Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/288/15
ун. № 759/3312/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0010939 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Побухське Голованівського р-ну Кіровоградської обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який неодружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 21.06.2007 Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 304; ст.ст. 69, 70, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;
- 25.03.2008 Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 03.03.2015 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010939 від 08.12.2014, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 06.03.2015 запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено до 04.05.2015 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 04.05.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду (ризик переховування), оскільки не має постійного місця поживання; незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо доцільності продовження тримання його під вартою, вказуючи на те, що має поганий стан здоров`я, просив змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та даних про його особу.

При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що він, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких на даний час є обґрунтоване обвинувачення; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину. Також суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; репутацію обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого. Крім того, на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування); незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні. За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я ОСОБА_3 , щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

Також суд, враховуючи положення ч. 4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_3 .

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

За таких обставин, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про заміну запобіжного заходу слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про заміну запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 30 (тридцять) днів, який рахувати з 30 квітня 2015 року, тобто до 28 травня 2015 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1