УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" березня 2007 року

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого
- Декайла П.В. суддів - Вавріва І.З., Гавриш Г.П. за участю прокурора - Гузіка Й.М. засудженого - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальну
справу

за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на
вирок Тернопільського

міськрайонного суду від 11 січня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м.Тернополя, громадянина України, із
середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, не судимого, жителя АДРЕСА_1

засуджено за:

·
ч.2 ст. 190 КК України на 4 роки
обмеження волі;

·
ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки
позбавлення волі.

На підставі ч.1
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.

Судом цивільні
позови ОСОБА_2 на суму 799 грн.,
ОСОБА_3 на суму 577 грн., ОСОБА_4 на суму
800 грн. залишено без розгляду, а в задоволенні цивільного позову
законного представника неповнолітнього ОСОБА_5
ОСОБА_6 на суму 1500 грн. відмовлено.

Судом
постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_1 141 грн. 23 коп. судових витрат, в
користь потерпілого ОСОБА_7 1013 грн., а також в користь потерпілого ОСОБА_8
550 грн.

Строк відбування покарання
рахується з 11 січня 2007 року.

Згідно вироку
суду, ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 16 червня 2006 року біля 7 год, прийшовши додому до ОСОБА_2, з яким перебував у довірливих відносинах та
викликавши останнього на двір і перебуваючи з ним
по вул.Бродівській в
м.Тернополі шляхом обману та

Справа № 11 -
86, 2007 року Головуюча
у І інстанції - Юрдига О.С.

Категорія - ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України Доповідач -
Декайло П.В.

2

зловживання його довірою, попросив
дати йому мобільний телефон, щоб подивитись на нього. ОСОБА_2 передав свій
мобільний телефон марки "Сіменс М-65" ОСОБА_1, який, взявши даний
мобільний телефон, з місця скоєння злочину
втік, заподіявши своїми діями ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму
799 грн.

Крім цього,
ОСОБА_117 червня 2006 року біля 04.00 год,
перебуваючи поблизу магазину
"Сільпо", що в М.Тернополі, підійшов до ОСОБА_7, з яким
перебував у довірливих відносинах, та попросив у останнього мобільний телефон, щоб зателефонувати. ОСОБА_7 передав свій
мобільний телефон марки "Соні-Еріксон К700" ОСОБА_1, який
отримавши даний мобільний телефон, з місця скоєння злочину втік, заподіявши
своїми діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1013 грн.

Також ОСОБА_1,
перебуваючи 18 червня 2006 року біля 14.00 год по вул.Тарнавського, що в м.Тернополі та підійшовши до
неповнолітнього ОСОБА_9 ривком
відкрито викрав в останнього належний йому мобільний телефон марки "ЬО В
2070" та з місця скоєння злочину втік, заподіявши своїми діями ОСОБА_3 матеріальну
шкоду на загальну суму 577 грн.

01 липня 2006
року близько 22 год 40 хв.
ОСОБА_1, перебуваючи на вул.Тарнавського в м.Тернополі та застосовуючи
насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я до потерпілого ОСОБА_10,
що виразилося у нанесенні останньому удару рукою в область лівого вуха,
відкрито викрав в нього мобільний телефон марки "ЬО В 8330" та з
місця скоєння злочину втік, заподіявши своїми діями ОСОБА_10. матеріальну шкоду
на загальну суму 800 грн.

Крім цього, 15
липня 2006 року ОСОБА_1, перебуваючи разом із своїм знайомим ОСОБА_8 в
магазині-барі, що знаходиться в с.Кобиволоки Теребовлянського району
Тернопільської області, шляхом обману та зловживання
довірою останнього, попросив дати йому мобільний телефон, щоб подзвонити.
ОСОБА_8 передав свій мобільний телефон марки "Моторола
С-380" ОСОБА_1, який, взявши даний мобільний телефон, повідомив, що в
барі відсутній зв'язок та, вийшовши на вулицю, направився додому, заволодівши таким чином вказаним майном,
заподіявши своїми діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 550
грн.

Також
ОСОБА_1 26 липня 2006 року біля 21 год,
перебуваючи поблизу ставу в с.Кобиволоки Теребовлянського району
Тернопільської області підійшов до неповнолітнього ОСОБА_5 та попросив, щоб той
підвіз його додому в с.Кобиволоки.
Проїжджаючи повз лісосмугу ОСОБА_1 попросив ОСОБА_5 зупинити свій мопед,
після чого застосував відносно останнього насильство, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я в момент заподіяння, що виразилось у нанесенні йому удару
рукою в обличчя, від чого він впав на землю. Після цього ОСОБА_1 продовжував
наносити потерпілому удари ногами в різні частина тіла, чим спричинив ОСОБА_5
легкі тілесні ушкодження та продовжуючи застосовувати фізичну силу зняв з його
руки наручний годинник та незаконно заволодів належним потерпілому мопедом
марки "Дельта" та з місця
скоєння злочину втік, заподіявши своїми діями

3

ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 711 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи доведеність винності та кваліфікацію
вчинених ним злочинів, просить змінити вирок в частині призначеного йому судом
першої інстанції покарання, а саме - пом'якшити його. Покликається на те, що
судом першої інстанції не було повністю враховано його особу, молодий вік, що
він щиросердечно розкаявся у скоєних злочинах, повністю визнав свою вину та те,
що до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав подану ним
апеляцію та просить вирок суду в частині призначеного йому покарання змінити -
пом'якшивши призначене судом першої інстанції, міркування прокурора, який
вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, покарання
призначено відповідно до вимог чинного Кримінального законодавства України та
не вбачає підстав для його зміни, тому
вважає, що апеляція засудженого до задоволення не підлягає, перевіривши
матеріали справи та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого до задоволення не підлягає.

Висновок суду
першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, за які
його засуджено та кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні, аналіз
яким суд дав у вироку, і є обґрунтованим та в апеляції не оспорюється.

Що ж стосується
тверджень засудженого ОСОБА_1 про те, що призначене покарання є надто суворим,
то судом 1 інстанції враховано ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу
винного, те, що він повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю
злочинів та інші обставини, що пом'якшують покарання. Призначене судом
покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і є справедливим та
достатнім для виправлення засудженого. Підстав як для пом'якшення засудженому
міри покарання так і для застосування положень ст.75 КК України колегія суддів
не вбачає.

З врахуванням
наведеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення, а вирок Тернопільського
міськрайонного суду від 11 січня 2007 року щодо нього - без змін.