Справа № 496/3696/15-к
Провадження № 1-кс/496/537/15
У Х В А Л А

10 серпня 2015 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Градениці Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000908 від 01.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . При цьому вказує на те, що 01.08.2015, близько 05.00 год., більш точний час слідством не встановлений, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини, привів в бойову готовність та кинув під ноги ОСОБА_6 гранату РГД-5, але не довів свій умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 до кінця з причин, що не залежать від його волі, так як останній внаслідок вибуху отримав тілесні ушкодження у вигляді численних осколкових поранень передньої черевної стінки, контузії внутрішніх органів, травматичного шоку І-ІІ ступеню та який в даний час проходить стаціонарне лікування у хірургічному відділенні КЗ «Біляївська ЦРЛ». Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

05 серпня 2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, а також пояснив, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання і просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, разом з тим є підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 характеризується добре, має двох неповнолітніх дітей, але обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, за місцем реєстрації не проживає, не одружений, не працює. Вказані обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор у судовому засіданні не довів.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 вказаної статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Враховуючи, що прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, крім того, приймаючи до уваги, що тяжкість злочину сама по собі не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання. Разом з тим є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 179, 183, 184, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до ст. слідчого СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 за першою вимогою;

-не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 з 21.00 год. до 07.00 год. кожної доби.
Ухвалу надіслати до Київського РВ ГУМВС України м. Одеси для виконання.

Строк дії ухвали два місяці.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1