АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30грудня 2014р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Сторожинецького району Чернівецької області ОСОБА_5 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000521 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 309 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України і йому призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 6 місяців арешту.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 368 грн. 94 коп. на користь держави.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Сторожинецького району Чернівецької області ОСОБА_5 із проханням такий вирок скасувати та ухвалити новий.

Провадження №11-кп/794/417/14 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ст.309 ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Посилається на те,що призначення судом покарання ОСОБА_6 із застосуванням вимог ст.69 КК України не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості,оскільки суд належним чином не врахував,що ОСОБА_6 раніше двічі судимий.Отже,апелянт просить призначити обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.309 КК України.

Заслухавши доповідь судді,доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,доводи обвинуваченого про відсутність підстав для зміни чи скасування вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає,виходячи із наступного.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 ,будучи раніше судимим за вчинення злочину,передбаченого ст.307 ч.2 КК України,протягом періоду з липня 2014 року по 22 серпня 2014 року в підсобному приміщенні господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 ,незаконно зберігав без мети збуту подрібнені рослини коноплі,що є особливо небезпечним наркотичним засобом-канабісом,масою 19,791 гр.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Встановлено,що обвинувачений під час розгляду справи районним судом повністю визнав вину у скоєнні інкримінованого йому злочину та не оспорював фактичних обставин провадження.На цих підставах суд першої інстанції,зі згоди сторін,у порядку,передбаченому ст.349 ч.3 КПК України,не досліджував інших доказів,окрім тих,що характеризують особу обвинуваченого.

Отже,винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину,передбаченого ст..309 ч.2 КК України за обставин, наведених у вироку,повністю доведена та апелянтом не оспорюється.

У відповідності з вимогами ст.65 КК України,п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»(зі змінами) при призначенні покарання у кожному конкретному випадку суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного,обставини справи, а також обставини,що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання нових злочинів.

Згідно положень ст..69 КК України суд,встановивши наявність кількох обставин,що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,з урахуванням особи винного,може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі,встановленої у санкції частини статті за цей злочин.

Судова колегія вважає,що при призначенні виду та строку покарання районний суд зазначених вище вимог закону дотримався у повній мірі.

Так, судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_6 злочину,який є злочином середньої тяжкості, особу винного,обставини,що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема,суд врахував,що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому,щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину,і такі обставини пом`якшують покарання.

Як обставину,що обтяжує покарання,судом враховано рецидив злочинів,отже посилання апелянта на те,що районний суд не зважив при призначенні покарання на наявність у обвинуваченого судимості,є необґрунтованим.

Судова колегія зважає на те,що досліджена районним судом характеристика із місця проживання ОСОБА_6 не містить жодних даних,які би характеризували особу обвинуваченого негативно.При цьому,як показав ОСОБА_6 ,він проживав на час вчинення злочину та постановлення вироку за адресою у АДРЕСА_2 (де були у підсобному приміщенні виявлені наркотичні засоби)разом із бабусею похилого віку,1942 року народження,та здійснював за нею догляд і такі дані узгоджуються із встановленими судом обставинами.

Також судом першої інстанції прийнято до уваги стан здоров`я обвинуваченого,який,згідно висновку наркологічної експертизи, хворіє наркоманією та є наркозалежною особою.

При цьому,судова колегія враховує,що після вчинення злочину ОСОБА_6 добровільно звернувся до лікувального закладу-Чернівецького обласного наркологічного диспансеру та пройшов курс лікування від наркозалежності,на що вказує надана районному суду виписка із медичної карти(а.с.103)

Зазначене свідчить про те,що обвинувачений зробив належні для себе висновки,отже став на шлях виправлення.

Викладені вище обставин справи,дані про особу обвинуваченого,обставини,що пом`якшують покарання,у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та давали суду достатні підстави для застосування вимог ст.69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання,аніж передбачений санкцією ч.2 ст.309 КК України.

При цьому судова колегія враховує,що судом першої інстанції призначений вид покаранняарешт у максимальних межах,передбачених ст.60 КК України для цього виду покарання і такий вид покарання обвинуваченому належить відбувати реально в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин колегія суддів вважає,що призначене районним судом покарання за своїм видом та строком відповідає вимогам ст.65 КК України ,а також ст.50 КК України,згідно якої покарання має на меті не тільки кару,а й виправлення засуджених,отже у повній мірі сприятиме виправленню обвинуваченого та є достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи із викладеного,судова колегія не вбачає підстав для зміни чи скасування ухваленого судом першої інстанції вироку,а відтак-і для задоволення поданої прокурором апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сторожинецького району Чернівецької області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 за ст. 309 ч.2 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3