Справа № 310/1613/14-к
ВИРОК

Іменем України

05.03.2014 року Бердянський міськрайонний
суд Запорізькій області

у складі
головуючого-судді Петягіна В.В.,

при секретарі:
Ледовськой А.В.,

за участі прокурора
Матвіїшина Т.М.,

захисника-адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бердянська
кримінальне провадження, внесене до
Єдиниго реєстру досудових
розслідувань за № 0007029 від 28.11.2013р.
за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки смт. Грузько-Зорянка м.
Макіївка Донецької області, українки,
громадянки України, має
середньо-спеціальну освіту,
непрацюючої, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 проживаючої за
адресою:АДРЕСА_2 раніше не судимої, у
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

17.11.2013 року приблизно о 15 годині 30
хвилин, знаходячись біля зупинки
громадського транспорту по вул.
Руденко, навпроти будинку №9 у м.
Бердянськ Запорізької області, ОСОБА_2
діючи умисно, з корисливих мотивів,
маючи прямий умисел на викрадення
чужого майна, діючи в умовах
очевидності під приводом необхідності
здійснення телефонного дзвінка
отримала від малолітньої ОСОБА_3
мобільний телефон «Нокія-2330 с-2»
вартістю 300 грн., який належить ОСОБА_4
Після цього, продовжуючи свої злочинні
дії, та імітуючи телефонну розмову,
ОСОБА_2 умисно почала відходити від
ОСОБА_3 на деяку відстань. Помітивши це,
ОСОБА_3 схопила ОСОБА_2 за одяг та стала
утримувати, вимагаючи повернути
мобільний телефон, але ОСОБА_2
користуючись своєю фізичною перевагою
вирвалася та убігла з місця скоєння
злочину, після чого розпорядилась
викраденим майном на власний розсуд,
чим завдала потерпілій ОСОБА_4 майнову
шкоду на загальну суму 300 грн.

Матеріальна шкода, завдана
кримінальним правопорушенням в ході
досудового розслідування відшкодована
повністю

В судовому засіданні обвинувачена
ОСОБА_2 себе винною по пред'явленому
обвинуваченню у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,
визнала повністю, пояснила, що вона
дійсно 17.11.2013 року приблизно о 15 годині
30 хвилин, знаходячись біля зупинки
громадського транспорту по вул.
Руденко у м.Бердянськ під приводом
необхідності здійснення телефонного
дзвінка отримала від малолітньої
ОСОБА_3 мобільний телефон «Нокія-2330 с-2»,
після цього, імітуючи телефонну
розмову, убігла з місця скоєння злочину
та розпорядилась викраденим майном на
власний розсуд. Згодна з вартістю
викраденого майна, щиро розкаюється.

Вислухавши думку учасників судового
розгляду, приймаючи до уваги те,
що обвинувачена ОСОБА_2 не оспорює
фактичні обставини справи,
кваліфікацію кримінального
правопорушення, яке їй інкримінується,
вірно розуміє зміст обставин справи,
відсутні сумніви в добровільності її
позиції, суд за згодою учасників
судового розгляду в порядку,
передбаченому ч.3 ст.349 КПК України,
визнав недоцільним дослідження
доказів щодо обставин, які ніким не
оспорюються, і обмежився допитом
обвинуваченої та дослідженням
матеріалів, що характеризують її особу.
Крім того, судом роз'яснено, що у такому
випадку учасники судового провадження
будуть позбавленні права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_2. у вчиненні злочину, що їй
інкримінується, доведена повністю, її
дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК
України, як відкрите викрадення чужого
майна (грабіж).

Призначаючи покарання обвинуваченій у
відповідності зі ст. 65 КК України, суд
ураховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винної, а також
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання,
згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире
каяття та активне сприяння розкриттю
злочину, відшкодування потерпілій
збитків.

Обставин, що обтяжують покарання,
згідно ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

На підставі викладеного, ураховуючи
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, особу винної, яка раніше не
судима, суд вважає можливим призначити
їй мінімальне покарання у вигляді
громадських робіт, передбачене
санкцією ч.1 ст. 186 КК України, тому що
ОСОБА_2 ні працює та призначати їй штраф
не доцільно.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує в
порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК
України, та призначити їй покарання у
вигляді ста двадцяти годин громадських
робіт.

Речові докази по справі -мобільний
телефон «Нокія-2330 с-2», який передано на
зберігання потерпілій ОСОБА_4, -
залишити за належністю потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити засудженой,
захиснику, прокурору та направити
потерпілій.

Суддя
В.В.Петягін