Провадження № 1-кс/761/8907/2015
У Х В А Л А
Іменем України
07 серпня 2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невинесення постанови про визнання потерпілим та про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо розгляду заяви про визнання потерпілим -

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва 08.07.2015 надійшла заява ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , у провадження слідчого судді ОСОБА_1 06.08.2015.

Заявник, звертаючись з заявою, просить визнати бездіяльність слідчого СВ 3 ВМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_4 щодо невинесення постанови про визнання потерпілою, зобов`язати слідчого розглянути заяву про визнання потерпілою з винесенням відповідної постанови.

Обґрунтовуючи доводи скарги, заявник зазначає, що 05.04.2015 їй відмовлено у визнанні потерпілою у даному кримінальному провадженні, про що винесено постанову слідчим СВ 3 ВМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві, яку було скасовано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 21.05.2015.

09.06.2015 заявник направив клопотання про визнання потерпілим у даному кримінальному провадженні, яке не було розглянуте, про що йому стало відомо з листа від 18.06.2015, який він отримав лише 26.06.2015, а тому, вважає, що звертається до слідчого судді в межах визначеного законом строку.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

За положеннями ст. 55 КПК, якщо особі кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, вона визнається потерпілим. Необхідність винесення слідчим або прокурором постанови про визнання особи потерпілою чинний КПК не передбачає.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час проведення досудового розслідування. До таких рішень законодавцем віднесене, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні особи потерпілим.

Поряд з тим, даних про те, що заявнику відмовлено у визнанні потерпілою, суду не надано.

Із змісту скарги вбачається, що заявник вважає бездіяльністю слідчого відсутність процесуального рішення про визнання його потерпілим, та не розгляд зазначеної заяви.

Разом з цим, бездіяльністю, яка може бути оскаржена є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, неповернення тимчасово вилученого майна, нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Таким чином, скарга подана на бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню, що у силу ч.4 ст.304 КПК має наслідком відмову у відкритті провадження.

Згідно з ч.2 ст.26 КПК слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невинесення постанови про визнання потерпілим та про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо розгляду заяви про визнання потерпілим відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1