Справа № 297/973/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 16 березня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, громадянина України, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2009 року за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2012 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 71 на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі, 27 листопада 2014 року звільненого від відбування покарання по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

встановив:
14 березня 2015 року приблизно о 01:30 год. ОСОБА_4 знаходячись неподалік розважального закладу "К-2", по вул. Арпада, 1 в с. Дийда Берегівського району, умисно, з метою незаконного збагачення, будучи раніше судими за злочини проти власності, відкрито, у присутності ОСОБА_5 заволодів його мобільним телефоном марки "Sony Ericson Ixperia", вартістю 1 000 грн., після чого зник у невідомому напрямку, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_4 визнається винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин наступні.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини пред`явленої йому підозри та пояснив, що приблизно в середині березня 2015 року, вночі, точної дати та часу вже не пам"ятає, знаходився біля розважального закладу "К-2", по вул. Арпада в с. Дийда Берегівського району, де побачивши в ОСОБА_5 в кишені мобільний телефон, відкрито заволодів ним. Наступного дня телефон здав в ломбард.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати, обіцяв подібного в майбутньому не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового роззгляду кримінального провадження від нього не надходило (а.с. 28).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею - правильною.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Те, що ОСОБА_4 свою вину в чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкався, по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 39), суд відповідно до ст. 66 КК України, враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Те, що ОСОБА_4 вчинив новий умисний злочин маючи судимість за умисні злочини (рецидив злочинів) (а.с. 32, 33, 40-53), суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, враховує як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України, вважає звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України,- кошти в сумі 245, 52 грн., які витрачені на проведення експертизи, суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави (а.с. 54).

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у пред"явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення та покласти на нього обов"язки, згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України - не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання і періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 245 (двісті сорок п"ять) грн. 52 коп. судових витрат на проведення експертизи.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_6