Справа № 418/284/15-к
Провадження № 11-сс/782/88/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 року колегія суддів апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великоцьк Міловського району Луганської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, на ухвалу слідчого судді Міловського районного суду Луганської області від 09.06.2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :
Оскаржуваною ухвалою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 258 КК України ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_7 у вчиненні 24.03.2015 року о 03-00 годині терористичного акту за попередньою змовою з трьома особами, а саме пошкодженні шляхом вибуху РЛС «П-18», розташованої на території військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , чим державі було завдано збитків на суму 1 467 017,46 грн. та поставлено в небезпеку життя та здоров`я громадян.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Посилається на те, що єдиним доказом злочинної діяльності ОСОБА_7 є незавірена належним чином ксерокопія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_10 , яку він вважає недопустимим доказом, тому що допит частково проводився в нічний час, не зрозуміло з яких підстав до участі в допиті було допущено захисника ОСОБА_11 та чи був цей захисник присутнім на допиті. У зв`язку з тим, що підозрюваний не несе відповідальності за завідомо неправдиві показання, свідчення ОСОБА_10 не можуть бути використані як достовірні докази

Крім того, на порушення ст. 211 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 було доставлено до суду лише через 96 годин після затримання, судом час його фактичного затримання не вивчався та не встановлений.

Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою судового розгляду, оскільки судом не досліджено момент фактичного затримання підозрюваного та утримання понад строк, передбачений ст. 211 КПК України.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_9 який підтримав доводи апеляційної скарги та надав аналогічні її змісту пояснення; підозрюваного ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу та пояснив, що злочину не вчиняв; прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів доходить висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, зважаючи на наступне.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд повинен врахувати ризики, передбачені ст.177 КПК України та обставини, зазначені у статті 178 КПК України.

Дані вимоги закону судом виконані.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України суд обґрунтовано визнав метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою запобігання спробі ОСОБА_7 переховатися від органів слідства, в тому числі за межами України. Про можливість такого ризику свідчить висунута ОСОБА_7 підозра про вчинення злочину на замову спецслужб Росії та близькість розташування житла підозрюваного від російського кордону.

Задовольняючи клопотання слідчого, суд відповідно до п.2 ч. 178 КПК України врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також наявність доказів про вчинення підозрюваним вказаного правопорушення.

Доводи апеляції про недопустимість доказів, на які посилається обвинувачення, є передчасними, оскільки вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя мав право оцінювати вагомість наданих доказів, але не мав права давати оцінку допустимості доказів.

За таких обставин суд, не оцінюючи допустимість доказів, обґрунтовано визнав протокол допиту підозрюваного ОСОБА_10 вагомим доказом необхідності обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів не вбачає таких порушень процесуальних прав ОСОБА_7 , які давали би підстави для скасування рішення про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.176 КПК України запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258 КК України, а тому суд обґрунтовано не встановив ОСОБА_7 розмір застави.

На момент розгляду клопотання слідчим суддею будь-яких підстав для його відводу не вбачалося, а тому доводи захисника щодо незаконності складу суду колегія суддів вважає безпідставними.

Керуючись статтями 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Міловського районного суду Луганської області від 09.06.2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

__________________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3