АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/2390/107/12
Справа № 1-20/11
Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
за участю прокурораОСОБА_5
засудженогоОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілоїОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляцію державного обвинувача - помічника Звенигородського міжрайонного прокурора Гончара В.П., апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6, захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року, яким

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець за національністю, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, пенсіонер, раніше не судимий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, -

засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 в рахунок часткового задоволення цивільного позову 12807 (дванадцять тисяч вісімсот сім) гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 15000 (пятнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь Черкаського відділення КНДІСЕ ЄДРПОУ на р/р 0301 в ГУДКУ У Черкаській МФО (чотири тисячі сто двадцять п*ять) гривень 60 копійок за проведення по справі судової авто технічної експертизи.

Вирішено питання про долю речових доказів відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд з постійного місця проживання засудженому було змінено на тримання під вартою і вирішено взяти його під варту із зали суду, а строк відбування покарання рахувати з 28.11.2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 було визнано винним та засуджено за те, що він 10.05.2010 року близько 03 години 35 хвили, в порушення п.п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, в порушення п.п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і, рухаючись вищевказаним транспортним засобом в нічний час в м. Ватутіне, Черкаської області біля будинку №24 по проспекту Ватутіна зі сторони вулиці Франка в напрямку вулиці Кірова, в порушення п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні перешкод для руху у вигляді лежачого на проїзній частині пішохода ОСОБА_9, якого він обєктивно спроможній був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу в звязку з чим скоїв переїзд ОСОБА_9, після чого в порушення п.п. 1.9 Правил дорожнього руху України з місця пригоди зник.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9, згідно висновку комплексної судово-медичної та авто-технічної експертизи №779-АТ/735-ТТ-02-к від 01.02.2011 року отримав тілесні ушкодження у виді закритої травми грудної клітки та живота у виді: численних двосторонніх переломів ребер, перелому грудини, розривів легень, крововиливів під плеврою, розриву навколосерцевої сумки, розривів печінки, повних розривів лонного зєднання та крижово-здухвинних зєднань з обох сторін, переломів остистих відростків 2-9 грудних хребців, переломів лівої лопатки, рани в лівій здухвинній ділянці, крововиливів та саден на грудній клітці, саден в поперековій ділянці; закритого перелому правої плечової кістки, травматичної ампутації 5 пальця лівої кисті, крововиливів в мякі тканини голови, рани та садно на кінцівках.

Закрита травма грудної кістки та живота відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Закритий перелом правої плечової кістки, травматична ампутація 5 пальця лівої кисті носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Крововилив в мякі тканини голови, рани та садно на кінцівках носять ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному звязку з порушенням водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України.

На вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року державний обвинувач - помічник Звенигородського міжрайонного прокурора Гончар В.П. подав апеляцію в якій не заперечуючи вини засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій, просить вирок скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, а врешті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляції прокурор вказує, що ОСОБА_6 протягом досудового слідства намагався уникнути кримінальної відповідальності, по суті предявленого обвинувачення вини не визнавав, злочин вчинив перебуваючи в стані алкогольного спяніння, що відповідно до ст.67 КК України є обставиною, яка обтяжує покарання підсудного. Злочин передбачений ч.2 ст.286 КК України є тяжким, спричинені матеріальні та моральні збитки підсудним ні під час досудового слідства, ні під час розгляду справи судом, не відшкодовані навіть частково.

В доповненні до своєї апеляції державний обвинувач просив вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості; постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки; вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року скасувати в частині цивільного позову, а справу направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні прокурор, ОСОБА_5 не підтримала вимоги апеляції в частині посилення покарання та просила вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року змінити в частині задоволення цивільного позову.

Не погоджуючись з зазначеним вироком засуджений ОСОБА_6 також подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції, кримінальну справу відносно нього закрити, в задоволені цивільного позову відмовити. Вважає, що вирок є незаконним, таким що не ґрунтується на доказах, винесений з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства. В судовому засіданні ОСОБА_6 змінив свої вимоги та просив суд змінити вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року, призначивши йому мінімальне покарання за санкцією ст.286 КК України та застосувати до нього вимоги ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком.

Захисник ОСОБА_7Ф, що діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року скасувати, справу повернути прокурору для організації додаткового розслідування, а міру запобіжного заходу ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання. ОСОБА_5 вимоги мотивував тим, що досудове та судове слідство проводилось не повно та не обєктивно, з порушенням вимог ст.22 КПК України.

З вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року не погодилася і потерпіла цивільний позивач ОСОБА_8, яка подала апеляційну скаргу в якій просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким визнати винними ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому якнайсуворіше покарання, передбачене санкцією зазначеної статті, як основне так і додаткове, а також повністю задовольнити заявлений нею цивільний позов, стягнувши з засудженого завдані злочином матеріальні збитки в сумі 16601 гривень 54 копійок та моральну шкоду у розмірі 80000 гривень.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 відмовилась від вимоги щодо постановлення нового вироку, яким визнати винними ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому якнайсуворіше покарання, передбачене санкцією зазначеної статті та повністю підтримала вимогу щодо повного задоволення своїх позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, яка погодилась з апеляцією потерпілої щодо вирішення цивільного позову; думку потерпілої, яка підтримала свою апеляцію в частині задоволення позовних вимог і згідна з апеляцією прокурора; думку засудженого, який просив звільнити його від відбування покарання на підставі вимог ст.75 КК України, визнавши матеріальну шкоду повністю, а моральну частково; думку захисника засудженого, який погодився з думкою засудженого, дослідивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів судової палати вважає, що апеляція потерпілої підлягає до повного задоволення, апеляція прокурора до часткового задоволення, а апеляції засудженого та його захисника до задоволення не підлягають.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України, апеляційний суд змінює вирок у випадку зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і кваліфікацію злочину.

Перевіряючи вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та в частині вирішення цивільного позову, колегія суддів відновила судове слідство та дослідивши характеризуючі ОСОБА_6 дані, той факт, що прокурор та потерпіла після намагання рідними засудженого частково відшкодувати останній матеріальну шкоду, відмовились від вимоги щодо скасування вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості, вважає, що підстави для скасування оскаржуваного вироку саме з цієї причини, відсутні.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року в частині вирішення цивільного позову.

Так, в своїх позовних вимогах потерпіла просила стягнути на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16601 гривню 54 копійки та 80000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Як випливає із вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року, суд першої інстанції заявлені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 задовольнив частково та стягнув з підсудного на користь потерпілої в рахунок відшкодування понесених матеріальних збитків 12807 гривень 28 копійок та в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 15000 гривень.

При постановленні даного вироку в цій частині судом першої інстанції допущено порушення вимог ст.334 КПК України - не мотивовано чому саме позовні вимоги потерпілої підлягають задоволенню частково та чому саме в такій сумі.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час судового слідства потерпілою було заявлено клопотання про визнання її цивільним позивачем, а підсудного ОСОБА_6 цивільним відповідачем. Крім цього, ОСОБА_8 було надано суду позовну заяву про стягнення з цивільного відповідача на її користь в рахунок відшкодування майнової шкоди 10166 гривень 06 копійок які вона понесла у звязку з похованням ОСОБА_9 та поминальними обідами, а також відшкодування моральної шкоди в сумі 80000 гривень.

На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, надала суду чеки на придбання нею: продуктів харчування, спиртних напоїв, оплату поминальних обідів, на придбання труни, вінків, ритуальної атрибутики на суму 9166 гривень 06 копійок.

Крім цього, під час судового слідства ОСОБА_8 надала суду доповнення до позовної заяви, в якому просила стягнути з ОСОБА_6 на її ОСОБА_8 користь в рахунок відшкодування майнової шкоди додатково 6435 гривень 48 копійок.

На підтвердження своїх вимог надала суду квитанцію до прибуткового касового ордера №74 від 22.04.2011 року про оплату нею памятника; копії товарних чеків на придбання продуктів харчування для поминального обіду та проведення поминального обіду та довідку про вартість проїзду на маршруті Ватутіне Черкаси та в зворотньому напрямку, а всього на суму 6435 гривень 48 копійок.

Під час судового слідства в апеляційному суді ОСОБА_6 вимоги щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 16601 гривні 54 копійок визнав повністю та погодився їй сплатити зазначену суму.

Разом з цим, вимоги щодо стягнення на користь ОСОБА_8 в рахунок оплати моральних страждань 80000 гривень, ОСОБА_6 визнав частково, погодившись з тим, що моральна шкода потерпілій спричинена на суму 15000 гривень.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров*я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Як було встановлено в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 внаслідок неправомірних дій підсудного втратила близьку людину чоловіка та батька їх спільної дитини ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5. У звязку з цим вона не може вести звичайний спосіб життя, позбавлена можливості реалізувати плани, уподобання та звички, зазнає душевних мук та страждань. Крім цього, вона втратила душевний спокій та рівновагу, змушена нести додаткові фізичні та моральні зусилля для вирішення проблем з організацією свого життя, а також додаткові матеріальні затрати. Нагадування про смерть чоловіка впливає на її психічний стан, гідність.

Таким чином, колегія суддів вважає, що моральна шкода потерпілій ОСОБА_8 повинна бути відшкодована в повному обсязі в розмірі 80000 (восьмидесяти тисяч) гривень.

Апеляційному суду під час судового слідства захисником ОСОБА_7 була надана квитанція ЧД УДППЗ «Укрпошта» ЦПЗ№4 ВПЗ Ватутіно 1 про переказ 21.02.2012 року ОСОБА_8 12800 гривень на яку він послався як на доказ часткової оплати спричинених ОСОБА_8 матеріальних збитків.

Суд, на час постановлення ухвали, не може взяти до уваги зазначену квитанцію, як доказ часткового відшкодування саме ОСОБА_8 вказаної суми, оскільки, як повідомила в судовому засіданні остання, вона про такий переказ нічого не знає і ніяких грошей не отримувала, а в самій квитанції відсутні будь які посилання, що саме потерпілій ОСОБА_8, а не якійсь іншій особі, були направлені 12800 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366, 377, 379 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію державного обвинувача - помічника Звенигородського міжрайонного прокурора Гончара В.П. на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року задовольнити частково.

Апеляцію потерпілої ОСОБА_8 на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2011 року задовольнити в частині цивільного позову.

Вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28 листопада 2011 року змінити в частині вирішення цивільного позову.

Позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальних збитків завданих злочином 16601 (шістнадцять тисяч шістсот одну) гривню 54 копійки.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000 (вісімдесят тисяч) гривень.

В решті вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 28 листопада 2011 року - залишити без зміни, а апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Головуючий

Судді