Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кп/644/111/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,

Суддів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

За участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої- ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 00000700 , по обвинуваченню :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району та області, громадянина України, освіта неповна середня ,одруженого , має трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, який мешкає за адресою без реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2014 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_9 будучі в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в залі домоволодіння за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків в ході сварки, маючи умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечний наслідок і бажаючи його настання, умисно завдав ОСОБА_11 три удари стільцем в область голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійних ран, синців та ссадин.

Після чого, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 взяв в домоволодінні потерпілого кухонний ніж та наніс ним потерпілому ОСОБА_11 шість ударів, з яких три удари в область правої бокової поверхні грудної клітини в середній частині та три удари в область лівої половини грудної клітини по задній поверхні в нижній третині, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи №137-ВЛт/14 від 13.10.2014 року тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки з наявністю ранив 7 міжребер*ї по середньо-пахвовій лінії ( з ушкодженням правої легені), що супроводжувалось кровотечею; проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з наявністю рани по лопатковій лінії в області проекції 9 міжребер*я ( з ушкодженням лівої легені), а також проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з наявністю рани по біляхребцевій лінії в області проекції 7 міжребер*я ( з ушкодженням лівої легені), що супроводжувались кровотечею та трьох непроникаючих колото-різаних ран.

В результаті отриманих ОСОБА_12 проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки з ушкодженням легенів розвинулася гостра масивна крововтрата, яка спричинила смерть ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним частково, не оспорює, що спричинив потерпілому ОСОБА_11 вище приведені тілесні ушкодження, від яких наступила смерть потерпілого, однак зазначає, що умислу на позбавлення життя потерпілого не мав, захищався від неправомірних дій потерпілого. Цивільний позов потерпілої на суму 30000 грн. не визнав.

Про обставини обвинувачений суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_12 він до 20.08.2014 року не був знайомий. 20.08.2014 року він прийшов до потерпілого, так як дізнався, що той може продати самогон та купив в нього самогон, вжив його, після чого приблизно через 2 години, ввечері, близько 20-00 години знову прийшов в домоволодіння ОСОБА_10 за самогоном. Потерпілий запросив його в дім, він пройшов до зали, де став вживати самогон, що дав потерпілий. Цього дня він випив близько одного літра самогону. Потерпілий не пив, ждав, коли він закінчить випивати, після чого попросив покинути його житло. Він не хотів уходити, на що потерпілий став його виганяти, сваритися, виштовхувати з будинку. Він падав, був сильно п`яний. Після чого потерпілий взяв зі столу ніж і почав ним розмахувати, він перелякався, взяв стілець, яким декілька разів вдарив потерпілого по голові, потерпілий впав на живіт, а він взяв випавший у потерпілого ніж, сів зверху спину потерпілого та декілька раз наніс удари ножем з правої сторони спини. Коли він побачив, що потерпілий заспокоївся, перестав двигатися, безмовно лежав та не подавав ознак життя, він перестав наносити удари, встав та пішов додому. Декілька ударів наносив потерпілому тому, що потерпілий був ще живий . Ніж він викинув по дорозі додому. Дома зняв свою одежу, яка була в крові діда та його, наступного дня йому стало відомо, що потерпілий помер. Всіх обставин він не пам`ятає, так як був сильно п`яний.

Крім частково визнання своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 - доньки ОСОБА_10 яка пояснила, що батько був інвалідом війни, спокійним та врівноваженим за характером, взагалі не пив, після смерті матері проживав один, а вона кожного дня приходила до нього, носила їсти та таке інше. Востаннє бачила батька живим 19.08.2014 року. 20.08.2014 року ввечері, близько 20 год 15 хв. вона прийшла до батька в домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_3 ( житловий будинок барачного типу на декілька сімей з окремим входом), ввійшовши до якого зразу з порога побачила батька, що лежав з зали в прихожу головою до вхідних дверей на животі, голова розбита, в крові, на спині та вруг тіла була кров. Батько ознак життя не подавав, вона перелякалася та не підходячи до батька відразу викликала швидку допомогу, яка приїхала та зафіксувала смерть. Про те, що батька продавав самогон їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_14 підтвердила той факт, що 20.08.2014 року близько 20-00 години з сусіднього домоволодіння ОСОБА_10 чула його розмову з чоловіком циганської національності. Цигани живуть по сусідству з ними і вона по акценту могла розмежувати, що голос належить особі саме циганської національності. Потерпілого характеризує з позитивної сторони, як спокійного, неконфліктного, врівноваженого сусіда.

-Протоколом від 20.08.2014 року огляду місця події - домоволодіння в АДРЕСА_3 , в ході проведення якого, що розпочате о 21-00 годині,якого встановлено, що на підлозі в дверному пройомі між кухнею та залою розташований труп ОСОБА_13 . Труп розташований на передній поверхні тіла, головою звернутий в бік входу, ногами в бік зали. Трупні плями не рясні, трупне заклякання відсутнє. На трупі є тілесні ушкодження. Біля трупа, під трупом виявлено на вилучено дерев`яні уламки з нашаруваннями бурого кольору. В ході огляду місця події були виявлені та вилучені також фрагменти стулу, деревини, змиви з дверної коробки, зі стіни, з підлог, три ножі (т.1 а.с.49-64).

-Висновками судово-цитологічних експертиз № 1028-Ц/14 від 26.09.2014 року, №1018-Ц/14 від 25.09.2014 року, №1008-Ц/14 від 17.09.2014 року, №1026-Ц/14 від 26.09.2014 року, №1012-Ц/14 від 23.09.2014 року, №1013-Ц/14 від 23.09.2014 року, №1015-Ц/14 від 23.09.2014 року, підтверджується факт того, що на вилучених при огляді домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 фрагментах деревини №1,2, фрагментах стільця, фрагментах стільця №5, 2/2, 3, фрагменту стільця, вилученого біля трупу ОСОБА_10 , кров людини, якою може бути потерпілий ОСОБА_15 . Від ОСОБА_9 ця кров не може бути. ( т.1 а.с.65-99).

-Висновками судово-цитологічних експертиз № 1011-Ц/14 від 23.09.2014 року,№ 1022-Ц/14 від 25.09.2014 року, №1016-Ц/14 від 25.09.2014 року, №1009-Ц/14 від 22.09.2014 року,№ 1017-Ц/14 від 24.09.2014 року, підтверджується той факт, що на вилучених при огляді домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 фрагментах стільця, фрагментах стільця №2, 2/3,1/1, 3, фрагменту стільця, фрагменту деревини 3/1, виявлена кров людини, якою може бути обвинувачений ОСОБА_9 із змішуванням крові від особи, якою може бути потерпілий ОСОБА_16 ( т.1 а.с.172-194).

-Протоколом огляду місця події від 21.08.2014 року в результаті якого об 18 год 30 хв. на ділянці місцевості, розташованій на повороті буд 9 вул.Новоселівській в м.Вовчанську Харківської області у вигляді узбіччя поля на відстані близько 22 метрів від дороги, в чагарнику було виявлено та вилучено ніж, довжиною 22 см, лезо-11,5 см з нашаруванням речовини бурого кольору (т.1 а.с.118-126).

-Висновком судово-цитологічної експертизи № 1023-Ц/14 ножа, який було вилучено з місця огляду події 21.08.2014 року, підтверджується той факт, що на ньому встановлені сліди крові людини, які належать особі чоловічої статі. З урахуванням групової характеристики належності крові можливо зробити висновок, що ці сліди крові можуть бути від потерпілого ОСОБА_10 , а від обвинуваченого ОСОБА_9 ця кров не може бути (т.1 а.с.129-131).

- Протоколом огляду місця події від 21.08.2014 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в результаті якого була виявлена та вилучена сорочка білого кольору з бавовни з нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров ( т.1 а.с.140-147).

-Висновком судово-імунологічної експертизи №516-Ис/14 від 20.09.2014 року підтверджується той факт, що на сорочці, що належить ОСОБА_17 та вилученій при огляді місця події від 21.08.2014 року домоволодіння АДРЕСА_4 , виявлені сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_9 не виключається, а також неможливо виключити можливість суміші крові від потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с.149-152).

-постановою про відібрання біологічних зразків крові ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для проведення судово-імунологічної експертизи від 21.08.2014 року, протоколом отримання зразків для експертизи від 21.08.2014 року та висновком судово-імунологічної експертизи

№522-Ис/14 від 12.09.2014 року підтверджується той факт, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А ізогемагглютініном анті-В ( т.1 а.с.134-139).

- Висновками судово-цитологічних експертиз №998/1030-Ц/14 від 20.09.2014 та №996-Ц/14 від 12.09.2014 року встановлено той факт, що в піднігтьовому зрізі з пальців рук трупа ОСОБА_10 та в піднігтьовому зрізі з пальців рук обвинуваченому ОСОБА_9 містяться сліди крові людини, суміш якої від потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 не виключається (т.1 а.с.160-162,166-169).

-Висновком судово-медичної експертизи №137-ВЛт/14 від 13.10.2014 року, яким підтверджуються обставини того, що ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки з наявністю ранив 7 міжребер*ї по середньо-пахвовій лінії ( з ушкодженням правої легені), що супроводжувалось кровотечею; проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з наявністю рани по лопатковій лінії в області проекції 9 міжребер*я ( з ушкодженням лівої легені), а також проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з наявністю рани по біляхребцевій лінії в області проекції 7 міжребер*я ( з ушкодженням лівої легені), що супроводжувались кровотечею. В результаті отриманих ОСОБА_12 проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки з ушкодженням легенів розвинулася гостра масивна крововтрата, яка згідно з вказаним висновком судово-медичної експертизи спричинила смерть ОСОБА_13 .

Також, непроникаючі колото-різані рани: правої половини грудної клітки по середньо-пахвовій лінії в області проекції 5 міжребер*я, на правій половині грудної клітки по задньо-пахвовій лінії в області 8 міжребер*я, на лівій половині грудної клітки по середньо-пахвовій лінії в області проекції 7 міжребер*я.

Крім того, ОСОБА_11 була спричинена закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під м*які мозкові оболонки в правій лобно-скроневій області головного мозку, по конвексітальним поверхням полюсів потиличних часток головного мозку; трьох забійних ран в правій скронево-тім*яній області, двох забійних ран в лівій скронево-тім*яній області, по забійній рані на потиличній області справа, в потиличній області зліва, в лівій скронево-тім*янній області, в лівій скроневій області, в лівій надбрівній області у зовнішнього края брови, на лівій брові, на правій брові у зовнішнього кінця, двома синцями в області проекції право лобного горба, синцями в лівій навколоочній області, на лівій вушній раковині по передній поверхні в верхній частині, в лівій надбрівній області у зовнішнього кінця брови., на лобі ліворуч, в області проекції лівого лобного горба, на нижньому повіці правого ока у внутрішнього кута ока, в області підборіддя ліворуч, в тім*яній області в області проекції стріловидного шва, в тім*яно-потиличній області, саднами в лівій надбрівній області у зовнішнього кінця брови, в лівій підочній області. Вищевказані ушкодження утворилися - колото-різані рани від дії вірогідніше всього одного й того ж плаского, одностороннього гострого, колюче-ріжучого знаряддя ( з зануренням його на різноманітну глибину при незначному зміненні його положення в момент занурення), яке мало лезо ( ріжучу частину) середньої гостроти заточки і П-образним обушком з вираженими ребрами; закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під мозкові оболонки, забійних ран, синцями та саднами від ударної дї тупого твердого предмета(предметів) та могли бути отримані безпосередньо перед настанням смерті. ( т.1а.с.101-108).

-Висновком судово-медичної експертизи №206-ВЛт/14 від 15.10.2014 року підтверджується можливість спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень ножем, який був представлений на експертизу, а саме ніж з рукояткою коричневого кольору загальною довжиною 22.5 см, клинком ножа довжиною 11,9 см, що вилучений при огляді місця події- узбіччя дороги з вул..Новоселівська в м.Вовчанську. ОСОБА_18 після спричинення йому тілесних ушкоджень міг знаходитися у свідомості та вчиняти будь-які самостійні дії в дуже обмеженому обсязі. Ушкодження, встановлені у ОСОБА_10 частково відповідають даним, отриманим в ході проведення слідчого експерименту від 21.08.2014 року за участю ОСОБА_9 , а саме в частині спричинення ушкоджень на голові та праві половині грудної клітки, так як стосовно інших ушкоджень він не вказує на сам факт їх спричинення (т.1 а.с.216-222).

-Протоколом слідчого експерименту від 21.08.2014 року за участю ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_9 на місці показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та місце, де він викинув ніж. В результаті проведення слідчого експерименту було виявлено ніж, в якому ОСОБА_9 впізнав ніж, яким він наносив тілесні ушкодження потерпілому ( т.1 а.с.223-228).

- відтворенням в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту від 21.08.2014 року за участю ОСОБА_9 ,його захисника, в ході якого ОСОБА_9 на місці показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та місце, де він викинув ніж. В результаті проведення слідчого експерименту було виявлено ніж, в якому ОСОБА_9 впізнав ніж, яким він наносив тілесні ушкодження потерпілому.

-Речовими доказами, оглянути в суді, сорочкою ОСОБА_9 із слідами бурого кольору, схожими на кров, ножем зі слідами крові;.

- Постановою про визнання речовими доказами фрагментів деревини, фрагментів стільця, зразків нігтів, бинтами із змивами ( т.1 а.с.132,156).

-Довідкою №2690-01 КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» підтверджується той факт, що бригада екстреної медичної допомоги №1801 за викликом родичів постраждалого прибула за адресою АДРЕСА_3 о 20 год 24 хв, де зафіксувала біологічну смерть потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с.235).

Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України- вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не мав умислу спричинити смерть потерпілого ОСОБА_10 , а спричинив йому вищевикладені у вироці тілесні ушкодження внаслідок самозахисту від його неправомірних дій судом до уваги не приймаються.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України№1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» Згідно з ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди,необхідної і достатньої в дані обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає нелише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання,а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника,зокрема спрямованість умислу,інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання.

При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати,чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективновідбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої вконкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Як встановлено судом обвинувачений знаходився в домоволодінні потерпілого і вимоги потерпілого, висловлені в усній формі покинути його житло є законними і повинні були бути виконані обвинуваченим. Однак ОСОБА_9 пояснив, що не хотів уходити, хотів продовжити вживати спиртні напої. Потерпілий став сваритися, виганяти його, п`яного, з свого будинку, виштовхувати, він падав, потерпілий замахувався на нього палкою та ножем. Саме ці обставини зазначені обвинуваченим як суспільно небезпечне посягання, від якого він захищався. Однак ОСОБА_9 мав можливість та зобов`язаний був виконати законні вимоги потерпілого та покинути його житло, потерпілий йому в цьому не перешкоджав . суд враховує, що ОСОБА_9 знаходився ближче до виходу з домоволодіння і міг безперешкодно вийти з будинку. Потерпілий похилого віку не приймав будь-яких активних дій та не створював загрозу для обвинуваченого. Таким чином, судом не встановлено такого суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого відносно обвинуваченого, що в даній конкретній обстановці давала б можливість говорити про реальну загрозу для ОСОБА_9 і необхідність нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому. А кількість ударів, той факт, що після нанесення ударів стільцем по голові він розламався, а потерпілий упав на пол, однак обвинувачений продовжив вже ножем наносити лежачому потерпілому низку ударів ножем в життєво важливі органи говорить саме про умисел обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого. Посилання обвинуваченого та його адвоката на наявність у обвинуваченого синців на обличчі, шиї, кінцівках, які встановлені висновком судово-медичної експертизи №183-ВЛ/14 від 26.08.2014 року , що були отримані ним від ударів палкою потерпілим, висновки суду не спростовують, так як по вище приведеним мотивам не створювали для обвинуваченого реальної загрози заподіяння шкоди і необхідності наносити потерпілому тілесні ушкодження. Одночасно суд враховує висновки судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_10 та ті обставини, що вказані тілесні ушкодження могли бути отримані обвинуваченим від потерпілого в результаті його захисту саме від дій обвинуваченого.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що обвинувачений не мав умислу на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_11 , а спричинив тяжкі тілесні ушкодження, які спричини смерть потерпілого і його дії слід кваліфікувати за ст..121ч.2 КК України судом до уваги не приймаються.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 N 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» п 22. Для відмежування умисного вбивства від умисного

заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121КК),суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій:(при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а вразі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, щоминув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смертіпотерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Сукупність всіх обставин по даній справі, а саме:

- значна кількість нанесених ударів обвинуваченим спочатку стільцем по голові ( життєво важливому органу особи) потерпілого з такою силою, від якої стілець розламався на декілька фрагментів, після чого потерпілий впав, а обвинувачений ножем наніс шість ножових поранень зі сторони спини, як у правій так у лівій половині тіла у верхній частині тіла, де знаходяться життєво важливі органи людини.

- знаряддя злочину, зокрема, ніж загальною довжиною 22.5 см, довжиною клинка 11.9 см,

- сила ударів, достатня для того, щоб три поранення були проникаючими, про що говорить також той факт, що все лезо до ручки знаходиться в крові.

- причина припинення злочинних дій ОСОБА_9 - те, що він вважав виконаним всі дії необхідні для досягнення свого умислу-настання смерті потерпілого. Ці обставини встановлені як із самих показань обвинуваченого, який відповідаючи на питання суду про необхідність нанесення такої кількості ударів заявив, що потерпілий був ще живий і тому він продовжував наносити стільки ударів і до тих пір, поки дід не заспокоївся, лежав безмовно та не двигався. Коли він досяг свого результату, то встав та пішов, по дорозі додому викинув ніж в чагарник. Смерть потерпілого наступила через дуже короткий проміжок часу, так як в 20 год. 24 хв. бригадою екстреної медичної допомоги вже була зафіксована біологічна смерть потерпілого.

-стосунки, які склалися між потерпілим та обвинуваченим перед злочином, те, що обвинувачений був у стані сильного алкогольного сп`яніння і законні вимоги потерпілого як власника житла покинути його будинок викликали супротив обвинуваченого, який не хотів покидати житло потерпілого, хотів продовжити вживати спиртні напої, в результаті чого між ними виникли особисті неприязнені стосунки, які призвели до умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого.

Вказані обставини спростовують ствердження обвинуваченого ОСОБА_9 , що в нього не було умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_16 та що у його діях була необхідна оборона або перевищення меж необхідної оборони чи на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть потерпілого.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 N 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» п.20. Умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше в силу ст..89 КК України не судимий, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, не працює, по місцю проживання характеризується формально, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, згідно акту амбулаторної судово-психіатрічної експертизи №812 від08.09.2014 року ознаків психозу та недоумства не виявляє, виявляє синдром залежності від сочетанного вживання психоактивних речовин ( опіодів, алкоголю). Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, знаходився поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, а знаходився у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, при якій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає часткове добровільне відшкодування потерпілій ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 1000 грн, обставинами, що обтяжують покарання, є скоєння злочину особою, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та відносно особи похилого віку.

З урахуванням ступеню тяжкості та ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , приймаючи до уваги сукупність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, конкретні обставини справи, особу потерпілого ОСОБА_10 , думку потерпілої ОСОБА_7 , суд вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст..115 ч.1 КК України, але не в максимальному його розмірі буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України до обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання чинності вироком обвинуваченому ОСОБА_9 слід залишити раніше обраний з метою запобігання ризиків, передбачених ст..177ч.1 КПК України та з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, покладених вироком.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування 30000 грн. матеріальної шкоди, яка складається з такої суми грошових коштів, які пропали з домоволодіння її батька ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з тих підстав, що обвинуваченому ОСОБА_9 не інкримінувалася у вину викрадення будь-якого майна з домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , наявність цих грошових коштів не встановлювалася, вина ОСОБА_9 не доводилася. Сама потерпіла заявляє про те, що вказані гроші пропали з домоволодіння батька, але коли, в який момент, ким та в який спосіб пояснити та довести не може.

Доля речових доказів вирішується судом в порядку ст.100 КПК України.

Доказів витрат на проведення судових експертиз суду не надано.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 21 серпня 2014 року з моменту його затримання за підозрою, та зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього тримання під вартою в СІЗО.

Міру запобіжного заходу до набрання чинності вироком ОСОБА_9 залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_9 30000 грн. матеріальної шкоди - відмовити.

Речові докази: фрагменти деревини, фрагменти стільця, зразків нігтів, бинтами із змивами, газети, відрізки липкої стрічки з слідами пальців, металеві предмети, ніж з коричневою ручкою загальною довжиною 22.5 см, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Вовчанського РВ УМВСУ в Харківської області - знищити.

Речові докази, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Вовчанського РВ УМВСУ в Харківської області - сорочку ОСОБА_9 - повернути володільцю за належністю, а в разі відмови отримати - знищити, штани спортивні, майку, труси , шкарпетки ОСОБА_10 , три кухонних ножі, вилучені з домоволодіння ОСОБА_10 -повернути володільцю - потерпілій ОСОБА_7 за належністю, а в разі відмови отримати - знищити.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, що тримається під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий:

Судді: