Справа № 460/925/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Яворівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чемерин Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, безпартійного, мобілізованого військовослужбовця п/п НОМЕР_1 (колишня в/ч НОМЕР_2 ), такого, який не має судимості,
за ст.407 ч.3 КК України, -
21 травня 2014 року, у відповідності до Указу Президента України від 06 травня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1240-VII від 06 травня 2014 року та мобілізаційного плану, ОСОБА_4 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби по мобілізації і цього ж дня, був скерований у військову частину НОМЕР_2 .
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 21 травня 2014 року за №113, рядового ОСОБА_4 призначено на посаду номеар обслуги 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону та зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.
Відповідно до положень ст.9 ч.4 п.1. ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.
Відтак, з 21 травня 2014 року, тобто з дня зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та розпочав проходити військову службу.
У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_2 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира 24 окремої механізованої бригади від 10 червня 2014 року за №111, введено в дію нове умовне найменування бригади «військова частина польова пошта НОМЕР_1 ».
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби, рядовому ОСОБА_4 було достеменно відомо і до часу самовільного залишення військової частини, він дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
10 грудня 2014 року, близько 08 години, рядовий ОСОБА_4 , не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 та був відсутнім на службі до 28 січня 2015 року без поважних причин, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
28 січня 2015 року, близько 08 години, рядовий ОСОБА_4 , добровільно повернувся на територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, не з`явившись вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.3 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та підтвердив факт вчинення ним самовільного залишення військової частини та місця служби, тривалістю понад один місяць, за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що повернувшись із зони АТО, він мав незадовільний стан здоров`я і йому потрібно було також допомогти рідним по господарству. Щиро розкаюється у вчиненому, завіривши, що подібного більше вчиняти ніколи не буде, готовий продовжувати військову службу, просить також суворо його не карати.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду визнає недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно фактичних обставин самовільного залишення військової частини та місця служби, та нез`явлення ОСОБА_4 вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.
При цьому, суд з`ясував правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи докази, що були дослідженні по справі, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України в судовому засіданні доведена повністю і кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно, оскільки він, як військовослужбовець, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, не з`явившись вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю служби, повністю визнає свою вину, має на утриманні малолітню дитину, обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставини, які обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, призначивши йому покарання, у виді позбавлення волі на строк два роки.
Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
Згідно ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обовязки:
· не покидати територію військової частини без дозволу командира частини,
· контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця покласти на командира частини.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1