Справа № 466/7172/14-к Головуючий у 1 інстанції: Г.Б. Білінська
Провадження № 11-кп/783/736/14 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

з участю прокурора: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 листопада 2011 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2012 року постановлено скасувати відносно ОСОБА_6 покарання з випробуванням, призначеного згідно вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 листопада 2011 року та направити такого для відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2014 року вирішено скоротити засудженому ОСОБА_6 на половину невідбуту частину покарання 01 рік 09 місяців 12 днів на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8.04.2014 року. До відбування вважати термін покарання 10 місяців 21 день.
Початок строку покарання 1 лютого 2013 року, кінець строку покарання 12 березня 2015 року.
Адміністрація Личаківської виправної колонії у Львівській області №30 та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулися до суду з поданням про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт, покликаючись на те, що протягом строку відбування покарання засуджений зарекомендував себе позитивно, відбув половину призначеного строку покарання, на добровільних засадах працевлаштований в дільниці обробки деревини, до роботи відноситься добросовісно, допустив одне порушення вимог режиму утримання, адміністрацією установи тричі заохочувався, на профілактичному обліку в установі не перебуває.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні даного подання.
В апеляційній скарзі засуджений просить оскаржувану ухвалу змінити та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді громадських робіт, покликаючись на те, що рішення суду є незаконним та упередженим щодо нього. Вказує на те, що за час відбування покарання сумлінною працею та поведінкою він довів своє виправлення, за що неодноразово заохочувався адміністрацією установи.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який просить ухвалу районного суду скасувати та апеляційну скаргу задоволити, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню.
Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що адміністрація Личаківської виправної колонії УДПтС України у Львівській області (30) не надала достатніх доказів того, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення. Наявність у нього за час відбування покарання кількох заохочень не свідчить про те, що він став на шлях виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Статтею 82 КК України передбачено, що заміна невідбутого строку покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 листопада 2011 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2014 року вирішено скоротити засудженому ОСОБА_6 на половину невідбуту частину покарання 01 рік 09 місяців 12 днів.
Розглядаючи подання засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином не дослідив всі обставини справи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на день розгляду клопотання ОСОБА_6 відбув більшу половину строку позбавлення волі, що дає підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до характеристики начальника Личаківської ВК № 30 ОСОБА_6 по прибутті в установу до роботи не залучався у зв`язку з скороченням обсягу виробництва, на добровільних засадах працевлаштований в дільниці обробки деревини, до роботи відноситься добросовісно. Під час відбування покарання в установі допустив одне порушення вимог режиму утримання, адміністрацією установи тричі заохочувався, приймає участь у суспільно-корисній праці щодо поліпшення житлово-побутових умов засуджених у відділенні відповідно до вимог ст. 118 КВК України та п. 64 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, на заходи виховного характеру реагує добре, робить вірні висновки з свого кримінального минулого, відвідує бібліотеку установи, за характером спокійний, у відношенні до себе вимогливий, зв`язки з рідними підтримує шляхом листування, у відношенні до представників адміністрації установи тактовний, на профілактичному обліку в установі не перебуває.

Тому твердження суду про недостатність доказів на підтвердження того, що засуджений став на шлях виправлення, не заслуговує на увагу.

Згідно вимог ч.1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

За таких обставин ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2014 року слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання адміністрації Личаківської виправної колонії № 30 управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_6 задоволити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Подання адміністрації Личаківської виправної колонії № 30 управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_6 задоволити.

Замінити ОСОБА_6 невідбуту частину покарання за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 листопада 2011 року у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3