Справа
№ 1-7
В И Р О К

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

20 червня 2008р. Турківський
районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді Спурза М. В.

при секретарі - Яворській І. М.

з участю прокурора Затварського А. В.

адвоката
ОСОБА_3

потерпілого- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Турка кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р. н. ,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, не одруженого,
дітей немає, без освіти (неграмотного),
не працюючого, інваліда 2 групи з дитинства, не військовозобов'язаного, депутатом не являється,- в силу ст. 89
КК України- раніше не судимого,

по ст. 122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

5 липня 2007 року, приблизно о 15 годині в селі Либохора, Турківського
району, Львівської області, ОСОБА_1
зустрівшись на полі ОСОБА_2 на грунті особистих неприязних відносин
умисно наніс один удар каменем в голову
ОСОБА_2, чим спричинив ОСОБА_2 ЗЧМТ, струс головного мозку, рану
волосяної частини голови, синець на
грудях справа. Струс головного мозку відноситься до легкого тілесного
ушкодження з короткочасним розладом здоров»я, рана та синець- до легкого
тілесного ушкодження.

Свою вину у вчиненому підсудний визнав частково, у вчиненому розкаявся та пояснив, що 5 липня 2007 року на протязі
дня була черга ОСОБА_2 випасати корів. Зранку його корова пішла на пасовище
здорова. Коли ОСОБА_2 пригнав її на
обід, то корова була пробита (вірніше дві корови, одна мала між ребрами опухоль, а друга трохи меншу).
Після обідуОСОБА_2 знову погнав корів на пасовище і він приблизно о 15 годині
самостійно підійшов до нього на пасовище щоб спитати чому його корови
пробиті.ОСОБА_2 відповів йому що корови ОСОБА_1 його не цікавлять і щоб ОСОБА_1
забирав корів геть. Він підняв з землі
камінь і один раз ударив потерпілого каменем в голову, потім розвернувся і
пішов.

Крім часткового визнання підсудним своєї вини, його винність стверджується такими зібраними по
справі та перевіреними в суді доказами:

-показами в суді потерпілогоОСОБА_2 про те,
що 5 липня 2007 року на протязі
дня він випасав корів. Випасають вони корів по черзі і в цей день була його
черга. Серед корів, які він випасав були і корови ОСОБА_1 Приблизно о 15 годині
коли він випасав корів, до нього на пасовище підійшов ОСОБА_1, та став йому погрожувати.
Він йому відповів, що якщо йому не подобається то нехай випасає своїх корів
собі сам, та пішов дальше на пасовище та присів на повалене дерево. Біля нього
стояв ОСОБА_4 на відстані 3-4 метрів. Підсудний знову підбіг до нього, взяв
палку, але не вдарив. Після цього
підсудний підняв камінь з землі і раптово для нього наніс йому один удар
в голову. Він втратив свідомість і впав на землю. Як підсудний його копав він
не пам»ятає. Допомогу йому надавав ОСОБА_4. Після цього він стаціонарно
лікувався в Турківській КЦРЛ (в хірургічному відділенні) з 5 по 25 липня 2007р.
Він хоче щоб ОСОБА_1 ніс
відповідальність перед законом та повернув йому кошти витрачені на лікування та
відшкодував моральну шкоду. Погрози він мовчки терпів і уникав зустрічі з
ОСОБА_1. ОСОБА_1 весь час пристає до людей в селі і погрожує. Хоча підсудний
відпирається, однак він обманює слідство.

-показаннями в суді свідка ОСОБА_4 ( а.с. 20) про те, що 05 липня 2007 року близько 15.00 год. він
перебував в с. Либохора, на пасовиську, в урочищі “Звір”. Перебуваючи там,
неподалік від нього знаходився ОСОБА_2, якого він добре знає, бо проживають в
одному селі, і являються сусідами. В цей час підійшов ОСОБА_1 якого він також
добре знає, оскільки являються сусідами та проживають в одному селі, який щось
вигукував в сторону ОСОБА_2, та казав до нього чого він недобре пасе корів.
Потерпілий спочатку мовчав, не відповідав йому, а потім відповів щоб він забрав
свої корови із черги, та випасав їх сам, якщо йому не подобається. У відповідь
підсудний підняв із землі камінь, який лежав там на місці і цим каменем ударив ОСОБА_2 по голові, так
якОСОБА_2 в цей час сидів на поваленому дереві, і не сподівався удару. Від
цього удару потерпілий впав на землю. Підсудний знову замахнувся каменем на потерпілого,
але він заступився за потерпілого та сказав,- « що робиш, ти ж заб'єш його на
смерть». Після цього підсудний, уже не наносив потерпілому ударів і побачивши
на ньому кров, утік геть, кинувши камінь на землю. Після цього як підсудний
утік, він більше не бачив його. Він підійшов до ОСОБА_2, останній був без свідомості, і на його голові із лівої
сторони була кров. Кров була також на землі. Він почав надавати йому необхідну
першу допомогу. Він привів потерпілого до свідомості, натираючи його водою,
помив його водою від крові, принісши її в новій парасолі, яку він мав із собою.
Даний конфлікт ніхто не бачив, оскільки крім них на пасовиську нікого не було.
До падіння потерпілий сидів на поліні на висоті 30-35см від земліі, падав у
сторону, де не було ніякого каміння. Каміння було з іншої сторони. На цьому
конфлікт закінчився, підсудний потерпілого більше не бив та не копав.

Протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 (
а.с. 34-35), згідно якого потерпілийОСОБА_2 підтвердив, що саме ОСОБА_1 5 липня
2007 року побив його і спричинив йому тілесні ушкодження.

Висновком судово-медичної експертизи № 169 від 13 серпня 2007 року (а.с.
25-26) згідно якого вбачається, що дійсно у ОСОБА_2 малися такі тілесні
ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом 8
ребра справа, рвана рана голови, синець правого соска тобто ушкодження
середньої степені важкості, так як такі, що викликали розлад здоров'я більше 21
дня.

Письмовою заявою ЖРЗПЗ № 950 від 10 липня 2007 року ОСОБА_2 (а.с. 7)

в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_1, який 5 липня 2007 року
приблизно о 15 годині в с. Либохора Турківського району, Львівської області
побив його і спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно висновку повторної комісійної
судово-медичної експертизи № 23ком від 26.02.-16.03.2008р. (а. с. 129-134), при
поступленні в Турківську лікарню і при огляді експертом у гр.-на ОСОБА_2 було
відмічено: струс головного мозку, рану волосяної частини голови, синець на
грудях справа по передній поверхні. Вказані тілесні ушкодження утворились від
дії тупих предметів, могли виникнути 05.07.2007р. Струс головного мозку
відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров»я,
рана та синець-до легкого тілесного ушкодження.

При вивченні рентгенограми органів грудної клітки за 06.07.2007рр.
рентгенологом Турківської лікарні було відмічено наявність «деформації 8-го
ребра справа по лопатковій лінії з пошкодженням відламків», очевидно у зв»язку
із цим лікуючим лікарем і був виставлений діагноз: «Перелом 8-го ребра справа».
При проведенні даної комісійної експертизи були вивчені первинна рентгенограма
грудної клітки за 06.07.2007р. і контрольний рентгензнімок за25.02.2008р., на
яких виявлена ідентична рентгенологічна картина зрощеного вже на липень 2007р.,
перелому 8-го ребра справа по лопатковій лінії. Приймаючи до уваги дані
рентгенологічного обстеження гр.-на ОСОБА_2 комісія рахує, що травматичні
зміни у 8-му ребрі справа- наслідки перенесеного перелому, по давності
утворення не відповідають періоду травми, спричиненої у липні 2007р, а виникли
раніше.

Постановою прокурора про перекваліфікацію дій підсудного в судовому
засіданні.

Згідно довідок виданих Турківською КЦРЛ ОСОБА_1 на обліку у психіатричному та
наркологічному кабінетах не знаходяться. Згідно Акту комплексної стаціонарної
судово-психолого-психіатричної експертизи № 295 від 28 вересня 2007 року
ОСОБА_1 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, однак
з урахуванням індивідуально- психологічних особливостей та стану розумового
розвитку здатний правильно розуміти та давати правильні покази по фактичному
перебігу інкримінованих йому дій, але не повністю розуміє їхнє значення та не
повністю здатний давати перспективну оцінку, не повністю здатний оцінити
можливі наслідки цих дій.

Наведені докази по суті співпадають, не суперечать один одному, а тому їх
слід визнати достовірними та відповідаючими дійсності.

Ними винність підсудного суд вважає
доведеною повністю.
Ними вину підсудного суд вважає доведеною повністю. . Суд вважає необхідним перекваліфікувати дії
підсудного зі ст. 122 ч. 1 КК України на
ст. 125 ч. 2 КК України оскільки
останній спричинив потерпілому струс головного мозку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з
короткочасним розладом здоров»я , та на ст. 125 ч.1 КК України, оскільки
останній спричинив потерпілому рану волосяної частини голови, синець на грудях
справа, що відносяться до легкого тілесного ушкодження. Спричинення потерпілому
тілесного ушкодження у вигляді перелому ребра спростовується як висновком
повторної комісійної судово-медичної експертизи № 23ком від
26.02.-16.03.2008р., так і показаннями в суді свідка ОСОБА_4 про те, що окрім
одного удару потерпілому підсудний більше ніяких ударів не наносив, а падаючи,
потерпілий фактично зсунувся на землю, на якій не було ніяких посторонніх
предметів.

Обираючи міру покарання підсудному суд враховує те, що вчинені ним злочини відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Суд також враховує те, що підсудний позитивно характеризується за місцем
проживання, потерпілий просить позбавити його волі.

Згідно Акту № 295 від 28 вересня 2007 року ОСОБА_1 застосування примусових
заходів медичного характеру не потребує. Під час вчинення інкримінованих йому
дій підсудний не в повній мірі міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати
ними, а тому його слід вважати обмежено осудним.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що
виправлення та перевиховання підсудного не можливе
без ізоляції від суспільства, а
тому йому слід обрати покарання у
межах санкції статтей у виді штрафу та арешту.

В силу ст. 328 КПК України до часткового задоволення підлягає цивільний
позов потерпілого про стягнення моральної, оскільки останній переносив біль,
хвилювання, було порушено його нормальний ритм життя, змушений був їздити в
міліцію, суд. Спричинену йому моральну шкоду суд оцінює в розмірі 1500грн.

Суд вважає необхідним цивільний позов потерпілого про стягнення
матеріальної шкоди залишити без розгляду, оскільки він не підготовлений. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним та засудити:

по ст. 125 ч. 1 КК України до
штрафу в розмірі 600грн,

по ст. 125 ч. 2 КК України до арешту терміном 4 місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 1500грн моральної шкоди в користьОСОБА_2

Міру запобіжного заходу засудженому залишити без змін підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскарженим до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб
з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧА: