Справа № 752/1083/15-к
Провадження №: 1-кп/752/233/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2015 року Голосіївський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 визнається судом винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, тобто у придбанні суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяли велику матеріальну шкоду державі.
Крім того, 17.10.2010 року, у присутності ОСОБА_5 та невстановлених слідством осіб, ОСОБА_4 підписала протокол загальних зборів ТОВ «Будівельно-комплектуюча компанія «Інтермарр» №10 від 16.10.2010 року, наказ №4 від 17.11.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_4 призначено директором вказаного товариства та створено статутний фонд підприємства у розмірі 33 200 грн. При цьому, ОСОБА_4 майна вказаного у вищезазначеному протоколі, на суму 33 200 грн. до статутного капіталу не вносила, обов`язків директора не виконувала та такого наміру не мала.
Підроблення ОСОБА_4 зазначених офіційних документів ТОВ «Будівельно-комплектуюча компанія «Інтермарр» дало змогу 24.11.2010 року здійснити реєстрацію товариства в Печерській районній у м. Києві державній адміністрації та отримати довідку від 25.11.2010 року про взяття на облік платника податків, здійснити реєстрацію товариства в державних цільових фондах.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 визнається судом винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційних документів вчинених за попередньою змовою групою осіб.
20.01.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358 КК України.
Також, сторонами було узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 4000 (чотири тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладанням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ст. 474 КПК України, розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 205 ч. 3 ст. 358 КК України віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому угода не суперечить вимогам закону.
Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора та обвинуваченої, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, ознайомившись з обвинувальним актом та угодою, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченої, що вона розуміє викладені у ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, щодо її прав, наслідків укладення та затвердження угоди, характеру обвинувачення, виду та міри покарання, а також інших заходів, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, які їй було детально роз`яснено судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд прийшов до висновку ухвалити у даному кримінальному провадженні вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнавши ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358 КК України за викладених у вироку обставин та призначити узгоджену сторонами міру покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 4000 (чотири тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладанням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні не обирався. Проте, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:
· за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205КК України штраф у розмірі 4000 (чотири тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
· за ч. 3 ст. 358 КК України 3 роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 3 роки позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.
Відповідно до вимог п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не відлучатися з населеного пункту в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд міста Києва, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1