пр.№ 1-в/464/736/13
У Х В А Л А

27.12.2013 року Сихівський
районний суд м.Львова

в складі: головуючого Борачка М.В.

при секретарі
Гарасимович Ю.Р.

з участю прокурора Тарнавського
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за поданням
Львівської виправної колонії №48 про
умовно-дострокове звільнення від
покарання ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 засуджений вироком Сихівського
районного суду м.Львова від 02.11.2012 року
за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6
місяців позбавлення волі. Ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 22.01.2013 року вирок змінено, строк
покарання встановлено 3 роки
позбавлення волі.

Засуджений звернувся із заявою
відповідно до ст.107 КВК України про його
умовно-дострокове звільнення.
Адміністрація ЛВК № 48 спільно із
спостережною комісією Сихівської
районної адміністрації м. Львова
звернулись до суду з поданням, в якому
просять відмовити в
умовно-достроковому звільненні
засудженого, оскільки такий хоча і
відбув 2/3 строку призначеного, однак
сумлінною поведінкою і ставленням до
праці не довів свого виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого,
висновок прокурора та представника
адміністрації ЛВК №48, які просять
відмовити в умовно-достроковому
звільненні, вивчивши матеріали
особової справи засудженого, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.81 КК України
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання може бути
застосоване, якщо засуджений сумлінною
поведінкою і ставленням до праці довів
своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_1 раніше притягувався
до кримінальної відповідальності
тричі, по даній справі засуджений за
умисний злочин, який відповідно до ст.12
КК України відноситься до тяжкого
злочину, відбув 2/3 строку призначеного
покарання, а саме на день розгляду
справи відбув 3 роки 3 місяці 8 днів, до
закінчення строку покарання
залишилось 8 місяців 22 дні.

Судом встановлено, що за час відбування
покарання засуджений ОСОБА_1,
перебуваючи в установі допустив
порушення вимог режиму утримання, за що
на нього 1 раз накладалось стягнення,
заохочень не надавалось (а.с.5).

З характеристики на засудженого
ОСОБА_1, затвердженої 02.10.2013р.
начальником Львівської ВК-48,
вбачається, що останній вину у
вчиненому злочині визнав часково. До
праці на виробництві не залучається.
Заходи виховного та профілактичного
характеру відвідує. По відношенню до
засуджених товариський,
безконфліктний. Підтримує стосунки із
засудженими різної спрямованості. У
відношенні до представників
адміністрації не завжди ввічливий. В
бесідах спостерігається неповага,
настороженість, невдоволеність
встановленим порядком відбування
покарання. Заходи виховного характеру
відвідує регулярно, але потребує
додаткових роз'яснень. Приймає участь у
реалізації програм диференційованого
виховного впливу на засуджених за
программами «Освіта», формально. До
загальноосвітнього та
професійно-технічного навчання не
залучається. Участі у самодіяльних
організаціях засуджених не приймає. З
рідними та близькими підтримує
соціально-корисні зв'язки шляхом
листувань та побачень. За характером
спокійний, врівноважений. (а.с.4).

Як вбачається з ч.2 ст. 107 КК
України, постанови Пленуму Верховного
суду України «Про умовно-дострокове
звільнення від відбуття покарання і
заміну невідбутої частини покарання
більш м'яким» № 2 від 26 квітня 2002 року
умовно-дострокове звільнення від
відбуття покарання можливе лише після
повного та всебічного вивчення даних
про особу засудженого. При цьому
головною умовою прийняття такого
рішення є доведеність при
умовно-достроковому звільненні від
відбуття покарання того, що засуджений
сумлінною поведінкою і ставленням до
праці та навчання довів своє
виправлення.

Враховуючи ставлення засудженого
ОСОБА_1 до вчиненого злочину, який свою
вину у вчиненому визнав частково, а
також те, що засуджений неодноразово
судимий, на виробництві установи не
працевлаштований, до
загальноосвітнього та
професійно-технічного навчання не
залучався, суд приходить до
переконання, що відбуваючи призначене
судом покарання, засуджений своє
поведінкою та ставленням до праці не
довів своє виправлення, переконливих
доказів виправлення засудженого судом
не здобуто, а відтак не заслуговує на
застосування до нього
умовно-дострокового звільнення, сам
факт відбуття засудженим 2/3 строку
покарання не є для цього достатньою
підставою.

На підставі ст.81 КК України та
керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а
л и в :

В умовно-достроковому звільненні
ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий
Борачок М.В.