У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Редьки А.І.

суддів

Лавренюка М.Ю., Пивовара В.Ф.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 18 вересня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням першого
заступника прокурора Закарпатської області на вирок Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2007 року, яким засуджений

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не
судимий,

за ч. 2 ст.
156 КК України на 3 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України
звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

В апеляційній інстанції вирок не переглядався.

За вироком суду, ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він у період
з вересня 2004 року по 21 липня 2007 року вчиняв розпусні дії щодо осіб, які не
досягли шістнадцятирічного віку та щодо малолітньої особи.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок суду через
невідповідність призначеного покарання засудженому ОСОБА_1 тяжкості злочину та
особі засудженого із-за його м'якості.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримку касаційного подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що воно задоволенню не
підлягає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
йому злочину, ґрунтуються на сукупності зібраних у справі та досліджених судом
доказів і в касаційному поданні не оспорюються.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КК України є правильною.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який за місцем
проживання та роботи характеризується позитивно, не судимий в силу ст. 89 КК
України, щиро розкаявся у вчиненому, а також врахована і думка прокурора про
можливість звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд дійшов до правильного
висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Призначене ОСОБА_1 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для
його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б
підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

В порядку ст. 395 КПК України із вироку підлягає виключенню посилання суду
як на обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину щодо малолітньої особи,
оскільки дана обставина передбачена як кваліфікуюча ознака інкримінованого
злочину, а тому, згідно положення ч. 4 ст. 67 КК України, суд не може ще раз
враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора залишити
без задоволення.

В порядку ст. 395 КПК України вирок
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2007 року
щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з вироку вказівку суду як на обтяжуючу покарання обставину -
вчинення злочину щодо малолітньої особи.

У решті вирок залишити без зміни.

судді:

Редька А.І. Лавренюк М.Ю. Пивовар В.Ф.