ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області

Справа № 1810/1990/12
Номер провадження 1/1810/134/12
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині клопотання засудженого ОСОБА_1 про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 31 серпня 2012 року ОСОБА_1 засуджений за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 ч. 4 ст. 187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25.12.2012 року вирок Лебединського районного суду Сумської області від 31.08.2012 року залишений без змін.

15.01.2014 року на адресу суду надійшла заява засудженого про відновлення строку касаційного оскарження вироку місцевого та ухвалу апеляційного суду.

В судовому засіданні засуджений підтримав заявлене клопотання, однак будь-яких доказів поважності пропуску строку касаційного оскарження не зазначив.

Захисник клопотання засудженого не підтримав, оскільки засудженим не подана сама касаційна скарга та не зазначено причин пропуску ним вказаного строку.

Прокурор вважає, що підстав для відновлення пропущеного строку касаційного оскарження немає, тому просить суд відмовити засудженому в задоволенні його клопотання. Вислухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в відновленні пропущеного строку касаційного оскарження з наступних причин:

В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2012 року ОСОБА_1 засуджено за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 ч., ч. 4 ст. 187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Копію вироку суду засуджений отримав одразу після його проголошення - 31.08.2012 року.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25.12.2012 року вирок Лебединського районного суду Сумської області від 31.08.2012 року залишений без змін. Копію ухвали засуджений отримав 09.01.2013 року, про що мається його розписка на а.с. 283, т.3.

09.01.2013 року засуджений ОСОБА_1 направлений в Шосткинську виправну колонію Сумської області № 66 с. Гамаліївка (Шосткинський район Сумської області) для відбування покарання.

Постановою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.02.2013 року засудженому ОСОБА_1 відмовлено у витребуванні кримінальної справи відносно нього через невідповідність касаційної скарги вимогам ст..350 КПК України 1960 року, оскільки зі змісту скарги не можливо було зробити висновок, яке судове рішення оскаржується, прохання, викладені в скарзі, не узгоджувались з положеннями ст..396 та ст. 398 КПК України 1960 року . Зазначеною постановою засудженому було надано місячний строк на усунення вказаних недоліків.

Постановою судді Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2013 року засудженому повторно відмовлено у витребуванні кримінальної справи відносно нього, оскільки недоліки, зазначені в постанові від 05.02.2013 року, засудженим усунені не були.

06 вересня 2013 року засудженим знову подано касаційну скаргу, разом з тим, строк, передбачений ч.2 ст. 386 КПК України 1960 року, як і місячний строк, встановлений постановою судді від 05.02.2013 року, пропущений і клопотання про поновлення зазначеного строку до касаційної скарги не долучено, також відсутні будь-які дані, що вказаний строк був поновлений у встановленому законом порядку. Постановою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.09.2013 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 визнано такою, що не підлягає розгляду.

15.01.2014 року засуджений заявив клопотання про відновлення строку касаційного оскарження, посилаючись на те, що писав скарги на адресу Генерального прокурора про недоліки в процесі досудового розслідування, тому пропустив строк касаційного оскарження, але саму касаційну скаргу засуджений не додав.

Відповідно до ст. 386 КПК України, касаційні скарги на вироки і постанови апеляційного суду, постановлені ними в апеляційному порядку, можуть бути подані протягом одного місяця з моменту проголошення вироку чи оголошення ухвали або постанови, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку чи постанови. Касаційні скарги на судові рішення, зазначені у ч. 2 ст. 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.

У разі подання скарги з пропуском встановленого ст..386 КПК України строку з поважних причин, він може бути відновлений у випадку і в порядку, передбаченому ст. 353 КПК України, тобто за клопотанням особи, яка має право на оскарження вироку чи постанови перед судом, який його постановив.

Аналізуючи клопотання засудженого та його покази в судовому засіданні, а також враховуючи відсутність самої касаційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку касаційного оскарження, тому вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 353, 384, 386 КПК України ( в редакції 1960 року), суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 про відновлення пропущеного строку касаційного оскарження вироку Лебединського районного суду Сумської області від 31.08.2012 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 25.12.2012 року по кримінальній справі №1810/1990/12.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд учасниками процесу в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення постанови, засудженим в той же строк з дня вручення копії постанови.

Головуючий суддя: Судді: ОСОБА_2 О ОСОБА_8 В ОСОБА_9