Номер провадження: 1-кп/511/114/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Йосипівка Фрунзівського району Одеської області,
громадянки України, освіта середньо-спеціальна, не працюючої, вдови, маючої на утриманні неповнолітню дитину- інваліда, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.2, 419 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 у період з серпня-вересня 2014 року, займаючи посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - техніка (оператора телекомунікаційних систем) групи застосування СОЕС відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , входячи до складу наряду з охорони державного кордону України, в порушення: вимог ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовець повинен бездоганно і неухильно дотримуватись порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України; вимог ст.12 Статуту ВС ЗСУ «Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків… військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові»; вимог ст.14 Статуту ВС ЗСУ «Із службових питань військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього начальника… З особистих питань військовослужбовець також повинен звертатись до свого безпосереднього начальника…»; вимог пунктів 2,17 ст.2 «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби ДПС України», затвердженої наказом АДПСУ від 29.12.2009 року №1040, відповідно до яких «На зміну прикордонних нарядів, відповідно до призначення покладаються завдання з: охорони державного кордону на ділянці відповідальності відділу, здійснення самостійно... заходів щодо недопущення незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, стосовно яких законодавством установлено заборону»; вимог пунктів 4,15 ст.27 «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби ДПС України», затвердженої наказом АДПСУ від 29.12.2009 року №1040, відповідно до яких «Прикордонним нарядам забороняється: мати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Держприкордонслужбі та не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду, вчиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону…»; вимог п.3 ст.179 «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби ДПС України», затвердженої наказом АДПСУ від 29.12.2009 року №1040, відповідно до якого «Під час виконання завдань прикордонний наряд « ІНФОРМАЦІЯ_4 » повинен: у ході служби своєчасно і в установленому порядку реагувати на сигнали і зміни зображення на моніторах, а в разі потреби доповідати про них по команді», зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби під тиском погрози насильства свого чоловіка ОСОБА_5 вступила у злочинну змову з останнім, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо контрабандного переміщення через державний кордон України через Кучурганський лиман, в зоні діяльності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » товарів народного споживання цигарок в коробках. Крім того, ОСОБА_4 було надано мобільний телефон для індивідуальних та особистих розмов з ОСОБА_6 по обставинам контрабандного переміщення через державний кордон України товарів народного споживання цигарок.
У подальшому, ОСОБА_4 , на виконання злочинного плану, у період вересня 2014 року три рази на дві-три хвилини повертала відеокамеру, яка розташована на вежі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в інший бік і у зв`язку з цим ОСОБА_6 безперешкодно перемістив кожного разу по два човни з товарами народного споживання цигарками.
29.09.2014 року при спробі переміщення ОСОБА_6 в четверте товарів народного споживання цигарок через Кучурганський лиман в зоні діяльності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_3 було затримано три дерев`яні човни, в яких знаходилось 44 ящики з товарами народного споживання цигарками, які було переміщено ним через державний кордон України, поза митним контролем.
Вказаними діями ОСОБА_4 завдала державі тяжкі наслідки у вигляді підриву та дискредитації престижу Державної прикордонної служби України.
Таким чином, ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, в порушення правил несення прикордонної служби, входячи до складу наряду з охорони державного кордону України, являючись службовою особою і співробітником правоохоронного органу, діючи в інтересах третіх осіб, своїми навмисними діями сприяла іншим особам в незаконному переміщенні через державний кордон України товарів народного споживання цигарок, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді нанесення нематеріальної шкоди, а саме призвело до підриву та дискредитації престижу Державної прикордонної служби України.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів визнала в повному обсязі.
Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.364 КК України, кваліфікований як зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки та злочин, передбачений ч.1 ст.419 КК України, кваліфікований як порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, якщо це спричинило тяжки наслідки.
29 січня 2015 року між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор, з однієї сторони, та ОСОБА_4 , з другої сторони, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст.364 та ч.1 ст.419 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язалася співпрацювати з правоохоронними органами у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою, невстановленою особою, яка незаконно організувала та здійснила контрабанду зброї, що була переміщена на човні через митний кордон України, поза митним контролем, через Кучурганський лиман Одеської області.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_4 за вчинений злочин за ч.2 ст.364 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням функцій представника влади та в правоохоронних органах на 3 роки, на підставі ст.69 КК України без застосування додаткового покарання у вигляді штрафу; за злочин, передбачений ч.1 ст.419 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з використанням функцій представника влади та в правоохоронних органах на 3 роки. Із застосуванням ст.75 КК України від відбування основного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням строком на 3 роки та на підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Отримана згода обвинуваченої ОСОБА_4 на призначення такого покарання.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченій та прокурору.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваною чи обвинуваченою про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною чи обвинуваченою може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364 КК України та ч.1 ст.419 КК України, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п.п.1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Підставами для застосування ст.69 КК України є сукупність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітнього сина, який є інвалідом дитинства (сахарний діабет 1-го типу, інсулінозалежний) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин; для застосування ст.75 КК України вчинення злочину вперше, позитивні характеристики, відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази по справі не залучались .
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468-476 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364 КК України та ч.1 ст.419 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання:
- за ч.2 ст.364 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням функцій представника влади та в правоохоронних органах на 3 (три) роки, із застосуванням ст.69 КК України без призначення додаткового покарання у вигляді штрафу та без спеціальної конфіскаці;
- за ч.1 ст.419 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням функцій представника влади та в правоохоронних органах на 3 (три) роки, із застосуванням ст.69 КК України без призначення додаткового покарання у вигляді штрафу та без спеціальної конфіскаці.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 3 (три) роки та поклавши на неї відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя: ОСОБА_1