Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
25 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2015 року по кримінальному провадженню за № 0000067 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стрільськ Сарненського району Рівненської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітенй, раніше не судимого, обвинуваченого за ст.336 КК України,

з участю сторін провадження:

прокурора Бернадської- ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

В апеляційні скарзі прокурор ОСОБА_5 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить вирок суду в частині звільнення від відбування призначеного ОСОБА_6 покарання за ст.336 КК України скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, без застосування ст.75 КК України.

Прокурор покликається на безпідставність застосуваня щодо обвинуваченого положень ст.75 КК України, оскільки таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, у зв?язку з чим просить скасувати вирок у частині призначеного покарання і ухвалити новий вирок.

У запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_6 просив залишити вирок Сарненського районного суду відносно нього без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення. Зазначив, що апеляційна скарга прокурора є суперечливою, адже просить призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі, при цьому вказавши, що особи, які були раніше засуджені до позбавлення волі, арешту та виправних робіт підлягають зняттю з військового обліку. Обвинувачений покликався на те, що при судовому розгляді не було взято до уваги те, що він з 1995 року перебуває на обліку із захворюванням язви дванадцятипалої кишки і періодично проходить лікування. Однак, не зважаючи на дану обставину, він був визаний придатним до військової служби.

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ст.336 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 цього Кодексу ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи придатним до військової служби, не маючи, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, в порушення ст.65 Конституції України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином повідомлений про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією без поважних причин, 18 серпня 2014 року о 17 год. 40 хв., перебуваючи на подвір`ї жилого будинку, в якому проживає, за адресою АДРЕСА_1 , отримав повістку та поставив підпис в повістці ІНФОРМАЦІЯ_3 про виклик за призовом на військову службу у Збройні Сили України за частковою мобілізацією, яка зобов`язувала його з`явитись 21 серпня 2014 року о 08 год. на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Сарни по вул. Щорса, 20-а, однак без поважних причин ОСОБА_6 не з`явився у вказаний час та вказану дату до військового комісаріату, тобто ухилився від призову за мобілізацією.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, міркування обвинуваченого ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних доводів, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Винність ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного злочину, при обставинах, викладених у вироку, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами, і вірно кваліфіковано за ст.336 КК України, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання вимогам ст.65 КК України у зв`язку із звільненням його від відбування цього покарання на підставі ст.75 КК України позбавлені підстав.

Так, відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Згідно вимог ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи про невідповідність призначеного покарання суспільній небезпечності вчиненого злочину та те, що воно не є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 , не містять достатніх даних про призначення покарання без застосування ст.75 КК України та спростовуються встановленими під час судового розгляду обставинами.

Зокрема, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законом до злочинів середньої тяжкості, та дані про особу ОСОБА_6 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом?якшують покарання, якими визнано щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання. При цьому враховано, що на утриманні в обвинуваченого перебуває дві неповнолітні дитини, оскільки згідно довідки-характеристики, виданої виконкомом Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_6 має трьох дітей: дочку ОСОБА_9 , 1994 року народження, сина ОСОБА_6 , 1996 року народження та сина ОСОБА_10 , 1998 року народження.

Разом з тим, врахувавши усі вказані обставини, суд першої інстанції призначив покарання в межах санкції статті, вмотивувавши належним чином прийняте рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Також колегія суддів враховує, що прокурором ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду не надано належних доказів щодо неможливості виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками апеляційного розгляду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Згідно.
Суддя-доповідач ОСОБА_1