Код суду 233 Справа № 233/2910/15-к
ВИРОК
28 травня 2015 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
захисника ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_5 ;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Костянтинівка Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, який неповнолітніх дітей не має, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, в силу статті 89 КК України не судимого;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
16 березня 2015 року, в період часу з 16 годин 00 хвилин до 18 годин 30 хвилин ОСОБА_5 знаходився на місці ДТП, яке трапилося на перехресті вулиці Калініна з проспектом Ломоносова у місті Костянтинівка Донецької області, де приблизно о 18 годин 00 хвилин, перебуваючи поруч з перекинутим автомобілем "Volkswagen Passat", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому для оформлення ДТП прибули співробітники групи зведеного загону УМВС України в Сумській області, побачив у салоні перекинутого зазначеного автомобіля відеокамеру. В цей час у нього виник злочинний намір на відкрите заволодіння вказаним майном, яке належить УМВС України в Сумській області. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , діючи умисно, відкрито, в присутності інших осіб, які розуміли характер його дій, а він у свою чергу, розуміючи що за його діями спостерігають інші особи, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, рукою виштовхнув залишки розбитого правого заднього вікна вказаного автомобіля та просунув руку до салону і заволодів відеокамерою марки "SONY HENDYCAM HDR CX 240 E", упакованої в коробці, вартістю якої згідно звіту експерта оцінювача №114 від 14.05.2015 року складає 2326,67 грн., в комплекті з якою знаходилась карта пам`яті об`ємом 32 ГБ., вартістю 213,33 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши УМВС України в Сумській області матеріальний збиток на загальну суму 2540,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що 16 березня 2015 року близько 18:00 год. він з друзями підійшов на перехрестя вулиці Калініна та проспекту Ломоносова в м. Костянтинівка і побачив там скупчення людей, які зібрались біля місця ДТП. Згодом під`їхав автомобіль працівників ДАІ, який натовп почав перекидати та згодом перекинув. Він, будучи неподалік, побачив в салоні автомобіля коробку, на якій було зображено відеокамеру та вирішив нею заволодіти, для чого виштовхнув залишки розбитого вікна автомобіля, просунув руку в салон автомобіля та взяв коробку, в якій була відеокамера. Зазначив, що біля нього були багато інших людей, які бачили та розуміли характер його дій, однак він не зважав на них. Згодом він розпорядився цією відеокамерою передавши її своєму знайомому.
Представник потерпілого Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Сумській області у своєму листі від 28.05.2015р. №10/3454 просить розглядати справу без участі представника потерпілого.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках в наркологічному, психіатричному та протитуберкульозному диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає з цивільною дружиною ОСОБА_6 , яка перебуває в стані вагітності.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з громадськими роботами, в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. І не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, зокрема штрафу або виправних робіт, оскільки обвинувачений не працює, а арешту або позбавлення волі, оскільки обвинувачений проживає із цивільною дружиною, яка перебуває у стані вагітності, що може суттєво позначитись на умовах їх життя.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази, а саме відеокамеру "SONY HENDYCAM HDR CX 240 E"; два дроти до камери "SONY HENDYCAM HDR CX 240 E"; адаптер до камери "SONY HENDYCAM HDR CX 240 E" повернуті представнику потерпілого згідно розписки від 07.04.2015р. (а.с. 58).
Застосований раніше запобіжний захід відносно ОСОБА_5 домашній арешт слід залишити без змін до набранням вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 160 (сто шістдесяти) годин громадських робіт.
До набрання вироком законної сили обраний відносно засудженого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя