Справа
№ 11-1222 /2007р.
у 1 інстанції- Пасіка К.Г.
Категорія - ст. 187 ч.3 і інші КК
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2007 p. апеляційний суд
Київської області в складі:

головуючого -
Миколюка О.В.,

суддів -
Шевченка О.В., Капічон О.М. ,

з участю
прокурора - Чупринської Є.М. ,

засуджених -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3, розглянув у відкритому
судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за
апеляціями держобвинувача та
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на
вирок Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 червня 2007р.,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.
Фастова Київської області,
проживаючого у кв. АДРЕСА_1, не
працюючого, раніше неодноразово
судимого:

- засудженого
за ч.3 ст. 187 КК України - 9 років позбавлення волі з

конфіскацією
всього належного йому майна;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження уродженця міста
Києва, проживаючого у буд. АДРЕСА_2,
не працюючого, в силу ст. 89
КК України не судимого,

- засудженого за ч.2
ст. 186 КК України - 4 роки
позбавлення волі,

·
за ч.3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі,

·
за ч.2 ст. 393 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим йому остаточно призначено 5 років позбавлення волі;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженця міста Фастів Київської
області, проживаючого у будинку
АДРЕСА_3, не працюючого, в силу
ст. 89 КК
України раніше не
судимий,

- засудженого за ч.3 ст.
187 ч.3 КК України - 9 років позбавлення волі з

конфіскацією всього належного йому майна;

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4

народження,
уродженця міста Києва,
проживаючого у квартирі АДРЕСА_4, не

працюючого, раніше неодноразово судимого,

-
засудженого за ч.3 ст.
187 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому майна,

·
за
ч.3 ст.
185 КК
України - 4 років 6 місяців позбавлення волі,

·
за ч.2 ст. 393 КК України - 6 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання

призначених покарань йому
остаточно призначено 11 років

позбавлення
волі з конфіскацією всього належного йому майна;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, уродженця м. Фастів, Київської області, проживаючого АДРЕСА_5, не працюючого, раніше судимого вироком Фастівського міського
суду Київської області від 22 грудня 2003 року за ч.3 ст.
185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі
ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком
на 2 роки

- засудженого за ч.3 ст.
185 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення

волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком
йому

частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком

Фастівського міського суду Київської області від 22 грудня 2003р. і

остаточно призначено покарання - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Цим вироком
постановлено стягнути з засуджених:

- ОСОБА_3, ОСОБА_5 солідарно на користь приватного

підприємства СКК В. ОСОБА_6 3453 гривень 18 копійок

матеріальної шкоди;

·
ОСОБА_5 на користь товариства з обмеженою
відповідальністю фірми „Універсал" 2 632 гривень 75 копійок матеріальної шкоди;

·
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь приватного підприємства
СКК В. ОСОБА_6 2193 грв. 93 коп. матеріальної шкоди;

·
ОСОБА_3 на користь
приватного підприємства „Хімтехінженерінг" 301 гривну матеріальної шкоди;

·
ОСОБА_3, ОСОБА_1,
та ОСОБА_2 солідарно на
користь ОСОБА_7 1000 гривень матеріальної шкоди та 9 000 гривень моральної
шкоди.

Також
постановлено стягнути судові витрати: за проведення дактилоскопічної експертизи
№116 від 27 вересня 2004 року в сумі 1059 гривень 9 копійок стягнути з
підсудних ОСОБА_3 і ОСОБА_4 солідарно на користь експертної установи; за проведення
дактилоскопічної експертизи № 96 від 10 серпня 2004 року у розмірі 423 гривни
69 копійок стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_5
солідарно на користь експертної установи (т.1,
а.с. 93); за проведення трасологічної експертизи № 112 від 27 вересня
2004 року в сумі 612 гривень стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на користь експертної установи; за
проведення дактилоскопічної експертизи № 106 від 29 серпня 2004 року в сумі 423
гривни 69 копійок стягнути з ОСОБА_5 на користь експертної установи. Отримувач
платежу УДК у Київській
області, код ЗКПО НОМЕР_1, рахунок номер НОМЕР_2, банк УДК у Київській області,
МФО НОМЕР_3, Призначення платежу:

реєстраційний
рахунок НОМЕР_4 ГУ МВС України
в Київській області за послуги НДЕКЦ, в
тому числі ПДВ.

Згідно
вироку, засуджені окремо, так і у співучасті між собою, у різний час,
протягом 2003-2004 років вчинили ряд тяжких злочинів за таких обставин.

23
листопада 2003 року ОСОБА_4 приблизно о 22 годині 53 хвилин, в електропоїзді № 6071 сполученням
Київ-Фастів, за обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, вчинив відкрите заволодіння майном
ОСОБА_8, спричинивши останньому
матеріальної шкоди на загальну суму 110 гривень.

16
квітня 2004 року, близько 22 години
ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , : перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння вчинили розбійний напад на потерпілу
ОСОБА_7, 1936 року народження, яка проживала в будинку АДРЕСА_6.

Будучи
впевненими, що господарка будинку, як особа похилого віку вдома і сама, ОСОБА_2постукав
у двері. Як тільки ОСОБА_7 відчинила вхідні двері, з'явившись на порозі будинку, ОСОБА_2умисно
наніс потерпілій удар рукою в обличчя,
від чого остання впала на підлогу. Після цього ОСОБА_2зняв з неї золоту
каблучку вартістю 400 гривень та зірвав золоті сережки вартістю 350 гривень. На
продовження свого злочинного наміру по вчиненню розбійного нападу ОСОБА_3, ОСОБА_1та ОСОБА_2перетягли ОСОБА_7 з коридору
до кімнати, де підсудні із застосуванням
насильства та долаючи опір потерпілої стали наносити їй тілесні ушкодження
ударами рук і ніг по різних частинах тіла.

Після
вчинення побиття, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , погрожуючи застосуванням фізичного насильства
та позбавленням життя ОСОБА_7, почали
вимагати гроші та інші золоті вироби. При цьому ОСОБА_3,
скориставшись електричним дротом праски почав здавлювати
шию потерпілої, тобто спричиняв тілесні
ушкодження, що є небезпечними для життя
та здоров'я особи в момент спричинення. З метою реалізації спільного умислу на
вчинення розбійного нападу, злому волі
потерпілої ОСОБА_1, взяв на кухні
будинку ніж та приставив його до горла ОСОБА_7,
а коли потерпіла продовжувала замовчувати місце схову грошей та
коштовностей, умисно наніс останній
колото різане поранення в ділянці шиї. У продовження злочинних дій
ОСОБА_1, маючи на меті з'ясувати місце
перехову коштовностей та грошових коштів,
ОСОБА_2 , взяв на кухні інший
ніж, і почав умисно наносити потерпілій
чисельні удари в життєво-важливі органи тіла,
а саме в область голови,
шиї, верхньої частини тулуба та в
інші частини тіла. При цьому ОСОБА_3, ОСОБА_1
та ОСОБА_2 продовжували
наносити потерпілій удари руками по різних частинах тіла.

Тілесні
ушкодження підсудні завдавали до часу остаточного подолання опору потерпілої та
приведення її до стану втрати свідомості.

після
цього ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне заволодіння майном
потерпілої, оглянули будинок
ОСОБА_7, в результаті чого ОСОБА_3
виявив в кімнаті 1 тисячу гривень, які
підсудні привласнили. Заволодівши вказаним,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з місця вчинення злочину
зникли, розпорядившись викраденим на
власний розсуд, заподіявши матеріальної
шкоди потерпілій на загальну суму 1 750 гривень.

З
застосуванням фізичного насильства потерпілій були спричинені ушкодження
середньої та легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров'я.

В ніч на
16 липня 2004 року ОСОБА_3 повторно проник через недобудований дах офісу
"Хімтехінженерінг" до будинку АДРЕСА_7, звідки вчинив крадіжку майна ПП
"Хімтехінженерінг" на
загальну суму 301 грв.

В ніч на
19 липня 2004 року, ОСОБА_3 шляхом зламу
дверей проник у приміщення цього ж офісу "Хімтехінженерінг", звідки викрав майно ПП "Хімтехінженерінг" на суму 1 230 грв.

В ніч на
27 липня 2004 року, ОСОБА_5проник у
приміщення магазину №3 ТОВ "Універсал", що наАДРЕСА_8, звідки повторно, вчинив крадіжку чужого майна ТОВ
"Універсал" на загальну суму
2 632 гривні 75 копійок.

31 липня
2004 року ОСОБА_3 за попередньою змовою
з ОСОБА_5 проникли в приміщення магазину 1111 „СКК В.ОСОБА_6", що розташований на АДРЕСА_9та повторно
вчинили крадіжку чужого майна на
загальну суму 4 534 гривень 18 копійок.

В ніч з
24 на 25 серпня 2004 року, , ОСОБА_3
та ОСОБА_4 , перебуваючи
під вартою, за попередньою змовою шляхом
пошкодження інженерно-технічних засобів охорони, вчинили втечу з-під варти з
приймальника-розподільника лінійного відділу міліції на станції Фастів
Управління МВС України на Південно-Західній залізниці.

В ніч з
25 на 26 серпня 2004 року, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 повторно проникли в приміщення магазину, ПП „СКК В.ОСОБА_6", що розташований на АДРЕСА_9 та вчинили
крадіжку чужого майна на загальну суму 2 193 гривні 93 копійки.

Цієї ж
ночі, ОСОБА_4 в електропоїзді
сполученням Миронівка - Київ, на
залізничному перегоні станції Фастів - станція Мотовилівка Південно-Західної
залізниці, скориставшись тим, що ОСОБА_9 спав, повторно,
вчинив таємне викрадання чужого майна потерпілого на загальну суму 170
гривень.

На вирок подані
апеляції та доповнення до них:

в апеляції
державний обвинувач, не оспорюючи вирок
суду в частині доведеності вини засуджених ОСОБА_3 ОМ. , ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованих їм

злочинах, правильності кваліфікації дій, вважає,
що вирок суду підлягає скасуванню,
у зв'язку із м'якістю призначеного судом покарання ОСОБА_3 , ОСОБА_1, ОСОБА_2

Далі в
апеляції вказано, що суд не дав належної
оцінки тій обставині, що засуджені
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнали себе винними у вчиненні злочину, передбаченому
ст. 187 ч.3 КК України, не
розкаялися та не відшкодували потерпілій завдані збитки.

У
відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 65 КК
України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7
«Про практику призначення судами кримінального покарання» суд повинен був при
призначенні покарання врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання, а також виходити з класифікації
злочинів, передбачених ст. 12 КК,
згідно якої, злочин, передбачений ч.3 ст. 187 КК України відноситься до категорії
особливо тяжких.

А
тому, просить постановити по кримінальній
справі свій вирок та призначити покарання засудженим :

-
ОСОБА_3 за ст.
187 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 10 років з
конфіскацією майна; за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 4 років
позбавлення волі; за ст. 393 ч.2 КК України
призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом
часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 12 років
позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_1
за ст. 187 ч.3 КК України у вигляді 10
років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_2 за ст. 187 ч.3 КК України у вигляді 10 років
позбавлення волі з конфіскацією майна.

Засуджений
ОСОБА_2 не згідний з призначеним покаранням, він не розуміє, чому за попереднім вироком було призначено 7
років позбавлення волі і на якій підставі йому збільшили строк відбуття
покарання. Вважає вирок незаконним, а
висновки судово-медичної експертизи супереч.1ивими щодо спричинених тілесних
ушкоджень потерпілії ОСОБА_7 Просить прийняти по справі справедливе рішення.

Засуджений
ОСОБА_1 просить скасувати вирок та направити справу на додаткове розслідування
для встановлення правдивих показів потерпілої ОСОБА_7, вважає,
що його вина у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 187 ч.3 КК України матеріалами справи не
доведена, також апелянт звертає увагу на
те, що суд порушив вимоги ст.
370 КПК України, не обґрунтовано
не задовольнив його клопотання про відвід складу суду, про виклик свідків на допит у судовому засіданні.
Суд не взяв до уваги того, що потерпіла
чотири рази змінювала покази, у яких
були розбіжності, просить змінити
підсудність

розгляду
справи до Фастівського міськрайонного суду,
оскільки справа не може розглядатися у м. Василькові.

Засуджений
ОСОБА_3 просить скасувати вирок,
оскільки судом були порушені норми
ст. ст. 323,
263 КПК України, не наводячи з
цього приводу ніяких мотивів.

