РОЗДІЛЬНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 511/1219/15-к
Номер провадження: 1-кп/511/192/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2015 року Роздільнянський районий суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
законного представника підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання начальника СВ ЛВ на ст.Роздільнна УМВС України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Роздільна Одеської області, громадянина України, не працюючого, інваліда 2 групи, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, внесеного в ЄРДР за № 0000031 від 29.03.2015р.

В С Т А Н О В И В:
28.03.2015 року о 19.00 год. в електропотягу № 6256 сполученням «Одеса-Вапнярка» між пасажирами ОСОБА_4 , яка прямувала зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 виник конфлікт з приводу черговості виходу з потягу. Після прибуття потягу на ст.Роздільна-1 Одеської залізниці пасажири вийшли з вагону. Перебуваючи на пероні, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та наніс їй один удар в потилицю, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозгової травми у формі струсу головного мозку, синець потиличної області.

Кримінальне провадження розглядалось без участі підозрюваного ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення протиправних дій в суді підтвердила законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що проживає з ОСОБА_7 в цивільному шлюбі. 28.03.2015 року вечором вона прямувала разом з ОСОБА_7 та своєю 6-річною донькою зі ст.Вигода до ст.Роздільна-1 в електропоїзді «Одеса-Вапнярка». При виході з вагону на ст.Роздільна-1 ОСОБА_8 в тамбурі штовхнула її дитину, на що вона зробила їй зауваження. ОСОБА_8 стала погрожувати їй своїми синами. ОСОБА_7 в конфлікт не втручався, виходив з вагону позаду них. На пероні вона відволіклась на доньку, а потім до них підійшла ОСОБА_8 з двома працівниками міліції і сказала, що ОСОБА_7 вдарив її по голові. ОСОБА_7 нічого не відповів і спокійно прослідував у відділення міліції. На той час він проходив чергове лікування в ОПБ №2 і був під дією препаратів.

Крім того, ОСОБА_8 28.03.2015р. звернулась з заявою до ЛВ міліції на ст. Роздільна Одеської залізниці, в якій зазначила, що 28.03.2015р. в тамбурі вагону №5 поїзду «Одеса-Вапнярка» вона мала конфлікт з жінкою, а ОСОБА_7 , що прямував з жінкою, на платформі вдарив її кулаком по голові в область потилиці, від чого в неї впала шапка.

Потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 впізнали ОСОБА_7 як особу, яка 28.03.2015 року о 19.00 год. на пероні ст.Роздільна-1 Одеської залізниці нанесла ОСОБА_8 удар по голові, що підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.04.2015р. та 24.04.2015р.

Наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 підтверджується висновком судово-медичної експертизи №50 від 06.04.2015, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, синець потиличної області, які тягнуть розлад здоров`я упродовж більше 6 днів, але не більше 21 дня та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Дані докази в сукупності підтверджують факт заподіяння легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я ОСОБА_8 , доведено причетність до їх заподіяння підозрюваного ОСОБА_7 .

Таким чином, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 125 ч.2 КК України, кваліфіковане як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

12.05.2015 року слідчий по даному кримінальному провадженню звернувся в суд з клопотанням, затвердженим прокурором, про застосування стосовно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 вчинив вказане суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, так як мав розлад психічної діяльності в минулому і на теперішній час, що підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи.

Прокурор вважав за можливе застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру в силу наявності в нього психічного розладу здоров`я.

Законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши прокурора, захисника, законного представника, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного.

Так судом встановлено згідно довідки №21 від 17.04.2015 року, виданою КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Шизоафективний розлад по змішаному типу. Маніакальний епізод».

Перило з 2013 року періодично двічі на рік проходив курс лікування в КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №2», останній раз з 18.03.2015р. по 03.04.2015р.

Із висновку судово-психіатричної експертизи №206 від 22.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_7 страждає хронічною психічною хворобою у вигляді шизоафективного розладу, текучий гіпоманіакальний епізод, внаслідок якого ОСОБА_7 не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними під час вчинення інкримінованого йому діяння, що мало місце 28.03.2015р.

В теперішній час за своїм психічним станом ОСОБА_7 не здатний приймати участь в слідчих діях, постати перед судом.

Враховуючи характер та тяжкість психічного розладу у ОСОБА_7 , характер та громадську небезпеку інкримінованого діяння (направленого проти здоров`я громадян), експерта комісія вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Відповідно до ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно п. 2 ч.1, ч.3 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Тому суд вважає за можливе клопотання начальника СВ ЛВ на ст.Роздільнна УМВС України в Одеській області ОСОБА_6 задовольнити, так як ОСОБА_7 вчинив злочин в стані неосудності, є суспільно небезпечним, а тому до нього належить застосувати примусові заходи медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 ч.3 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру - госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів від дня його проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1