 року, близько 15год. ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння, знаходячись біля приміщення Деснянського районного відділу міліції , розташованого по вул.Шевченка, 26 в м.Чернігові , в ході конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних стосунків , умисно наніс один удар ногою в область лівого гомілково-ступеневого суглобу ОСОБА_1,чим спричинив
останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого трикісточкового перелому лівого
гомілково-ступеневого суглобу зі
зміщенням та підвивихом ступні до зовні , які відносяться до категорії
середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров”я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. визнав себе винним повністю по пред”явленому
обвинуваченню за ст. 122 ч.1 КК України та підтвердив викладені вище обставини
скоєння злочину. В скоєному щиро кається та просив
у потерпілого вибачення. Визнав заявлені потерпілим позовні вимоги про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди та частково відшкодував заподіяні
збитки. Визнав позов прокурора про стягнення коштів на лікування потерпілого в
умовах стаціонару.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтвердив факт заподіяння йому тілесних
ушкоджень середнього ступеню тяжкості при зазначених в обвинуваченні
обставинах. Підтримав в судовому засіданні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з урахуванням
того що вона частково підсудним відшкодована зменшив суму позову до 3700 грн.,
в зв»язку з повним відшкодуванням матеріальної шкоди відмовився від його
підтримання.

Враховуючи, що фактичні обставини
скоєного злочину , доведенність вини підсудного та кваліфікація його дій , сума
цивільних позовів, учасниками процесу не
оспорюється , суд знаходить недоцільним
дослідження інших доказів і приходить до висновку , що обвинувачення
пред”явлене ОСОБА_2. органом досудового слідства знайшло своє підтвердження в
судовому засіданні в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку що умисні дії ОСОБА_2. які виразились у заподіянні
ОСОБА_1, середнього ступеню тяжкості
тілесних ушкоджень, за ознакою
тривалості розладу здоров”я підлягають кваліфікації за ст. 122 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення
підсудному покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та
роз»ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року “ Про практику
призначення судами кримінального покарання ” та виходить із принципів
законності, справедливості,
обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення
підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії середньої тяжкості,
особу підсудного, що вперше притягується до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується, приймає до уваги стан його здоров'я ,вік та сімейні
обставини, те що він має батька інваліда другої групи, наявність обставин, що
пом”якшують покарання, як щире каяття , сприяння розкриттю злочину, часткове
відшкодування завданої шкоди, та такої ,
що його обтяжує як вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння, і вважає, за можливе призначити
ОСОБА_2. покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті , що йому інкримінується.

Враховуючи ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину , дані про особу підсудного, наявність пом»якшуючих
покарання обставин, думку потерпілого, який не наполягає на суворій мірі
покарання, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_2. можливе без
ізоляції його від суспільства і відповідно до ст.75 К України знаходить за
можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням , встановивши мінімальний іспитовий строк.

Суд відповідно до ст.76 п.п.3,4 КК
України вважає за необхідне покласти на нього обов»язки повідомляти органи КВІ
про зміну місця проживання та роботи і періодично з»являтись для реєстрації.

Враховуючи що матеріальна шкода
потерпілому відшкодована в повному обсязі суд вважає за можливе прийняти
відмову потерпілого від позовних вимог.

При вирішенні питання про задоволення
позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди , суд враховує
характер та обсяг моральних страждань що зазнав потерпілий, їх тяжкість , вік
потерпілого,тривалість лікування, час та зусилля необхідні для відновлення
попереднього стану , виходить із засад виваженості , законності,
обгрунтованності та справедливості і приходить до висновку що позов потерпілого
підлягає задоволенню повністю в сумі підтриманій потерпілим в судовому
засіданні.

Зважаючи на наявні в матеріалах
справи докази щодо вартості лікування потерпілого в умовах стаціонару, суд
знаходить що позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

Міру запобіжного заходу у відношенні
підсудного залишити попередньо обрану - підписку про невиїзд.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину передбачеого ст. 122 ч. 1
КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного ) року 6 (шести)
місяців обмеження волі .

На підставі ст. ст.75,76 п.п.3,4 КК
України звільнити ОСОБА_2 від покарання
, якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину
, буде повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи і періодично
з»являтись для реєстрації.

Позовні вимоги прокурора та потерпілого
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь
потерпілого ОСОБА_1-3700 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та на користь фінансового відділу Чернігівської
міської ради 359 грн. 70 коп. затрат на лікування потерпілого в умовах стаціонару.

До набрання вироком законної сили міру
запобіжного заходу у відношенні засудженого залишити попередньо обрану -
підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя