Справа № 164/1984/13-к
п/с 1-кп/164/97/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року.
Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю:

прокурорів: Дарчика М.Г., Музичука Б.А.,

потерпілого ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі кримінальне
провадження №0000140 від 8 березня 2013
року про обвинувачення ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина
України, уродженця с.Ломачанка
Ковельського району, зареєстрованого в
АДРЕСА_1, мешканця АДРЕСА_2, українця, з
незакінченою вищою освітою,
розлученого, працюючого підсобним
робітником у приватного підприємця,
згідно ст. 89 КК України раніше не
судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

8 березня 2013 року, приблизно о 17
годині, ОСОБА_4, перебуваючи у стані
алкогольного сп»яніння в житловому
будинку ОСОБА_5, що розташований за
адресою: АДРЕСА_2, на ґрунті особистих
неприязних відносин до ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, які виникли під час
суперечки та взаємних словесних образ,
з метою заподіяння тілесних ушкоджень,
умисно наніс останньому один удар
кухонним ножем, який згідно висновку
експертизи холодної зброї №244 від 28
березня 2013 року не являється холодною
зброєю, у ділянку грудини, внаслідок
чого заподіяв потепілому ОСОБА_2
тілесне ушкодження у вигляді
проникаючого колото - різаного
поранення передньої стінки огруддя
справа з ушкодженням окістя верхньої
третини тіла грудини та верхньої долі
правої легені з розвитком правобічного
малого гемотораксу, що ускладнились
посттравматичною правобічною верхньо -
долевою пневмонією, і яке, згідно
висновку комісійної судово - медичної
експертизи №28 від 23 липня 2013 року,
відноситься до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, за ознакою
небезпеки для життя у момент
спричинення.

Допитаний в судовому засіданні
по суті пред»явленого обвинувачення
ОСОБА_4 вину визнав повністю, показав,
що тривалий період часу проживає в
АДРЕСА_2. 8 березня 2013 року вживав
алкогольні напої зі своїми знайомими в
кафе «Чайна», після чого повернувся
додому. Коли зайшов до квартири, то в
ній перебували шестеро молодих
хлопців, з яких знав ОСОБА_6, котрий
проживає поруч з будинком матері, а
також сина співмешканки - ОСОБА_5, які
сиділи на кухні, розпивали алкогольні
напої, голосно розмовляли та курили, у
зв»язку з чим він неодноразово робив
ним зауваження. Коли в черговий раз
зайшов на кухню зробити хлопцям
зауваження, потерпілий ОСОБА_2 почав з
ним суперечку, яка перейшла в бійку.
ОСОБА_2 наніс йому удар кулаком правої
руки в живіт, внаслідок чого зігнувся, а
ОСОБА_2 вдарив його ще по спині
табуреткою. В подальшому потерпілий
наніс ОСОБА_4 один удар скляною пляшкою
по голові, а він, тримаючи ще перед тим
ножа біля грудей потерпілого, наніс
ОСОБА_2 удар в ділянку живота чи грудей.
Детально не пам»ятає все, що
відбувалось, так як перебував в стані
алкогольного сп»яніння, у вчиненому
щиро розкаюється та просив суворо не
карати.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив
пояснення обвинуваченого, зазначив, що
на даний час не має претензій ні
морального, ні матеріального характеру
до ОСОБА_4, оскільки збитки були ним
повністю відшкодовані. Просив
обвинуваченого не позбавляти волі, так
як конфлікт спровокував він сам.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному
обсязі визнав вину у вчиненні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення при обставинах, що
наведені в обвинувальному акті, беручи
до уваги те, що інші учасники судового
розгляду не бажають оспорювати
фактичні обставини справи, і судом
встановлено, що обвинувачений
правильно розуміє зміст цих обставин
та відсутні сумніви щодо
добровільності та істинності його
позиції, роз»яснивши положення ст. 349
КПК України про те, що в такому випадку
він буде позбавлений права оспорювати
фактичні обставини справи в
апеляційному порядку з підстав
розгляду провадження за відсутності
учасників судового провадження, не
дослідивши доказів у судовому
засіданні або з метою оспорити
встановлені досудовим розслідуванням
обставини, вислухавши думку учасників
судового розгляду, які не заперечували
щодо розгляду кримінальної справи в
порядку, передбаченому ст. 349 КПК
України, суд визнає недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються.

Крім повного визнання
обвинуваченим своєї вини, його вина у
вчиненні встановленого судом злочину
повністю доведена доказами, що
містяться в обвинувальному акті та
матеріалах кримінального провадження,
які ніким з учасників процесу не
оспорюються, є належними і допустимими,
а саме: протоколом огляду місця події
від 8 березня 2013 року, в якому описано
місце виявлення ножа, яким ОСОБА_4
завдав удару потерпілому (а.с. а.с. 12-18);
консультаційним висновком спеціаліста
№57 від 8 березня 2013 року, в якому
зафіксовано, що обвинувачений
перебував у стані алкогольного
сп»яніння (а.с.19); висновком судово -
медичної експертизи №56 від 22 березня
2013 року, відповідно до якого за
ступенем тяжкості непроникаюче колото
- різане пошкодження ділянки грудини,
виявлене у ОСОБА_2, належить до
категорії легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний (від 6 до 21
дня) розлад здоров»я (п.2.3.3. «Правил
судово - медичного визначення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень»,
затверджених Наказом МОЗ України №6
від 17 січня 1995 року (а.с.44-45); згідно
висновку експертизи холодної зброї №244
від 28 березня 2013 року ніж, вилучений у
ОСОБА_2 при огляді місця події 8 березня
2013 року по вул. Щорса, ? , в смт. Маневичі,
є ножем господарсько - побутового
призначення і холодною зброєю не
являється (а.с.52-54); згідно висновку
додаткової судово - медичної
експертизи №118 від 25 червня 2013 року,
зробленого на підставі даних «Висновку
експерта» №56 Маневицького
міжрайвідділення СМЕ від 22 березня 2013
року на ім»я ОСОБА_2, 1991 року народження,
і медичної карти стаціонарного хворого
№3990/87 Волинської ОКЛ на ім»я
потерпілого, у ОСОБА_2 було виявлено
тілесне ушкодження у вигляді
проникаючого колото - різаного
ушкодження грудної клітки з
пошкодженням окістя ділянки верхньої
третини тіла грудини і верхньої долі
правої легені з розвитком малого
правобічного гемоторакса і
посттравматичної пневмонії верхньої
долі правої легені. Дане тілесне
ушкодження утворилось внаслідок
прикладеної в напрямку, близькому до
напрямку спереду назад і дещо зліва
направо травмуючої дії гострого
колюче - ріжучого предмету, ширина
зануреної частини якого відносно
відповідає довжині рани шкіри грудної
клітки потерпілого, згідно записів
наданої медичної документації, не
виключається, що 8 березня 2013 року. За
ступенем тяжкості вказане вище
проникаюче колото-різане пошкодження
грудної клітки, виявлене у ОСОБА_2, за
ознакою небезпеки для життя в момент
спричинення належить до категорії
тяжких тілесних ушкоджень (п.2.1.3. п.п.й)
«Правил судово - медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»,
затверджених Наказом МОЗ України №6
від 17 січня 1995 року (а.с.66-68); висновком
комісійної судово- медичної експертизи
№28 від 23 липня 2013 року (а.с.89-97);
протоколом проведення слідчого
експерименту від 16 листопада 2013 року, у
якому зафіксовано демонстрацію ОСОБА_4
нанесення удару ОСОБА_2 (а.с. 124-125).

З урахуванням викладеного, суд
вважає доведеною вину ОСОБА_4 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.
121 КК України, оскільки він своїми
умисними діями заподіяв ОСОБА_2 тяжкі
тілесні ушкодження, небезпечні для
життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання
обвинуваченому за ч.1 ст. 121 КК України
суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий
злочин.

До обставин, що пом»якшують
покарання обвинуваченому, суд
відносить його щире каяття, примирення
з потерпілим та відшкодування йому
збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання,
є вчинення злочину в стані
алкогольного сп»яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості
вчиненого злочину, обставини його
вчинення та особу винного, його
позитивну характеристику з місця
проживання, те, що будучи потерпілим
внаслідок аварії на ЧАЕС, має на
утриманні має матір-пенсіонерку -
інваліда ІІ групи, вважає доцільним
призначення покарання у виді
позбавлення волі зі встановленням
іспитового строку.

Судові витрати за проведення
експертизи холодної зброї в сумі 98
гривень - стягнути із обвинуваченого у
дохід держави.

Цивільний позов у даній справі
відсутній.

Речовий доказ - ніж (а.с. а.с. 47, 48) -
знищити.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України,
суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК
України, призначивши йому покарання - 5
(п»ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від
призначеного покарання у виді
позбавлення волі звільнити з
випробуванням, якщо він протягом 3
(трьох) років іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України
зобов"язати засудженого не виїжджати
за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої інспекції,
повідомляти ці органи про зміну місця
проживання і роботи, періодично
з"являтися для реєстрації в органи
кримінально - виконавчої інспекції за
місцем проживання.

Судові витрати за проведення
експертизи холодної зброї в сумі 98
гривень - стягнути із обвинуваченого у
дохід держави.

Цивільний позов у даній справі
відсутній.

Речовий доказ - ніж (а.с. а.с. 47, 48) -
знищити.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Волинської області
через Маневицький районний суд
Волинської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Суддя

Маневицького районного суду
І.С. Токарська