Справа № 158/2043/14-к
Провадження № 1-кп/159/95/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Ковель 27 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду на підставі ухвали судді від 10 березня 2015 року підготовче судове засідання по кримінальному провадженню № 0000024 за обвинувальним актом, щодо ОСОБА_5 , українця, громадянина України, уродженця с. Дубище Ківерцівського району Волинської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не судимого, про вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.246, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в :
До суду надійшов згаданий обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого подано клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. А саме, справа повертається прокурору вдруге і недоліки попереднього обвинувального акту, який раніше направлявся до суду не усунуті. У кримінальному провадженні після повернення справи прокурору слідчим проводились процесуальні дії, складалися процесуальні документи, зокрема, вносилось клопотання про продовження строку досудового розслідування, однак, ця частина матеріалів досудового розслідування підозрюваному і його захиснику не відкрита. Захиснику не надані під розписку копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно зі ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Захисник заперечив, що йому були надані під розписку вказані документи. Закон не передбачає направлення вказаних документів поштою, як це було зроблено прокурором, чи вручення їх під час проведення підготовчого судового засідання. Прокурор не довів, що захисник намагався у будь-який спосіб ухилитись від отримання вказаних документів.

Спроби прокурора усунути допущене порушення під час проведення підготовчого судового засідання не можуть бути визнані прийнятними, оскільки такого способу усунення порушення закон не передбачає, захисник категорично заперечує проти такого способу усунення порушення, суд, визнавши такий спосіб прийнятним, дозволить, тим самим, допускати таке порушення і надалі, порушується право на захист підозрюваного, оскільки його захисник не має на момент підготовчого судового засідання необхідних документів для такого захисту, поступка прокурору зі сторони суду може бути витлумачена стороною захисту як сприяння стороні обвинувачення.

Прокурор визнав, що після повернення судом справи прокурору слідчим проводились процесуальні дії, складалися процесуальні документи, зокрема, вносилось клопотання про продовження строку досудового розслідування. Однак, надати матеріали самого кримінального провадження для огляду судом відмовився, мотивуючи, що таке не передбачено законом.

Така позиція прокурора є невірною, оскільки під час підготовчого судового засідання суд має переконатися у відсутності будь-яких перешкод для призначення справи до судового розгляду, особливо якщо виникають сумніви у порушенні права на захист підозрюваного. Захисник заявив, що стороні захисту не були відкриті матеріали, які з`явились у кримінальному провадженні після повернення справи прокурору і надав ряд документів, які доводять, що досудове слідство фактично було продовжене після такого повернення. Зокрема, слідчий (саме слідчий, а не прокурор) звертався з клопотанням про продовження досудового розслідування, що було навіть предметом судового розгляду і зумовило появу у кримінальному провадженні цілого ряду процесуальних документів. Ці документи поза сумнівом мали бути відкриті стороні захисту, особливо клопотання про продовження досудового розслідування, яке мало містити обґрунтування такого продовження. Докази відкриття цієї частини матеріалів прокурор не надав, більше того, він вважає, що відкривати їх немає потреби, оскільки вони не використовуються як докази і зібрані поза строком досудового розслідування.

Така позиція прокурора є невірною, оскільки вказані документи є офіційними, з`явились у зв`язку з конкретним кримінальними провадженням, мають прямий стосунок до нього, не є таємними, є складовою частиною цього провадження, а тому безумовно мають бути відкриті іншій стороні з дотриманням встановленого порядку. Відкриватись мають не лише документи, які мають використовуватися як доказ, а і інші документи, які містяться у кримінальному провадженні, зокрема, документи, які супроводжують рух справи, документи, якими оформлюються процесуальні дії слідчого. Завдяки цим документам сторона захисту має переконатися, що слідчий та прокурор діяли неупереджено і виконали усі вимоги кримінально-процесуального законодавства. Крім цього, сторона захисту повинна мати можливість використовувати усі документи, які є у кримінальному провадженні, ситуація, коли сторона обвинувачення вирішує, до яких документів допустити захист, а до яких ні, є неприпустимою і порушує принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, прокурор чи слідчий зобов`язані були у випадку, коли після повернення обвинувального акту судом у кримінальному провадженні з`явились нові документи і були проведені нові процесуальні дії, відкрити нові матеріали стороні захисту в порядку, передбаченому ст.290 КПК України.

Таке відкриття має знайти своє відображення у доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування.

У поданому прокурором такому реєстрі такого відображення немає, прокурор визнав, що згадана частина матеріалів стороні захисту не відкривалася, тому сам обвинувальний акт не може вважатись таким, що відповідає вимогам КПК України.

Керуючись ст.ст.109, 290, 291, 293, п.4 ч.2 ст.314 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000024 від 24 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 , складений за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.3 ст.365, ст.246 КК України, повернути Волинському прокурору з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її оголошення

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_6