У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Кравченка К.Т.,

суддів

Мороза М.А., Шевченко Т.В.

розглянула
у судовому засіданні 29 листопада 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові
рішення.

Вироком Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 21
лютого 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця

сел. Новоул'янівка Грузинської ССР, не судимого,

засуджено
за ч. 2 ст. 156 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 2 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11
травня 2006 року вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він у період з
2002 по 2005 рік за місцем свого проживання у м. Алушті АР Крим розбещував
малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність
досудового та судового слідства. Зазначає, що його винність у вчиненні злочинів
не доведена, потерпілі давали суперечливі показання. Указує, що його вчасно не
ознайомлено з протоколами судових засідань, не викликано у суд апеляційної
інстанції. Просить скасувати постановлені у справі судові рішення і закрити
справу.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи убачається, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у
розбещуванні малолітніх дітей ґрунтується на сукупності зібраних у справі
доказів і є правильним.

Посилання у касаційній скарзі засудженого на невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, неповноту та однобічність досудового та судового слідства
були предметом розгляду судів першої й апеляційної інстанції, та їм дана
належна оцінка. Відповідно до вимог ст. 398 КПК України вони перегляду в
касаційному порядку не підлягають. Отже, при розгляді доводів касаційних скарг
колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Доводи у скарзі засудженого про те, що він не вчиняв відносно дітей
злочинних дій і його винність у цьому не доведена, необґрунтовані і
спростовуються розглянутими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями
самого ОСОБА_1, який не
заперечував, що діти приходили до нього на горище та грали у його присутності
«на роздягання».

Допитані у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 послідовно та змістовно виклали обставини вчинення щодо них
злочину.

Ці їх показання узгоджуються між собою та показаннями
законних представників потерпілих ОСОБА_5,, ОСОБА_2, ОСОБА_7., ОСОБА_8, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 й об'єктивно підтверджуються даними протоколу огляду місця події та іншими матеріалами справи.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність
наведених у вироку доказів, не встановлено.

Тому правильність застосування судом кримінального закону - кваліфікація дій
засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КК України сумнівів не викликає.

Твердження у касаційній скарзі ОСОБА_1
про те, що його не було ознайомлено з матеріалами справи, були предметом
дослідження суду апеляційної інстанції і спростовані наведеними в ухвалі
апеляційного суду доказами (а.с. 205, 206, 211). З матеріалів справи також
убачається, що ОСОБА_1 та його захисника належним чином повідомлялося про дату
апеляційного розгляду справи (а.с. 209), проте заяву про виклик до суду
апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав 5 червня 2006 року, тобто після
апеляційного розгляду справи (а.с. 224).

Вивченням матеріалів справи не виявлено порушень
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну
постановлених у справі судових рішень.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням
вимог кримінально-процесуального закону. Усі наведені засудженим та його
захисником в апеляції доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам його
касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст.
65 КК України.

Отже, передбачені ст.
398 ч. 1 КПК України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_1 до касаційного розгляду відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С
у д д і :

Кравченко
К.Т. Мороз М.А. Шевченко Т.В.