Справа № 11-295 Головуючий у І інстанції Потабенко
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 36 17.03.2011
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді - Миколюка О.В.,

суддів - Дриги А.М., Полосенка В.С.,

за участю:

прокурора - Скрипки І.М.,

засудженої - ОСОБА_2

захисника - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Тетерівка Чорнобильського району, Київської області, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена, пенсіонерка, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судима, -

засуджена за ч.2 ст. 303 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обовязків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів.

_____________________________________________________________________________

Справа № 11- 295/2011 р. Головуючий в 1 інстанції : Потабенко Л.В.

Категорія : ч.2 ст. 303 КК України Доповідач : - ОСОБА_1

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнана винною і засуджена за те, що працюючи адміністратором стриптиз - бару готельно-ресторанного комплексу „Ранчо ОСОБА_4, який розташований в с. Підгірці Обухівського району, Київської області по

вул. Боровкова, 92, з метою отримання прибутку за рахунок організації надання платних сексуальних послуг особами жіночої статі, та виконуючи дії спрямовані на досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_2 втягнула в зайняття проституцією в період з грудня 2009 року до 30.01.2010 року за грошову винагороду контролювала та забезпечувала зайняття проституцією громадянок ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на території вказаного закладу, підшукуючи клієнтів для задоволення сексуальних потреб та надаючи відповідні приміщення. Так, 30 січня 2010 року перебуваючи в стриптиз барі готельно-ресторанного комплексу „Ранчо ОСОБА_4, який розташований в с. Підгірці Обухівського району, Київської області по вул. Боровкова, 92, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою задоволення своїх сексуальних потреб замовили двох дівчат, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, для отримання від них послуг сексуального характеру та передали ОСОБА_6 гроші в сумі 1 200 гри., яка в свою чергу передала їх ОСОБА_2. Під час надання послуг сексуального характеру розпусні дії ОСОБА_6, та ОСОБА_5 були виявлені і задокументовані працівниками відділу по боротьбі зі злочинами, повязаними з торгівлею людьми ГУ МВС України в Київській області. В ході здійснення огляду місця події в приміщенні сауни № 3, яка розташована на території готельно-ресторанного комплексу „Ранчо ОСОБА_4, було виявлено і вилучено дві використані упаковки з під презервативів „Контекст, а також виявлено в сумочці ОСОБА_2 та вилучено гроші в сумі 5 180 грн. та 1 долар США, з яких 1 200 грн., гроші якими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розрахувались за надання дівчатами послуг сексуального характеру.

В апеляції прокурор, який приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, просить вирок суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у звязку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок мякості, оскільки, на його думку, при постановлені вироку судом було допущено порушення вимог ст. 334 КПК України, а саме не зазначено форму вини ОСОБА_2, що засуджена умисно втягнула в зайняття проституцією громадянок ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Крім того, судом було порушено вимоги ст. 65 КПК України, призначено ОСОБА_2 покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженої. Також зазначає, що судом при постановлені вироку, в порушення вимог ст. ст. 93, 335 КПК України, не вирішено в його резолютивній частині питання про стягнення із засудженої судових витрат на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України у Київській області за проведення компютерно-технічної експертизи.

У запереченнях захисник ОСОБА_3, просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без зміни. Вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України і призначив законне і обґрунтоване покарання без позбавлення волі, а доводи прокурора в цій частині є надуманими та необґрунтованими. Посилання прокурора щодо відсутності у вироку форми вини засудженої, також спростовуються, оскільки суд належним чином вмотивував вирок з дотриманням ст. 334 КПК України. Крім того, твердження прокурора, що були допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону носить характер припущення і жодного порушення, яке б мало характер істотного в апеляційній скарзі не наведено.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану державним обвинувачем апеляцію, думки засудженої та її захисника, які заперечували проти апеляції прокурора і просили залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Доводи апеляції прокурора про не зазначення форми вини ОСОБА_2 і як наслідок порушення вимог кримінально-процесуального закону являються не обґрунтованими.

Так, згідно ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим.

Вимоги ст. 334 КПК України передбачають, що мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 303 КК України, а саме втягнення особи в заняття проституцією, вчинене щодо кількох осіб, з суб'єктивної сторони характеризується виключно умисною формою вини.

Як вбачається з вироку, суд в мотивувальній частині вироку вказав умисну форму вини, а саме що засуджена умисно втягнула в зайняття проституцією кілька осіб.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора, щодо безпідставного віднесення до обставин, що помякшують при призначені ОСОБА_2 покарання: позитивної характеристику з колишнього місця роботи та проживання, пенсійного віку, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, стан здоровя та наявність хронічних захворювань, оскільки відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його помякшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 335 КПК України в резолютивній частині обвинувального вироку повинно бути зазначено рішення про судові витрати.

Вимоги п.3 ст. 91 КПК України передбачають, що судові витрати складають ті витрати, які були зроблені органами дізнання, досудового слідства і судом при провадженні у даній справі.

Згідно п.п. 1, 2 ст. 93 КПК України судові витрати покладаються на засуджених, крім сум, що видані і мають бути видані перекладачам, або приймаються на рахунок держави. При визнанні підсудного винним суд постановляє стягти з нього судові витрати. В тому разі, якщо винними буде визнано декількох осіб, суд постановляє, в якому розмірі повинні бути стягнені витрати з кожного з них, ураховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених.

Як вбачається з матеріалів справи по справі було проведено компютерно-технічну експертизу № 55ВКД. Вартість зазначеної експертизи складає 1216 грн. 16 коп. (т.2.а.с. 7). Проте, судом вказане питання в резолютивній частині вироку не вирішено. Також, у вироку суду належним чином не вмотивовано порядок повернення речових доказів.

За наведених вище обставин, ураховуючи ступінь вини та майновий стан засудженої, колегія суддів вважає, що суд може вирішити питання щодо відшкодування судових витрат та речових доказів шляхом винесення постанови в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2010 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Головуючий:

Судді: