Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/888/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2015 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора військової прокуратури

Чернівецького гарнізону ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець угоду про визнання винуватості від 25 березня 2015 року, яка надійшла до суду від старшого прокурора військової прокуратури Чернівецького гарнізону разом із обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000064 від 23 березня 2015 року по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.402 ч.1 КК України

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, радіотелеграфісту відділення зв`язку та інформації Сторожинецького РВК, військовозобовязаного, у військовому званні - солдат, раніше не судимого,

встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, 18 листопада 2014 року тимчасово виконуючим обовязки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_5 на виконання вимог ст. 30, 33 ст. 58 Статуту, солдату ОСОБА_4 доведено розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 186/5/2/1719 від 17 листопада 2014 року та наказ військового комісара № НОМЕР_1 від 18.11.2014 року про виключення його з списків особового складу військового комісаріату та вибуття для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

Однак, солдат ОСОБА_4 18 листопада 2014 року близько 11 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_3 , у порушення вимог ст. 11, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про те, що на виконання вимог розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та наказу тво війського комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , він зобовязаний вибути за межі Чернівецької області до нового місця служби (військова частина НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ), а також будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та невчинення дій щодо його виконання, з метою уникнення проходження військової служби за межами Чернівецької області, умисно, відкрито відмовився виконанти зазначені вище розпордження та наказ, у подальшому, без поважних причин, до нового місця служби не вибув.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 402 ч.1 КК України, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в судовому засіданні.
В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 та старший прокурор військової прокуратури Чернівецького гарнізону у кримінальному провадженні на підставі ст.. 468, 469, 472 КПК України 25 березня 2015 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 402 ч.1 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятидесяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2 550 грн. (дві тисячі п`ятсот пятдесят грн..)
На момент підписання угоди про визнання винуватості старший прокурор військової прокуратури Чернівецького гарнізону та підозрюваний розуміють наслідки укладення такої угоди, зазначені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.1) КПК України), про що їм було роз`яснено і в чому суд переконався в судовому засіданні.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України, і розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та старший прокурор військової прокуратури Чернівецького гарнізону підтвердили факт визнання винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався, що угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 402 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси інших сторін або осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 25 березня 2015 року між обвинуваченим та прокурором в кримінальному провадженні і узгоджену сторонами остаточну міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2 550 грн. (дві тисячі п`ятсот пятдесят грн..)
Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше, не судимий, в скоєному розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, за відсутності обставин, які обтяжують відповідальність і наявності пом`якшуючих обставин, йому слід призначити саме те покарання, яке визначене угодою про винуватість.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 березня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та старшим прокурором військової прокуратури Чернівецького гарнізону.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2 550 грн. (дві тисячі п`ятсот пятдесят грн..)

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя