Справа № 1007/7397/2012
Провадження № 1/361/14/13
П О С Т А Н О В А

01 березня 2013 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Неділька С.А.

захисників адвоката - Кічужинець Л.М.

- ОСОБА_2

потерпілого - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 289 ч. 3, 147 ч. 1, 189 ч. 3, 187 ч. 3, 28 ч. 2, 263 ч. 1 КК України, ОСОБА_6 за ст.ст. 157 ч. 1, 189 ч. 3, 187 ч.3, 28 ч. 2, 263 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області з 09.07.2012 року втретє після скасування Апеляційним судом Київської області 09.11.2011 року і 24.04.2012 року прийнятих місцевим судом рішень перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст.ст. 289 ч. 3, 147 ч. 1, 189 ч. 3, 187 ч. 3, 28 ч. 2, 263 ч. 1 КК України, ОСОБА_6 за ст.ст. 157 ч. 1, 189 ч. 3, 187 ч.3, 28 ч. 2, 263 ч. 1 КК України.

Органом досудового слідства підсудному ОСОБА_5 інкримінуються захоплення та тримання потерпілого ОСОБА_3, як заручника, з метою спонукання його родичів до вчинення будь-якої дії, як умови звільнення заручника; вимагання передачі чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з погрозою вбивства та застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров'я потерпілого; незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення та з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, та завдало великої матеріальної шкоди; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення; незаконне зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, вчиненими за попередньою змовою групою осіб. Підсудний ОСОБА_6 обвинувачується у захопленні та триманні ОСОБА_3, як заручника, з метою спонукання його родичів до вчинення будь-якої дії, як умови звільнення заручника; вимаганні передачі чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з погрозою вбивства та застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров'я потерпілого; нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення; незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

Підсудний ОСОБА_6 вину в наведених злочинах визнає частково, підсудний ОСОБА_5 категорично заперечує свою причетність до інкримінованих дій.

ОСОБА_5 показав, що з ОСОБА_7 знайомий з 2004-2005 років, останній тривалий час співмешкав з його матір'ю, в 2006 році познайомився з ОСОБА_6 і підтримував із ним дружні стосунки. 11.03.2010 року, близько 16-17 години, йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_7 та попросив його підвезти. На той час він користувався належним свідку ОСОБА_8 автомобілем марки "SKODA Superb", оскільки його власний автомобіль "MERSEDES S-500" перебував на ремонті. Забравши ОСОБА_7 з житлового масиву "Оболонь" в м. Києві, на прохання останнього заїхав на масив "Троєщина", де підібрав раніше незнайомого чоловіка на ім'я "ОСОБА_14", та всі разом поїхали в с. Погреби Броварського району Київської області. ОСОБА_7 з "ОСОБА_14" залишили транспортний засіб і кудись пішли. Через деякий час зателефонував ОСОБА_7, попросив під'їхати до певного місця, дорогу до якого пояснював у телефонному режимі. На полі за населеним пунктом йому назустріч вийшли ОСОБА_7 з "ОСОБА_14", попросили терміново знайти лікаря, пояснюючи, що стався нещасний випадок - поранення в ногу. Достеменно знаючи про перенесення в минулому ОСОБА_6 кульового поранення, вирішив звернутись до нього за допомогою та зателефонував ОСОБА_6, домовився про зустріч на в'їзді в с. Погреби. В подальшому автомобілем ОСОБА_6 марки "DAEWOO Lanos" за вказівками в телефонному режимі ОСОБА_7 прибули до автомобіля-"джип" марки "VOLVO", наблизившийся до них ОСОБА_7 пояснив, що відбулось поранення й потрібен лікар. Він дав ОСОБА_6 гроші на витрати й той поїхав за лікарем, сам залишився, за час очікування пішки сходив за своїм автомобілем і повернувся вже на ньому. По поверненню ОСОБА_6 з лікарем наблизився до "джипа", на передньому пасажирському сидінні, що було розкладене, побачив непритомного чоловіка з натягнутою до носа шапкою. Після слів лікаря про неможливість здійснення огляду через неосвітленість місця, сів за кермо транспортного засобу та переїхав у інше місце, при цьому в салоні "джипа" знаходились він, лікар і потерпілий, ОСОБА_7 перебував у автомобілі ОСОБА_6, останні привезли необхідні для здійснення перев'язування медикаменти. Після надання допомоги потерпілому залишив його з ОСОБА_7, автомобілем другого підсудного повернувся до свого транспортного засобу та поїхав у м. Київ до місця проживання матері. Зателефонувавши до ОСОБА_6, дізнався, що лікар сказав про вкрай важкий стан потерпілої особи та необхідність госпіталізації, після чого попросив ОСОБА_6 під'їхати. В цей час йому зателефонував ОСОБА_7 та поросив приїхати, автомобілем ОСОБА_6 повернулись на те саме поле в районі с. Погреби. На місці у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 з приводу необхідності госпіталізації людини, на що останній категорично заперечував, мотивуючи необхідністю дочекатись "ОСОБА_14". Тоді він сів за кермо "VOLVO" та виїхав у напрямку м. Бровари Київської області, ОСОБА_7 з ОСОБА_6 їхали слідом на автомобілі "DAEWOO Lanos", неодноразово телефонували. Дорогою потерпілий опритомнів, дізнавшись про рух до лікарні, сказав, що це йому не потрібне, натомість попросив дати зателефонувати. Він "набрав" ОСОБА_7, повідомив про прохання чоловіка, зупинився. Після того, як до них наблизився ОСОБА_7, на його прохання перевіз потерпілого до одного з будинків у с. Літки, де, виходячи з транспортного засобу, забрав власні два мобільні телефони та випадково телефон потерпілого, пересів до автомобіля ОСОБА_6 та вдвох рушили в напрямку м. Києва. На світанку на мобільний телефон синього кольору, який він бачив у руках ОСОБА_7, зателефонувала невідома жінка, повідомила про викрадення її чоловіка, необхідність зустрічі та передачі якоїсь цінної речі. Після розмови зателефонував ОСОБА_7, обурювався, а той відповідав, що винен "ОСОБА_14". В подальшому під час зустрічі з дружиною потерпілого разом із ОСОБА_6 був затриманий співробітниками міліції. Наполягає на своїй непричетності до вчинення інкримінованих злочинних дій.

Підсудний ОСОБА_6 в пред'явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 28 і ч. 1 ст. 263 КК України винним себе визнав, за ч.1 ст. 147 та ч. 3 ст. 187 КК України визнав частково, не заперечував, що приховував дані злочини, однак попередньої домовленості, щодо цього в нього не було. В суді показав, що приблизно в 2006 року, він познайомився з ОСОБА_7 та його пасинком - ОСОБА_5, підтримував з останнім дружні відносини. Восени 2009 року під час зустрічі з ОСОБА_7 той поцікавився, чи не може допомогти у придбанні нарізної зброї, на що категорично відмовився. Однак, у січні 2010 року при знайомстві з ОСОБА_9 допоміг ОСОБА_7 придбати пістолет-кулемет, вчинивши таким чином злочин за ч. 1 ст. 263 КК України. На початку березня 2010 року він зі співмешканкою ОСОБА_10 тимчасово проживав у м. Києві, 11.03.2010 року, близько 21 години, на мобільний телефон співмешканки, оскільки своїм телефоном тривалий час не користувався та всі знайомі знали номер ОСОБА_10, зателефонував ОСОБА_5, попросив терміново зустрітись на в'їзді в с. Погреби Броварського району Київської області. Прибувши на власному автомобілі марки "DAEWOO Lanos" в обумовлене місце, деякий час чекав на другого підсудного, останній приїхав на автомобілі "SKODA Superb", яким користувався останнім часом, однак пересів до його транспортного засобу, сказав рушати з місця та показував напрямок руху. Виїхавши на поле за населеним пунктом, зупинились на відстані 20-25 метрів від увімкнених габаритних ліхтарів транспортного засобу, яким виявився позашляховик марки "VOLVO", до якого попрямував ОСОБА_5, спілкувався з чоловіком, як пізніше він побачив - ОСОБА_7 Останній наблизився до нього, пояснив, що поранив людину в ногу з пістолета калібром 7,62 мм, поросив привезти лікаря, оскільки знав, що він мав аналогічне поранення. Усвідомлюючи про здійснення поранення людини зі зброї, яку він допоміг придбати, та свою причетність, погодився привезти лікаря. В подальшому власним автомобілем привіз лікаря ОСОБА_11, який в лісосмузі поблизу ТЕЦ-7 надав медичну допомогу пораненому, при цьому він особисто до автомобіля "VOLVO" не наближався, потерпілого не бачив. В подальшому на прохання ОСОБА_5 під'їхав за ним на житловий масив "Оболонь" у м. Києві та відвіз до ОСОБА_7 назад в с. Погреби, на місці ОСОБА_5 пересів до салону "джипа" та несподівано для нього та ОСОБА_7 поїхав у невідомому напрямку. Вони тривалий час його розшукували, на телефонні дзвінки ОСОБА_5 не відповідав, приблизно через годину повідомив, що знаходиться в с. Літки Броварського району. Біля річки ОСОБА_5 попросив його підвезти, сів до салону транспортного засобу, тримаючи в руках декілька мобільних телефонів, один із яких був у розібраному стані. Рухаючись дорогою в напрямку м. Києва, на повороті до с. Зазим'я Роман сказав повертати праворуч, через деяку відстань - зупинитись, хотів викинути розібраний мобільний телефон, для чого попросив поліетиленовий пакет, але він пригадав про пошкоджену ногу ОСОБА_5 та самостійно викинув пакет у трубу. У м. Києві поїхали до місця проживання його батьків, ОСОБА_5 попросив дати змінне взуття, так як кросівки повністю промокли. У квартирі батьків він взяв туфлі для ОСОБА_5, повідомив матір, що невдовзі приїде до неї з ОСОБА_10 на сніданок та повернувся до ОСОБА_5. Останній перевзувся, свої кросівки поклав до поліетиленового пакету, який віддав для зберігання. Зайшовши на нетривалий час до квартири, залишив переданий ОСОБА_5 пакет, повідомив співмешканці, що повернеться через 15 хвилин, спустився до автомобіля, маючи намір відвезти ОСОБА_5 Коли він вийшов до автомобіля, ОСОБА_5 з кимось спілкувався по мобільному телефону, повідомив, що розрядилась батарея, тому вони зупинились біля магазину продажу мобільних телефонів, де він придбав два недорогих апарати - один віддав ОСОБА_5, другий придбав для свого малолітнього сина. В автомобілі ОСОБА_5 ввімкнув придбаний телефон, вставивши свою сім-картку, спілкувався з жінкою, при цьому називався "ОСОБА_14". Пізніше попросив відвезти його на зустріч до дружини потерпілого, під час якої їх затримали працівники спецпідрозділу міліції. Під час допиту не приховував жодних обставин, щиро розповів про відомі події.

Потерпілий ОСОБА_3 не погодився з повідомленими підсудними обставинами, наполягає на причетності до його викрадення саме ОСОБА_5, який приймав активну участь у захопленні, та чіткому виконанні кожного зі злочинців відведеної ролі.

Згідно з показаннями підсудних, потерпілого, свідків, матеріалами справи в період досліджуваних судом подій свідок ОСОБА_12 зв'язувався з абонентським номером оператора мобільного зв'язку "Life" НОМЕР_1, що належав ОСОБА_13, який причетний до скоєння злочинів.

Крім того, згідно наявних у матеріалах справи роздруківок, абонентські номери невстановленої особи НОМЕР_2 та свідка ОСОБА_8 НОМЕР_3 є контрактними, а невстановлена слідством особа, що використовувала мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_4 оператора мобільного зв'язку "Київстар", на час подій знаходилась в с. Літки Броварського району Київської області.

В судовому засіданні 01.03.2013 року потерпілий ОСОБА_3 заявив клопотання про витребування з ПрАТ "Київстар" інформації про вхідні й вихідні дзвінків, а також текстові повідомлення, які містять дані про місцезнаходження абонентів із зазначенням ІМЕІ телефонів і прив'язкою до місцевості абонентських номерів НОМЕР_2 за 11.03.2010 року в період часу з 16:30 години до 18:50 години, з 20:00 години до 20:15 годину, з 21:30 години до 21:50 години та за 12.03.2010 року в період часу з 08:00 години до 09:00 годину; НОМЕР_5 за 11.03.2010 року о 16:03 годині, о 18:13 години, о 18:55 годині, о 19:18 годині, о 19:41 годині, о 20:25 годині, о 21:35 годині, о 22:05 годині, за 12.03.2010 року о 09:19 годині, о 10:22 годині, об 11:06 годині, о 12:22 годині; НОМЕР_4 за період з 23:10 години 11.03.2010 року по 23:59 години 12.03.2010 року; з ТОВ "Астеліт" - інформації щодо вхідних, вихідних дзвінків і текстових повідомлень абонентського номера НОМЕР_1 за період з 09.03.2010 року по 12.03.2010 року з зазначенням IMEI телефонів і прив'язкою до місцевості. Своє клопотання обґрунтував тим, що в період інкримінованих підсудним злочинних дій відбувалось їх активне спілкування з іншими невстановленими досудовим слідством особами, що мають безпосереднє відношення до злочинів, та свідчить про стійке організоване угрупування.

Вислухавши думки прокурора, представника потерпілого ОСОБА_4, підсудних, захисників Кічужинець Л.М., ОСОБА_2, які не заперечували проти його задоволення, оскільки витребування інформації є доцільним для встановлення істини в справі, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, підсудні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 оспорюють правдивість зібраних у справі доказів, інформація щодо використання абонентських номерів НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_4 знаходиться в ПрАТ "Київстар", абонентського номера НОМЕР_1 - ПрАТ "Астеліт", має доказове значення для повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин під час розгляду кримінальної справи та прийняття справедливого рішення. Отримання іншим шляхом необхідних суду для встановлення істини відомостей є неможливим.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 14-1, 273, 296 КПК України 1960 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Витребувати з приватного акціонерного товариства "Київстар" (вул. Дегтярівська, 53 м. Київ, 03113) дані щодо вхідних і вихідних дзвінків, текстових повідомлень, що містять інформацію про місцезнаходження абонентів із зазначенням ІМЕІ телефонів і прив'язкою до базових станцій абонентських номерів:

- НОМЕР_2 за періоди: 11.03.2010 року з 16:30 години по 18:50 годину,

11.03.2010 року з 20:00 години по 20:15 годину,

11.03.2010 року з 21:30 години по 21:50 годину,

12.03.2010 року з 08:00 години по 09:00 годину;

- НОМЕР_5 за 11.03.2010 року: о 16:03 годині, о 18:13 годині, о 18:55 годині,

о 19:18 годині, о 19:41 годині, о 20:25 годині,

о 21:35 годині, о 22:05 годині;

за 12.03.2010 року: о 09:19 годині, о 10:22 годині, об 11:06 годині,

о 12:22 годині;

- НОМЕР_4 за період з 23:10 години 11.03.2010 року по 23:59 годину 12.03.2010 року.

Витребувати з товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт" (БЦ "Горзонт", вул. Амосова, 12, м. Київ, 03680) відомості про вхідні та вихідні дзвінки, текстові повідомлення за період з 09.03.2010 року по 12.03.2010 року абонентського номера НОМЕР_1, що знаходився в користуванні ОСОБА_13, з обов'язковим зазначенням IMEI телефонів і прив'язкою до базових станцій.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Кічинська