АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів при секретарі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 січня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, українця, громадянина України, освіта вища, тимчасово не працює, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обрано запобіжний захід особисте зобов`язання,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 січня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні був повернутий прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, для усунення недоліків протягом одного місяця шляхом виконання слідчих та розшукових дій.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що відповідно до вимог ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 вказаного Закону визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи є найвищою цінністю.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В главі 4 параграфом 2 КПК України визначено докази та доказування під час проведення досудового розслідування, зокрема в ст. 91 КПК чітко зазначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Тому, провівши відповідне розслідування, орган розслідування повинен прийняти відповідно до вимог глави 24 вказаного Кодексу певні рішення, зокрема звернутись до суду з обвинувальним актом, в якому відображаються результати розслідування, аналіз добутих доказів та додаються відповідні додатки до нього, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування.

На думку суду, саме ці основоположні вимоги норм КПК України були грубо порушені. Так, згідно з клопотанням захисника підозрюваного, з яким він звернувся в порядку ст. 220 КПК України до слідчого та прокурора з проханням проведення ряду слідчих дій 30 жовтня 2014 року, постанова слідчого про відмову в його задоволенні була винесена з порушенням вимог закону тільки 12 грудня 2014 року, а вручена захиснику лише 17 грудня 2014 року під час виконання вимог ст. 290 КПК України, що фактично позбавило його можливості оскаржити її в установленому законом порядку слідчому судді.

Крім того, продовжуючи порушувати вимоги КПК України та отримавши клопотання аналогічного змісту вже 17 грудня 2014 року, слідчий, в провадженні якого знаходилась справа, знову відмовив фактично з тих же підстав в задоволенні вказаного клопотання.

Захисником та обвинуваченим 25 грудня 2014 року було оскаржено цю постанову слідчому судді, який розглянув вказану скаргу 30 грудня 2014 року та визнав її такою, що підлягає задоволенню, і зобов`язав орган розслідування виконати певні слідчі дії, на вчиненні яких наголошував захисник ОСОБА_9 в своїх клопотаннях та які були повністю проігноровані органом розслідування. В своїй ухвалі слідчий суддя зазначив, що, відмовляючи в задоволенні клопотання захисника та підозрюваного, органом розслідування були порушені вимоги ст.ст. 22 та 26 КПК України, а також вказав, які слідчі дії необхідно виконати.

В обвинувальному акті є посилання на покази потерпілого та свідків, які суперечать одні іншим та фактично вказують на те, що саме потерпілий ОСОБА_8 вів себе нахабно і завдавав ударів ОСОБА_7 , але орган розслідування обмежився лише викладом їх показів, але не дав аналізу їм та не вказав, чому він бере до уваги лише покази одних та не враховує покази інших свідків.

Крім того, орган розслідування двічі ухвалював постанови про часткову та повну відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 , але відомості про це та час ухвалення цих постанов в реєстрі матеріалів не зазначені. Не зазначені також і дані про те, коли був призначений в якості захисника адвокат ОСОБА_9 .

В реєстрі також відсутні дані про те, коли, ким і яким чином були повідомлені учасники кримінального провадження про завершення досудового розслідування, та надання доступу до матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст. 290 КПК України.

Із наведеного, чітко вбачається, що як у самому обвинувальному акті, так і в реєстрі, який є необхідним та обов`язковим додатком до обвинувального акту із зазначенням всіх прийнятих по справі процесуальних рішень та повідомлень, відсутні такі відомості, в тому числі і відомості про внесення до ЄРДР відомостей про закінчення досудового розслідування, Жодних виключень щодо можливості виключення із зазначення в реєстрі якої-небудь процесуальної дії чи рішення, яка проведена по справі ст. 109 КПК України не передбачено, а не включення в реєстр тієї чи іншої процесуальної дії чи рішення є грубим порушенням вимог діючого КПК, яке може в свою чергу призвести до непередбачуваних наслідків та фальсифікацій матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування.

Не погодившись з ухвалою, прокурор, який приймав участь у кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.01.2015 року скасувати внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить призначити новий судовий розгляд.

У якості мотивів своєї скарги прокурор указує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений із дотриманням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, в ньому викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та які доводять причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Під час досудового розслідування прокурором та органом досудового розслідування всебічно та повно досліджено обставини кримінального провадження. Крім інших слідчих дій, були допитані свідки сторони захисту ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які не підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення хуліганських дій. Відомості про допит зазначених осіб зазначені в реєстрі досудового розслідування.

Щодо заявленого клопотання захисника підозрюваного, прокурор вказує, що, оскільки захисник звернувся до слідчого судді після того, як обвинувальний акт був направлений до Придніпровського районного суду міста Черкаси, вказана скарга мала розглядатися в підготовчому засіданні. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Однак, прокуратуру міста Черкаси не було повідомлено про розгляд вказаної скарги, що в свою чергу позбавило можливості прокурора заперечити проти скарги захисника обвинуваченого та надати свої доводи з приводу цієї постанови.

Також, слідчий суддя постановив ухвалу про задоволення скарги 30 грудня 2014 року, хоча адвокат звернувся зі скаргою 25 грудня 2014 року, що грубо суперечить нормам КПК України.

Щодо посилання судді на порушення вимог ст. 109 КПК України під час складання реєстру досудового розслідування, оскільки в ньому не зазначено коли, ким і яким чином були повідомлені учасники кримінального провадження про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування відповідно до ст. 290 КПК України, прокурор вказує, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування чітко зазначено такі процесуальні дії, як ознайомлення з матеріалами кримінального провадження потерпілого та підозрюваного.

Беручи до уваги викладене, прокурор вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений та захисник заперечили проти апеляції прокурора, просили її відхилити.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого, потерпілого, захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні був затверджений прокурором 18 грудня 2014 року (а.с. 5).

За день до цього 17 грудня 2014 року слідчий ОСОБА_14 своєю постановою відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 про вчинення певних слідчих та процесуальних дій (а.с. 48-54).

Вказана постанова слідчого була оскаржена до слідчого судді й ухвалою слідчого судді від 30 грудня 2014 року була скасована. Цією ухвалою було зобов`язано слідчого вчинити ряд слідчих та процесуальних дій. Ухвала слідчого судді є чинною (а.с. 28-33).

Відтак, чинною ухвалою суду встановлено, що відмова слідчого у проведенні певних слідчих та процесуальних дій за клопотаннями підозрюваного та захисника була незаконною, а, отже, направлення обвинувального акту до суду було передчасним.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 січня 2015 року, якою прокурору повернутий обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :