Галицький районний суд Івано-Франківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді - Мельника 1.1,

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Головашкіна В.А.

адвокатів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу про обвинувачення: ОСОБА_3, 10 вересня 1992

року народження, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, не вчиться і не працює, невійськовозобовязаного, несудимого, громадянина України, за ст. 185 ч. 2 КК України.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, учня ІНФОРМАЦІЯ_5, невійськовозобовязаного, несудимого, громадянина України, за ст. 185 ч.2 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб вчинили крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 крадіжку вчинив повторно. Злочин вчинено при слідуючих обставинах:

Проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_6 та будучи неповнолітніми, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, який хворіє психічним захворюванням і відносно якого застосовано примусові заходи медичного характеру, 12 грудня 2009 року, близько 23 год. з метою таємного викрадення чужого майна прийшли до господарства ОСОБА_6 і дочекавшись, коли в будинку всі заснули, зайшли на подвіря, звідки викрали три автомобільних диски R-13 вартістю по 125 грн. на суму 375 грн., автомобільний диск R-14 із ступицею вартістю 200 грн., зварений у вигляді прямокутника швелер розміром 1 х 0.4 м вартістю 153 грн. Викрадені диски та швелер ОСОБА_3 та ОСОБА_5 здали як металобрухт жителю с. Дорогів ОСОБА_7 за 20 грн., яки;-: не знав, що диски та швелер викрадені.

17 грудня 2009 року, близько 23 год. з метою таємного викрадення чужого майна ОСОБА_3 повторно разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли до господарства ОСОБА_6 і дочекавшись, коли в будинку всі заснули, зайшли на подвіря звідки викрали металеву трубу діаметром 140 мм довжиною 1.18 м вартістю 76 грн. 70 коп., металеву трубу діаметром 110 мм довжиною 2.2 м вартістю 143 грн., металеву трубу, зварену під кутом діаметром 110 м довжиною 1.95 м вартістю 126 грн. 75 коп., швелер розміром 0.5 х 0.12 х 0.05 м вартістю 30 грн., 2 автомобільних диски R-13 із ступцями по 175 грн. на суму 350 грн., автомобільний диск R-14 вартістю 150 грн., металобрухт із преса для виготовлення черепиці вагою 37 кг вартістю 55 грн. 50 коп., металобрухт у вигляді круга чугунного від колодязя вагою 10.5 кг вартістю 15 грн. 75 коп., металобрухт у вигляді двох секцій від чугунних батарей вагою 10 кг вартістю 15 грн., інший металобрухт (швелер, 3 трубки, шматок заліза) вагою 8.5 кг вартістю 12 грн. 75 коп., а всього цього разу викрали майна ОСОБА_6 на загальну суму 975 грн. 45 коп.

Викрадений металобрухт підсудні та ОСОБА_5 завезли на саморобних санях в господарство ОСОБА_3 і через деякий час продали його жителю с. Дорогів ОСОБА_7 за 60 грн., який про те, що металобрухт є краденим, не знав.

В подальшому, після звернення до підсудних ОСОБА_6 з приводу крадіжки металобрухту, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викрадений металобрухт у ОСОБА_7 забрали та повернули його ОСОБА_6 Працівникам міліції підсудні власноручно написали явку з повинною.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою винність в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з матірю та братом ОСОБА_5, який є розумово відсталим. ОСОБА_4 проживає по сусідству і вони дружать між собою. Приблизно всередині грудня 2009 року брат ОСОБА_5 запропонував йому вчинити крадіжку металобрухту з подвіря їхнього сусіда ОСОБА_6, який проживає на одній з ними вулиці через 5-6 господарств, на що він погодився. В цей же день, близько 22 год. він разом із ОСОБА_5 підійшли до подвіря ОСОБА_6 Через огорожу з сітки ОСОБА_5 почав діставати із снігу металеві вироби, серед яких були автомобільні диски із ступцями, швелер, труби. Через городи вони понесли викрадене до себе додому. Коли підійшли до свого подвіря, зустріли ОСОБА_4, який погодився допомогти їм занести металобрухт до ОСОБА_7, який займається в селі прийманням металобрухту. В цей вечір ОСОБА_7 ще не спав і прийняв у них металобрухт, заплативши їм 22 грн. З цих грошей вони 5 грн. дали ОСОБА_4, а рештою поділилися з братом та потратили їх на власні потреби. ОСОБА_7 сказали, що металобрухт назбирали на території колишнього колгоспу в с. Середнє Калуського району.

Через кілька днів, приблизно 17 грудня 2009 року ОСОБА_5 знову запропонував піти в господарство ОСОБА_6 та викрасти решту металобрухту. В цей день у них був вдома ОСОБА_4, який дивився телевізор і який погодився піти разом з ними. Цього разу вони взяли із собою саморобні сани і близько 23 год. городами підійшли до огорожі подвіря ОСОБА_6 і так як першого разу, ОСОБА_5 почав діставати із снігу вироби з металу, які вони із ОСОБА_4 завантажували на сани.

Викрадений металобрухт санками перевезли спочатку до нього додому, де в будинку зігрілися, після чого повезли металобрухт до господарства ОСОБА_7, який ще не спав і прийняв у них металобрухт, заплативши їм цього разу 70 грн., якими вони поділилися. Ранком, на слідуючий день, до них додому прийшов ОСОБА_6 і сказав, щоб повернули викрадений металолом. ОСОБА_5 взяв ті ж сани, та перевіз раніше викрадений металобрухт від ОСОБА_7 в господарство ОСОБА_6 Пізніше працівникам міліції він розказав і показав, звідки і яким чином вони викрадали металобрухт. В даний час ОСОБА_6 претензій до них не має.

У вчиненому розкаюється і обіцяє, що більше такого не повториться, просив суворо його не карати.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винність в предявленому йому обвинуваченні визнав частково і суду пояснив, що приблизно в середині грудня 2009 року вечером він йшов до ОСОБА_3 додому, щоб подивитись телевізор. ОСОБА_3 та його брата ОСОБА_5 зустрів на вулиці біля їхнього господарства, які попросили його допомогти занести до ОСОБА_7 металобрухт, на що він погодився. Здавши металобрухт, ОСОБА_5 дав йому за допомогу 5 грн. Через кілька днів після цього, приблизно 17 грудня 2009 року, він знаходився у вечірній час в будинку ОСОБА_3 і дивився телевізор. В кімнату зайшов ОСОБА_5 і запропонував піти в господарство ОСОБА_6, який проживає на одній з ними вулиці, та викрасти ще металолому, щоб здати його і мати гроші. Він погодився на це і вони втрьох, взявши із собою саморобні сани, підійшли із сторони городів до огорожі із сітки до господарства ОСОБА_6 ОСОБА_5 переліз через сітку і став передавати їм металолом, серед якого були автомобільні диски, куски труб, швелера тощо. Все це вони поскладали на санки і повезли до ОСОБА_3 в господарство. Після цього він пішов до себе додому і ліг спати. Ранком його розбудив ОСОБА_5, який говорив, що до нього додому приходив ОСОБА_8, який сварився за крадіжку металобрухту. Він також говорив, що викрадений металобрухт він вже повернув ОСОБА_6, перевізши його санками назад від ОСОБА_7.

У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо його не карати. Вину свою визнає частково тому, що першої крадіжки він не вчиняв, а тільки допоміг ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яких випадково зустрів на дорозі, перенести металобрухт до ОСОБА_7 і в той вечір навіть не знав, що той металобрухт є краденим.

Крім повного визнання підсудними своєї вини, їх винність повністю доведена в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6, протоколами слідчих дій.