Вирок
щодо засуджених ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не оскаржений.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який запропонував частково задовольнити
апеляцію держобвинувача, змінити вирок
щодо засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та призначити їм більш м'яке покарання, думку засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3,
які підтримали свої апеляції, а останній її доповнив, вказавши,
що він не згоден з призначеним судом покаранням, оскільки за попереднім вироком, який був скасований не за м'якістю
призначеного покарання, йому було
призначено більш м'яке покарання,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, апеляційний суд вважає, що апеляції держобвинувача, ОСОБА_1, ОСОБА_3
та ОСОБА_2 слід
задовольнити частково, виходячи із
наступного.

Як
встановлено перевіркою матеріалів справи,
судовий розгляд у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального
законодавства, спрямованих на
всебічне, повне і об'єктивне дослідження
обставин справи.

Висновки
суду щодо доведеності винності ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
у скоєнні розбійного нападу щодо потерпілої ОСОБА_7 є обґрунтованими.

Так, сам засуджений ОСОБА_2 , як
убачається із його показань на стадії досудового слідства по суті визнав факт
нападу на потерпілу ОСОБА_7, а також
зазначив, що в будинку крім нього були
ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Вони
разом затягнули потерпілу до кімнати.

В
судовому засіданні з цього приводу покази підтвердив, за виключенням того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не приймали участі ку
нападі.

Із
показів свідка ОСОБА_10 ,
оперуповноваженого карного розшуку Фастівського МРВ, видно,
що він приймав участь у розкритті вчиненого відносно ОСОБА_7 злочину. В
ході оперативно-розшукових заходів було встановленню, що це злочин вчинили ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
які у подальшому і були затримані.

Потерпіла
ОСОБА_7, яка на стадії досудового
слідства і в судовому засіданні у своїх розгорнутих показах, підтвердила,
що саме ОСОБА_2
, ОСОБА_3 та ОСОБА_1чинили на неї
розбійний напад.

Як видно із
матеріалів справи, показання потерпілої
про конкретні дії засуджених ОСОБА_2
, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
по

головним
та суттєвим обставинам справи не містять значних суперечностей і підтверджені
іншими розглянутими у судовому засіданні доказами, тому місцевий суд обґрунтовано її покази
визнав достовірними. Отже, посилання
ОСОБА_1 на непослідовність та недостовірність показань потерпілої є безпідставними.

Із
показань свідка ОСОБА_11, яка є
невісткою потерпілої вбачається, що її
свекруха перебувала у лікарні в реанімації. У неї були побиті ребра та голова, зламана рука,
порізано горло і багато інших ножових поранень. Свекруха розповідала їй,
що крім ОСОБА_2 серед нападників були ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Як видно
із висновку судово-медичної експертизи № 142 від 25 серпня 2004 року, потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні
ушкодження різного ступеню тяжкості. Ці тілесні ушкодження могли утворитися за
обставин, на які вказує потерпіла. У
апеляційного суду немає сумніву щодо висновку,
як цієї так і інших проведених по справі судово-медичних експертиз, оскільки ці висновки узгоджуються з іншими
доказами у справі, дослідженими
судом, а тому доводи засудженого ОСОБА_2 відносно необ'єктивності висновку експертизи щодо
потерпілої не ґрунтуються на матеріалах справи та підлягають відхиленню.

Винність
засуджених ОСОБА_2
, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується й іншими наявними
у справі, дослідженими в судовому
засіданні доказами, аналіз яких суд дав
у вироку.

Отже, наведені у апеляції доводи засудженого
ОСОБА_1 про те, що його вина у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
187 ч.3 КК України матеріалами справи не доведена є необґрунтованими.

З
матеріалів справи вбачається, що
засуджені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 неодноразово і в різний час
допитувалися в ході досудового слідства,
в присутності захисту та з дотриманням інших вимог КПК України, вини змінювали покази, викриваючи та спростовуючи свої злочинні
дії, що свідчить про вільний вибір ними
в дачі показів без впливу та тиску на них з боку працівників правоохоронних
органів. Це підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 - оперуповноважений карного розшуку
Фастівського МРВ, з показів якого
видно, що до жодного із підсудних
насильство не застосовував і йому не відомо,
щоб таке насильство застосовував хто-небудь із інших працівників.
Підсудні давали покази добровільно, без
застосування будь-якого примусу.

Посилання
засудженого ОСОБА_3 на те, що під час
судового розгляду не були дотримані вимоги
ст. 263 КПК України не
відповідають дійсності, оскільки, як вбачається з протоколу судового
засідання, зміст цієї статті йому дув
роз'яснений, як і іншим засудженим.

При вивченні
матеріалів справи не встановлено порушень вимог кримінально-процесуального
закону під час збирання й закріплення доказів у справі, а також порушень допущених судом в
процесі її

розгляду, а тому доводи апеляції ОСОБА_1 і в цій
частині слід відхилити.

Злочинні
дії засуджених ОСОБА_2
, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за ч.3 ст.
187 КК України по епізоду вчинення розбійного нападу на потерпілу
ОСОБА_7, за обставин встановлених судом
та викладених у вироку, кваліфіковані
правильно.

Разом з
тим, відповідно до положень ст.
375 КПК України під час нового розгляду справи судом посилення покарання
допускається лише за умовою що вирок було скасовано за апеляцією прокурора або
потерпілого чи його представника, в
зв'язку з необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин, або визнано необхідним застосувати більш
суворе покарання, а також коли при
додатковому розслідуванні буде встановлено,
що обвинувачений учинив більш тяжкий злочин, або коли збільшився обсяг обвинувачення.

Як
вбачається з матеріалів справи вироком Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 18.05.2006 р. ОСОБА_1 був засуджений за ч.3 ст.
187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_2 за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з
конфіскацією майна; ОСОБА_3 за ст. 187 ч.3,
185 ч.3, 393 ч.2, 70 КК України - до 10 років позбавлення волі
з конфіскацією майна; ОСОБА_5 за
ст. ст. 185 ч.3,
71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою
апеляційного суду Київської області від 17.01.2007 р. даний вирок був
скасований, а справа направлена на новий
судовий розгляд у зв'язку з істотним порушенням кримінально-процесуального
закону, а не за м'якістю призначеного
засудженим покарання.

Під час
нового розгляду справи суд першої інстанції не дотримався вимог ст.
375 КПК і призначив ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 більш суворе
ніж за попереднім вироком покарання і у такий спосіб погіршив становище цих
засуджених, з чим погодитися не можна.

Таким
чином, з урахуванням наведеного і
конкретних обставин справи, апеляційний
суд вважає за необхідне вирок місцевого суду (щодо ОСОБА_5 в порядку ст.
365 КПК України) змінити та призначити покарання засудженим ОСОБА_1,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3,
ОСОБА_5 таке, яке
б не погіршувало їх становище.

Докази
по іншим епізоди вчинених злочинів за участю засуджених ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 в ухвалі не
приводяться, оскільки вирок місцевого
суду в цій частині ніким не оскаржений,
а тому дана кримінальна справа розглянута апеляційним судом в межах отриманих
апеляцій.

Апеляційний
суд пропонує місцевому суду розглянути питання,
в порядку ст. 409 КПК України, щодо стягнення з засуджених судових витрат у
дольовому порядку за проведення експертиз,
а не солідарно.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366, 372 КПК України, апеляційний суд, '

ухвалив:

апеляції держобвинувача та засуджених ОСОБА_1
ОСОБА_3 ОСОБА_2 -задовольнити частково.

Вирок
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 18 червня
2007р. змінити та призначити покарання: ОСОБА_1

за ч.3
ст. 187 КК України
- 8 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; ОСОБА_2

за ч.3
ст. 187 ч.3 КК України - 7 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; ОСОБА_3

за ч.3
ст. 187 КК України - 8 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

за ч.3 ст.
185 КК України - 4 роки позбавлення волі, за ч. 2
ст. 393 КК України - 5 років
позбавлення волі. На підставі ст.
70 КК України шляхом
часткового складання призначених
покарань остаточно призначити 10 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

В
порядку ст. 365 КПК України щодо ОСОБА_5, вирок суду змінити та призначити покарання:
за ч.3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі. На
підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком
йому частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міського
суду Київської області від 22 грудня 2003р. і остаточно призначити покарання -
4 роки позбавлення волі.

Запропонувати
місцевому суду розглянути питання, в
порядку ст. 409
КПК України, щодо стягнення
з засуджених судових
витрат у дольовому порядку за
проведення експертиз. В решті вирок суду залишити без зміни.