Справа №
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І., Школярова В.Ф.,

розглянула у
судовому засіданні у м. Києві 1 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 22 червня 2006 року та
на ухвалу колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Чернігівської області від 7 вересня 2006 року.

Вказаним вироком, який залишено без
змін ухвалою апеляційного суду, засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого

в силу ст. 89 КК України,

за ч. 1 ст. 366 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. з
позбавленням права займати певні посади, пов'язані з
адміністративно-господарською діяльністю строком на 1 рік.

З ОСОБА_1. постановлено стягнути на користь потерпілої
ОСОБА_2. 500 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за те, що він, будучи директором ТОВ
«Фірма «Стрижень», обіймаючи посаду, пов'язану з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків, тобто
являючись службовою особою, 14 жовтня 2003 року умисно склав та видав
неправдиву довідку № 14, яка є офіційним документом, про те, що у 1999 році
ОСОБА_2не працював у ТОВ «Фірма «Стрижень», яку подав до Чернігівського
міського відділу УМВС України в Чернігівській області.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування судових рішень
у зв'язку з невчиненням інкримінованих йому дій, а також порушенням його права
на захист у апеляційній інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що підстав для її задоволення немає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1. у складанні та видачі ним
як службовою особою завідомо неправдивого документу відповідають фактичним
обставинам справи, обґрунтовані сукупністю розглянутих в судовому засіданні та
наведених у вироку доказів.

Винність ОСОБА_1. підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3., які були оголошені у судовому
засіданні, котрий підтвердив факт свого перебування у 1999 році у трудових
відносинах з ТОВ «Фірма Стрижень» (а.с. 88-89), а також потерпілої ОСОБА_2.,
яка показала, що у 1999 році отримала у ТОВ «Фірма Стрижень» довідку про
щомісячну заробітну плату її чоловіка ОСОБА_3. для оформлення житлових субсидій
(а.с. 165).

Крім того, винність ОСОБА_1. доводиться судовими рішеннями, які
підтверджують наявність трудових відносин ОСОБА_3. з ТОВ «Стрижень» у період з
1 липня до 2 вересня 1999 року. Юридичні факти прийняття ОСОБА_3. на роботу до
ТОВ «Фірма Стрижень» та звільнення з неї були предметом дослідження
Деснянського районного суду м. Чернігова, а також Апеляційного суду Чернігівської
області, який в ухвалі від 17 жовтня 2005 року визнав їх встановленими (а.с.
20-21). Дане рішення апеляційного суду було залишено без змін ухвалою
Верховного Суду України від 12 січня 2006 року (а.с. 22).

Зважаючи на наведене, складена та видана ОСОБА_1довідка № 14 від 14 жовтня 2003 року про те, що
ОСОБА_2у ТОВ «Фірма Стрижень» не працював, є фіктивною, а тому правильність
застосування судом кримінального закону у частині кваліфікації дій ОСОБА_1. за
ч. 1 ст. 366 КК України сумнівів не викликає.

Що стосується посилань у касаційній
скарзі ОСОБА_1. на порушення його права на захист у зв'язку з тим, що при
розгляді справи судом апеляційної інстанції він був відсутній, а допущену до участі у розгляді справи адвоката
ОСОБА_4. він не знав, то вони визнаються колегією суддів безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 362 КПК України неявка учасників процесу на
засідання суду апеляційної інстанції не є перешкодою для розгляду справи, якщо
інше не передбачено цим Кодексом або
рішенням апеляційного суду.

Що стосується захисників, які брали участь у розгляді справи, то 15 травня 2006 року ОСОБА_1. від
захисника відмовився (а.с. 103), а
30 травня 2006 року за його клопотанням до участі у справі був допущений
захисник ОСОБА_5. (а.с. 121). Захиснику ОСОБА_6. ордер було виписано 15 червня
2006 року напередодні слухання справи у суді першої інстанції (а.с.153).

Ухвалою Апеляційного суду
Чернігівської області від 17 серпня 2006 року ОСОБА_1. на основі
пред'явлених медичних довідок був визнаний особою, яка має фізичні вади по
слуху, і у зв'язку з цим, зокрема, було перенесено засідання апеляційного суду
з обов'язковим повідомленням захисника ОСОБА_6. (а.с. 182). У засідання
апеляційного суду з'явилась захисник ОСОБА_4., яка пред'явила ордер № 000501
від Чернігівської колегії адвокатів (а.с. 185), і яку апеляційний суд допустив
до участі у розгляді справи.

Таким чином, право ОСОБА_1. на захист було реалізовано, а порушень
кримінально-процесуального закону, які були б підставами для скасування судових
рішень стосовно нього, не встановлено.

Отже, передбачених законом
підстав для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням
зазначених у ст. 384 КПК України осіб не вбачається.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і:

Присяжнюк Т.І. Косарєв В.І. Школяров В.Ф.