Так, з оголошених в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що вечером 17 грудня 2009 року він виявив крадіжку металобрухту, який знаходився на купі біля стайні. Ранком слідуючого дня по слідах на снігу зрозумів, що крадіжку вчинили ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які проживають на одній з ним вулиці. Він пішов до них додому і в присутності матері, ОСОБА_9 запропонував хлопцям повернути викрадений металобрухт. Через деякий час ОСОБА_5 повернув йому весь металобрухт, претензій до підсудних він не має. Допитана в судовому засіданні в якості законного представника підсудного ОСОБА_3, його мати, ОСОБА_9 суду пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Останній є психічно хворий, перебуває на обліку у психіатра Галицької ЦРЛ. Сімя їхня проживає бідно, один тільки ОСОБА_5 отримує пенсію. Вона роботи не має, епізодично підробляє у людей за продукти харчування. Про те, що сини вчинили крадіжку металобрухту в ОСОБА_6 дізналася ранком 18 грудня 2009 року, коли ОСОБА_6 приходив до них додому і говорив, щоб хлопці повернули викрадений металобрухт. Хлопці призналися у вчиненні крадіжки, після чого старший син ОСОБА_10 вийшов з будинку і через деякий час повернувся та сказав, що ОСОБА_6 він все повернув. ОСОБА_6 проживає з ними по сусідству і з ним склалися нормальні стосунки, іноді він допомогав їхній сімї. Сини та вона попросили в ОСОБА_6 пробачення з те що сталося.

Допитана в судовому засіданні в якості законного представника підсудного ОСОБА_4, його мати, ОСОБА_11 суду пояснила, що її син, ОСОБА_4 проживає разом з нею, виховується без батька. Він навчається в 10-му класі Дорогівської загальноосвітньої школи, навчається посередньо. Син дружить з ОСОБА_3, часто ходить до нього додому дивитися телевізор, оскільки їхній телевізор поламався. Сімя її знаходиться у важкому матеріальному становищі, чоловік проживає окремо і їй не допомогає, через що вона сама змушена утримувати дітей. Про те, що син разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вчинили крадіжку металобрухту з подвіря ОСОБА_6 м.І. довідалася від працівників міліції. Після цього розмовляла із сином і їй здається, що свою помилку син усвідомив, жаліє, що так сталося. Просить за вчинене сина суворо не карати.

Під час відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_3 (а.с.49, 50-54) та з участю ОСОБА_4 (а.с.57, 58-61) підсудні розказали та показали, яким чином і звідки вони в грудні 2009 року вчиняли крадіжку металобрухту. Також з приводу вчинення крадіжок вони обоє написали письмові явки з повинною (а.с.24, 26).

Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 25.01.2010 року (а.с.123-125) ОСОБА_5 страждає психічним розладом у формі параноїчної шизофренії з прогредієнтним перебігом. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_5 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За станом психічного здоровя він потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання стаціонарної психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

З письмової розписки ОСОБА_6 (а.с.37) вбачається, що він 27.01.2010 року отримав на зберігання вилучені в нього під час виїмки вироби з металу (диски R-13, R-14, металеві труби, швелер, частини преса, інший металобрухт). Претензій матеріального характеру до підсудних він не має.

За наведених вище у вироку обставин справи і доказів в їх сукупності суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України, оскільки вони за попередньою змовою групою осіб вчинили крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 крадіжку вчинив повторно. Кваліфікуючу ознаку як вчинення крадіжки повторно з обвинувачення ОСОБА_4 слід виключити, оскільки як

досудовим слідством, так і в судовому засіданні не здобуто доказів того, що 13 грудня 2009 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вчинив крадіжку металобрухту з подвіря ОСОБА_6

Призначаючи підсудним покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних і обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудним суд визнає те, що злочин вони вчинили з використанням особи, що страждає психічним

захворюванням.

Обставинами, які помякшують покарання, суд визнає те, що підсудні злочин вчинили, будучи неповнолітніми, розкаюються у вчиненому, добровільно відшкодували завдану матеріальну шкоду і на суворості покарання підсудних потерпілий не наполягає..

Як особи, обоє підсудні за місцем проживання і навчання характеризуються негативно.

З врахуванням вищенаведених обставин, які помякшують покарання підсудним і в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого ними злочину і ступінь небезпечності їх як особи для суспільства, суд вважає за можливе звільнити їх від призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати винним за ст. 185 ч.2 України і призначити їм покарання у вигляді двох років позбавлення волі - кожному.

Застосувавши ст ст. 75, 76, 104 КК України, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, зобовязавши їх періодично зявлятися в органи кримінально- виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід відносно засуджених до вступлення вироку у законну силу залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

Речові докази - металевий брухт, який переданий на зберігання ОСОБА_6, йому ж і повернути.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Г ол овуючий: