Справа № 1-13/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року.

Березнегуватський
районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гапішко В.В.

при секретарі Дячук А.А.

за участю прокурора Корженко
C.O.

потерпілої ОСОБА_1

захисника підсудного адвоката ОСОБА_2

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду в
с.м.т. Березнегувате Миколаївської області кримінальну справу по обвинуваченню : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.м.т. Березнегувате Миколаївської області, українця, громадянина України, з
неповною середньою освітою, проживаючого на
тимчасові заробітки, перебуваючого в фактичних шлюбних відносинах, військовонезобов"язаного,
судимого Березнегуватським районним судом Миколаївської області : 16 листопада 1998 року по ч.2 ст. 81 КК України на 2 роки виправних
робіт з відрахуванням 20%
заробітку в доход держави;

18 червня 1999 року по ч.2 ст. 206 КК України на 1 рік позбавлення волі;

27 квітня 2000 року по ч.2 ст. 86 КК України на 6 років
позбавлення волі з конфіскацією майна, звільноного з місць позбавлення волі 23 вересня 2005 року по відбутті
строку покарання; в скоєнні злочину
передбаченому ч.2 ст. 186
КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3, будучи судимим Березнегуватським районним судом Миколаївської області 27 квітня 2000 року по ч.2 ст. 86 КК України ( Кримінального
Кодексу 1960 року ) на шість років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільнившись з місць позбавлення
волі, 23 вересня 2005 року, після
відбутого строку покарання, 05
жовтня 2006 року,
близько 21 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись в будинку
знайомого ОСОБА_4, по АДРЕСА_1, який його пригласив відсвіткувати день
народження сестри ОСОБА_1, умисно штовхнув останню руками в груди, натягнув їй
на голову її одяг і повторно відкрито для потерпілої і присутніх ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 вихватив із одягу потерпілої ОСОБА_1 320 грн. після чого з викраденими
грошима покинув місце події.

В судовому
засіданні ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину передбаченому ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, щиро покаявся і визнав,що відкрито у потерпілої
викрав 320 грн.

Прокурором був запропонований порядок судового розгляду справи при якому допитати
підсудного та оголосити характеризуючі його матеріали які є в справі.

Підсудному і
потерпілій судом роз"яснено, що при такому порядку, передбаченому ст. 299 КПК України, при розгляді справи, вони при подачі скарг
на вирок не матимуть права посилатись на докази та оспарювати ціну
позову.

Підсудний, його
захисник адвокат ОСОБА_2
і потерпіла ОСОБА_1заявили, що згодні з прокурором, щоб матеріали справи та
докази не досліджувались, а допитати підсудного та оголосити характеризуючі
його матеріали які є в справі.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 05 жовтня 2006
року, близько 21 години,
його знайомий ОСОБА_4
пригласив його і співмешканку ОСОБА_6 до себе в будинок АДРЕСА_1де відмічала
свій день народження його сестра ОСОБА_1. В
його будинку він вжив алкогольні напої

і бачив як зі свого одягу доставала
гроші ОСОБА_1 і частину їх дала ОСОБА_4 щоб останній купив горілки. Потім між
ним і ОСОБА_1, на грунті виникших неприязних стосунків, почалася сварка. Він
штовхнув руками в груди ОСОБА_1, підняв їй на голову одежу в яку вона була
одіта і з одежі у неї достав залишок грошей, які він бачив, що вона

їх сховала коли частину їх передала брату на купівлю
горілки. З викраденими грошима,
яких виявилося 320 грн.,
він покинув будинок ОСОБА_4 і в подальшому він витратив їх на купівлю продуктів
харчування для свого брата, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.
Він діяв навмисно і продуманно. Він розумів, що заволодів грошима відкрито для
потерпілої і з застосуванням сили, яка виразилась в тому, що він штовхнув
потерпілу і підняв , а потім насунув їй її одяг, в якому вона була одіта, на
голову.

Згідно висновку
амбулаторної судово-психіатричної експертизиНОМЕР_1, Миколаївської обласної
псіхіатрічної лікарні № 1, ОСОБА_3 з дитинства страждає легкою розумовою
відсталістю. При скоєнні інкримініруємого йому діяння він міг віддавати звіт
своїм діям і керувати ними. В застосуванні до нього примусових заходів
медичного характеру не потребує (а.с.34-36).

Суд вважає, що
дії підсудного треба кваліфікувати по ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров"я
потерпілої, вчинений повторно.

Призначаючи
покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого
злочину, який є тяжким, дані про особу підсудного, який судимий,
характеризується негативно, не мав постійного місця роботи, щиро покаявся.

Суд вважає, що
виправлення і виховування підсудного, запобігання вчиненню ним нових злочинів,
можливе з ізоляцією його від суспільства та призначити йому покарання
пов"язане з позбавленням волі.

Обставиною,
що пом"якшує покарання підсудного судом визнається : щире каяття.

Обставинами, що
обтяжують покарання підсудного судом визнаються : вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння та
рецедив злочинів.

Керуючись ст. ст. 299, 323, 324 КПК України,
суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним у скоєнні злочину передбаченому ч.2
ст. 186 КК України та призначити йому
покарання чотири роки позбавлення волі.

В строк відбуття покарання
засудженому ОСОБА_3 зарахувати утримання його в ІТЗ і СІЗО з 13 жовтня 2006 року по 25 січня 2007 року.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_3 , до
вступу вироку в законну силу, залишити взяття під варту.

Вирок може бути
оскаржений на протязі п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку, в
апеляційний суд Миколаївської області.