Справа № 127/8902/15-к
Провадження №11-кп/772/596/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86), та голови Спостережної комісії ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця с. Троїцьке, Бєляєвського р-ну, Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, освіта середня, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.12.1996 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 141 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт з 20% відрахування в дохід держави, звільнений 28.01.1997 року по амністії, 06.10.1997 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 141 ч. 2 КК України до 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 05.10.1998 року на виправні роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітної плати; 12.04.2006 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 02.10.2006 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.ст.185 ч.1,75 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; 21.12.2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 186 ч.2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. 19.10.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. ст.ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 353 ч.1, 70, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, -

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2011 року ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 353 ч.1, 70, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання з 27.11.2010 року.

Начальник Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) ОСОБА_9 та голова Спостережної комісії ОСОБА_8 звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 на підставі ст.81 КК України, поскільки останній став на шлях виправлення, має позитивну характеристику, станом на 27.03.2015 року відбув 2/3 строку покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2011 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2015 року в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) та голови Спостережної комісії ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.04.2015 року, винести нову ухвалу, задоволити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , застосувавши ст.81 КК України.

Вимоги мотивовані тим, що судом було прийнято необґрунтоване, необ`єктивне та упереджене рішення, яке підлягає скасуванню за своєю суворістю, поскільки судом не враховано, що за час перебування у колонії до дисциплінарної відповідальності він притягувався один раз, після чого зробив для себе відповідні висновки, став на шлях виправлення, постійно працевлаштований на підприємствах установи.

Звернув увагу, що попереднє стягнення погашене, після чого, адміністрацією колонії він три рази заохочувався, порушень режиму не допускав.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив задоволити, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) ОСОБА_9 та голови Спостережної комісії ОСОБА_8 . ОСОБА_7 з 16.02.2012 року відбуває покарання у Вінницькій виправній колонії УДПтС України №86, початок строку покарання з 27.11.2010 року, кінець строку 27.05.2017 року; станом на 27.03.2015 року відбув 2/3 строку покарання, тому на підставі рішення адміністративної комісії установи від 08.04.2015 року було порушено клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого (а.с.1).

На підставі вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Суд першої інстанції, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання.

З характеристики на ОСОБА_7 , виданої начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_10 , затвердженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_7 , за період відбування покарання у колонії дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня установи, три рази заохочувався адміністрацією установи, один раз допустив порушення режиму відбування покарання, однак в подальшому змінив свою поведінку на позитивну, приймає активну участь у громадському житті відділення, доручення виконує якісно та в установлені строки, у відношенні до адміністрації тактовний, до інших засуджених не конфліктний, підтримує із ними дружні стосунки, згідно висновку комісії, ОСОБА_7 довів своє виправлення, тому, відповідно ст.81 КК України заслуговує на умовно-дострокове звільнення(а.с.2).

Відповідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_7 , до останнього один раз застосовувалось дисциплінарне стягнення 16.06.2014 року- догана, три рази заходи заохочення 22.08.2013 року, 04.10.2013 року та 26.03.2015 року подяки (а.с.3).

Згідно п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Відповідно, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав відмови в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) ОСОБА_9 та голови Спостережної комісії ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 суперечать фактичним обставинам справи, відповідно вбачає наявність підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст.405, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задоволити.

Скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.04.2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) ОСОБА_9 та голови Спостережної комісії ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) ОСОБА_9 та голови Спостережної комісії ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2011 року за ст.ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 353 ч.1, 70, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 27 днів.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

З оригіналом згідно