У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Лавренюка
М.Ю.,

суддів

Кривенди О.В., Мороза М.А.,

за участю:
прокурора

Кривов'яза
Я.І.,

захисника

ОСОБА_5,

засудженого

ОСОБА_3,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 4 жовтня 2007
року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи апеляційним судом по першій інстанції, касаційними скаргами
засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на
вирок апеляційного суду Житомирської області від 7 червня 2007 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
громадянина України, уродженця та мешканця с. Березівки Житомирського району
Житомирської області, несудимого відповідно до ст. 89 КК України,

- за ч. 4 ст. 152 КК України на
десять років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України на
вісім років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України на
вісім років позбавлення волі;

- за ст. 304 КК України на три роки
позбавлення волі;

- за п. п. 4, 10, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
на десять років десять місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
ОСОБА_1 визначено остаточне покарання - десять років десять місяців позбавлення
волі;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
громадянина України, уродженця м. Приозерська Республіки Казахстан, мешканця м.
Житомира, раніше не судимого,

- за ч. 4 ст. 152 КК України на
дев'ять років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України на
вісім років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України на
вісім років позбавлення волі;

- за ст. 304 КК України на три роки
позбавлення волі;

- за п. п. 4, 10, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
на одинадцять років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
ОСОБА_2 визначено остаточне покарання - одинадцять років позбавлення волі;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,
громадянина України, уродженця м. Житомира, мешканця с. Березівка Житомирського
району Житомирської області, раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК
України на вісім років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України на
вісім років позбавлення волі;

- за п. п. 4, 10, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
на десять років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
ОСОБА_3 визначено остаточне покарання - десять років позбавлення волі.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано
винними у вчиненні таких злочинів.

28 липня 2005 року приблизно о 22-й
годині ОСОБА_1, ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3, знаходячись біля лісу поблизу
с. Березівка Житомирського району, після вживання спиртних напоїв,
зустріли знайому ОСОБА_4, разом з якою у
лісі продовжили вживати спиртні напої. Достовірно знаючи про те, що ОСОБА_3 є
неповнолітнім, шляхом умовляння, збудження у нього бажання та прагнення
зґвалтувати потерпілу, а також задовольнити з нею статеву пристрасть
неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втягнули його у злочинну діяльність.

Зокрема, ОСОБА_1 запропонував
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зґвалтувати ОСОБА_4, після чого вони всі повалили потерпілу на землю і зняли з неї
одяг. З метою подолання опору потерпілої, ОСОБА_1 завдав їй декілька ударів
кулаком в обличчя та тулуб, а ОСОБА_3 - ногою у голову.

Застосовуючи фізичну силу, ОСОБА_2
разом з ОСОБА_3 утримували потерпілу за руки та ноги, а ОСОБА_1 зґвалтував її.

Після цього засуджені затягнули
ОСОБА_4 у ліс, де ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які чинили
психологічний тиск на потерпілу, також намагався її зґвалтувати, проте не довів
свій намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Потім ОСОБА_3, застосовуючи до
ОСОБА_4 фізичне насильство, сів їй на груди і намагався задовольнити статеву
пристрасть неприродним способом, проте
не довів свій намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так
як ОСОБА_4 чинила активний фізичний опір.

З метою зґвалтування потерпілої,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 завдали їй численні удари кулаками та ногами в різні частини
тіла, подавивши її волю до опору, після
чого ОСОБА_3 зґвалтував ОСОБА_4

З метою подальшого втягнення
неповнолітнього ОСОБА_3 у злочинну діяльність, ОСОБА_1 схилив його до
продовження побиття потерпілої. Діючи узгоджено і за попередньою змовою, з
метою вбивства ОСОБА_4, ОСОБА_2 стрибнув їй на живіт. Потім усі засуджені
почали завдавати потерпілій численні удари ногами по голові і тулубу, внаслідок
чого вона знепритомніла.

Продовжуючи дії, спрямовані на
позбавлення потерпілої життя, ОСОБА_1 знайшов дерев'яну палицю і передав її
ОСОБА_2, а той ввів цю палицю у піхву ОСОБА_4 і рухав нею, імітуючи статевий
акт. Побачивши, що потерпіла прийшла до свідомості, ОСОБА_1 завдав їй удари
кулаком в обличчя. Від введення палиці у статеві органи потерпілої у неї виник
розрив переднього склепіння піхви.

Після цього ОСОБА_2 передав ОСОБА_3
складний ніж і запропонував завдати ним удари по тілу потерпілої.

З метою зґвалтування і умисного
вбивства потерпілої, ОСОБА_3 взяв цей ніж і завдав ОСОБА_4 удари в грудну клітину, шию, спину та кінцівки, а потім
передав ніж ОСОБА_2, який з цією ж метою завдав потерпілій численні удари ножем
у ті ж самі місця і, скориставшись тим, що вона знаходиться у безпорадному
стані, зґвалтував її.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
вважаючи, що ОСОБА_4 мертва, а свій злочинний намір, спрямований на її
зґвалтування та умисне вбивство, вони довели до кінця, діючи узгоджено,
відтягнули потерпілу далі в ліс і накрили гіллям, а самі залишили місце скоєння
злочинів.

Смерть ОСОБА_4 настала 2 серпня
2005 року від розриву склепіння піхви від введення дерев'яної палиці, внаслідок
чого виник запальний процес у черевній порожнині з послідуючим розвитком
інтоксикації. Проникаюче поранення нирки від дії ножа виявилося сприятливим
фактором смерті.

У касаційному поданні прокурор
зазначає, що кваліфікація дій засуджених за
ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України є зайвою, оскільки їх дії,
спрямовані з самого початку на зґвалтування, є продовжуваними та поглинаються
ч. 4 ст. 152 КК України. Крім того,
вважає, що кваліфікуюча ознака - використання безпорадного стану потерпілої, в
діях засуджених відсутня. Просить вирок апеляційного суду щодо засуджених
змінити, виключивши з нього кваліфікуючу ознаку - використання безпорадного
стану потерпілої та кваліфікацію дій
усіх засуджених за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.

Захисник
ОСОБА_5 у своїй касаційній скарзі вказує на те, що вирок апеляційного суду не
містить будь-яких доказів на підтвердження висновку про втягнення ОСОБА_2
ОСОБА_3 у злочинну діяльність, попередню змову засуджених на вбивство
потерпілої, вчинення злочинів з використанням безпорадного стану потерпілої.
Крім того, зазначає, що суд вийшов за
межі пред'явленого його підзахисному ОСОБА_2 обвинувачення. Просить вирок
апеляційного суду щодо ОСОБА_2 змінити, закривши справу щодо нього за ст. 304,
ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 153, п. п. 4, 10, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та
пом'якшити йому покарання за ч. 4 ст.
152 та ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 у своїй касаційній скарзі
посилається на однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, допущені судом істотні порушення
кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального
закону, зокрема, на те, що судом неправильно кваліфіковано його дії за п. п. 4,
10, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки умислу на вбивство потерпілої в нього
не було, вважає що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України.
Просить вирок апеляційного суду щодо нього скасувати, а справу - направити на
новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого ОСОБА_3 та
захисника ОСОБА_5, які підтримали свої касаційні скарги; міркування прокурора,
який підтримав у повному обсязі касаційне подання, а касаційні скарги просив
задовольнити частково; перевіривши
матеріали справи та обговоривши викладені у поданні та скаргах доводи, колегія
суддів вважає, що касаційне подання та касаційні скарги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог ст. 275 КПК України розгляд справи провадиться тільки в межах
пред'явленого обвинувачення, а тому суд не вправі змінити обвинувачення
підсудного на таке, яке істотно відрізняється від пред'явленого за фактичними
обставинами.

Проте
апеляційний суд, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вказаних
вимог закону не дотримався.

Так, в
обвинувальному висновку зазначено, що ОСОБА_2, діючи за попередньою змовою з
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з метою заподіяння потерпілій особливого болю та страждань
стрибнув на живіт ОСОБА_4 і завдав їй численні удари ногами по тулубу і голові,
після чого потерпілу також били ОСОБА_3 та ОСОБА_1( т.2 а.с. 181-182, 202,206,
211)

У постанові
прокурора про відмову від обвинувачення за ч.3 ст. 153 КК України взагалі не
зазначено, з якою метою ОСОБА_2 стрибнув на живіт потерпілої, та з якою метою
всі підсудні завдавали їй удари після цього (т.4 а.с. 155-157).

У той же
час, суд у вироку зазначив, що вказані дії
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вчиняли з метою вбивства потерпілої, хоча таке обвинувачення їм
пред'явлено не було.

Крім того,
в обвинувальному висновку зазначено, що ОСОБА_1, знайшовши у лісі дерев'яну
палицю, завдав нею численні удари по тулубу потерпілої з метою реалізації,
спільного з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 умислу,
спрямованого на задоволення статевої пристрасті неприродним способом із
застосуванням фізичного насильства, умисного вбивства ОСОБА_4 з особливою
жорстокістю, поєднаного із зґвалтуванням та
насильницьким задоволенням статевої пристрасті неприродним
способом.

ОСОБА_1, діючи за попередньою
змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом введення у піхву потерпілої дерев'яної
палиці задовольнив свою статеву
пристрасть неприродним способом ( т.1 а.с. 182, 202, 206-207, 211).

Разом з
тим, у постанові прокурора про відмову
від обвинувачення за ч.3 ст. 153 КК України зазначено, що ОСОБА_1, знайшовши у
лісі дерев'яну палицю, завдав нею численні удари по тулубу потерпілої з метою
лише задоволення статевої пристрасті неприродним способом, після чого передав
палицю ОСОБА_2, який, шляхом введення цієї палиці у піхву потерпілої,
задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом (т.4 а.с 156).

Крім того,
зазначивши у своїй постанові про те, що вказані дії ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
поглинаються п.4 ст. 115 КК України, прокурор фактично змінив пред'явлене
зазначеним особам обвинувачення, проте всупереч вимогам ст. 277 КПК України
постанову про це не виніс, нового обвинувачення не сформулював, а суд,
зазначивши у вироку про те, що дерев'яна палиця була введена у піхву потерпілої
з метою позбавлення її життя, вийшов за межі пред'явленого ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 обвинувачення.

Відповідно
до ч.1 ст. 335 КПК України в резолютивній частині обвинувального вироку повинно
бути зазначено, крім іншого: кримінальний закон, за яким підсудного визнано
винним; покарання, призначене підсудному по кожному з обвинувачень, що визнані
судом доведеними; остаточна міра покарання.

Проте, на
порушення цих вимог закону, апеляційний суд, визнавши ОСОБА_3 винним, крім
іншого, у вчиненні злочину, передбаченого
ч.4 ст. 152 КК України, покарання йому по цьому обвинуваченню не призначив.

За таких обставин вирок щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню, а справа направленню на новий
судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені порушення та
розглянути справу з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.

Під час
нового судового розгляду мають бути перевірені й інші доводи, викладені у
касаційному поданні та касаційних скаргах.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

касаційне
подання прокурора, касаційні скарги засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5
задовольнити частково.

Вирок
апеляційного суду Житомирської області від 7 червня 2007 року щодо ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та в порядку ст. 395 КПК України щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу щодо
них направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Лавренюк М.Ю. Кривенда О.В. Мороз М.А.