Справа №
11 - 492/07 Головуючий
у І інстанції Ющук О.С
309 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 11
вересня 2007 року

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого-судді: Пазюка
О.С.

суддів: Матата
О.В., Олсксюка Я.М.

з участю
прокурора: Плечій О.М.

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого на вирок Луцького
міськрайонного суду від 20 червня 2007 року,
яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженець та житель с АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з середньою
освітою, не працює, не одружений,
раніше судимий:

-
вироком Луцького міськрайонного суду від 20.12.2002 року за ч. 1 ст.
309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням від
відбуття покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на 2 роки;

- вироком Млинівського районного
суду Рівненської області
від

06.04.2004 року за ч. 2 ст.
309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

25.07.2005 року на підставі
п. "а" ст. З Закону України "Про амністію"

звільнений від відбуття покарання на 8 місяців 22 дні,

- засуджений за ч. 2 ст. 309
КК України до 3 (трьох) років позбавлення

волі.

Запобіжний
захід ОСОБА_1. до вступу вироку в
законну силу постановлено залишити попередню - утримання під вартою.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_1. постановлено
рахувати з 14 травня 2007 року.

Стягнуто
з ОСОБА_1 в доход держави судові витрати
по справі в розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) грн. 46 коп.

Вирішено долю
речових доказів.

Розглянувши
справу в апеляційному порядку колегія суддів,
-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно
вироку ОСОБА_1 визнаний винним та
засуджений за те, що 06 січня 2007
року, біля Центрального ринку м. Луцька незаконно придбав, без мети збуту, у невстановленої слідством особи 5, 36 г. речовини

рослинного походження, яка згідно
висновку експертизи № 62-187 від 29.01.2007 року являє собою особливо
небезпечний наркотичний засіб -канабіс,
який незаконно перевіз в с
Верхівка Луцького району, де був
затриманий працівниками міліції.

В
поданій на вирок апеляції засуджений просить пом'якшити призначене йому
покарання. Стверджує, що наркотичного
засобу в себе не зберігав, а свідчення
давав під тиском працівників міліції. Також просить врахувати, що у нього на утримані малолітня дитина і
хвора жінка.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку та
доводи апеляції, засудженого, який апеляцію підтримав, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає.

Висновок
суду про вчинення ОСОБА_1 злочину при
обставинах, викладених у вироку, ґрунтується на доказах досліджених судом в
судовому засіданні, яким суд дав
правильну юридичну оцінку і вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст.
309 КК України.

Твердження
засудженого про те, що до нього
застосовувався тиск зі сторони правоохоронних органів є безпідставними.

Із матеріалів
справи не вбачається, що показання
ОСОБА_1 давав під тиском правоохоронних
органів. На досудовому слідстві засуджений нічого не стверджував про те, що до нього застосовується тиск, давав визнавальні пояснення, які об'єктивно підтверджуються матеріалами
справи та поясненнями свідків.

При
призначенні засудженому покарання, судом
враховано ступінь тяжкості скоєного ним злочину, дані про його особу, а також те,
що він раніше судимий.

Враховуючи
всі обставини справи, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого
виключно в умовах ізоляції від суспільства,
обгрунтовано обравши йому покарання у виді позбавлення волі.

Судом
правильно не взято до уваги обставини,
зазначені в апеляції засудженого,
а саме - перебування на його утриманні малолітньої дитини та важко
хворої дружини, оскільки дані факти
нічим об'єктивно не підтверджуються, а
навпаки спростовуються матеріалами справи. Як вбачається із довідки про склад
сім'ї ОСОБА_1 проживає один (а.с. 46).

Міра
покарання ОСОБА_1. за ч. 2 ст.
309 КК України призначена в межах,
встановлених санкцією статті, з
дотриманням вимог ст. ст.
50, 65 КК України, є необхідною і достатньою для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав
для скасування вироку суду та направлення справи на додаткове розслідування з
підстав, зазначених в апеляції, судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової
палати, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2007 року
відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а
апеляцію засудженого - без задоволення.