У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі

головуючого

Верещак В.М.

суддів

Гошовської Т.В., Пошви Б.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 1 березня 2007 року кримінальну справу
за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції на вирок Сарненського районного суду Рівненської області
від 1 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 24
січня 2006 року.

Цим вироком виправдана

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженка АДРЕСА_1,

громадянка України, несудима

за ч. 2 ст. 212 КК України за відсутністю в її діях складу злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 січня 2006 року зазначений
вирок залишений без зміни.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачувалася в тому, що вона, 26
березня 2003 року, будучи службовою особою, працюючи ІНФОРМАЦІЯ_2, зловживаючи службовим становищем, провела
передачу майна ДП “ІНФОРМАЦІЯ_2” вартістю 1397 800 грн. 30 коп., що перебувало
у податковій заставі у зв'язку із
заборгованістю ДП по бюджетним платежам на баланс ДП “ІНФОРМАЦІЯ_3” без
письмової згоди Сарненської МДПІ та оплати обов'язкових платежів у сумі 72 318
грн. 11 коп., тобто умисно ухилилася від сплати податків, зборів, інших
обов'язкових платежів, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету
коштів у великих розмірах.

У касаційному поданні прокурор, посилаючись на те, що
судові рішення постановлені з істотними порушеннями кримінально-процесуального
закону просить їх скасувати з направленням справи на додаткове розслідування.
При цьому, не заперечуючи
обґрунтованість виправдання ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212 КК України, вказує,
що в її діях убачаються ознаки злочину. передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
а тому суд першої інстанції повинен був направити справу на додаткове
розслідування.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та, обговоривши доводи
касатора, колегія суддів вважає, що касаційне подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо виправдання ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212 КК України не оспорюються у касаційному поданні.

Що стосується доводів касаційного подання про те, що в діях ОСОБА_1
вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зв'язку з
чим суд першої інстанції повинен був направити справу на додаткове
розслідування, то вони були предметом ретельної перевірки апеляційної інстанції
та обґрунтовано визнані безпідставними. Свої висновки, із якими погоджується
колегія суддів, із цього питання апеляційний суд належним чином умотивував у
постановленому ним судовому рішенні.

Отже, судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи не було
допущено істотних порушень вимог кримінально - процесуального закону, як про це
зазначається у касаційному поданні, а тому підстав для скасування рішень цих
судів й направлення справи на додаткове розслідування немає.

Крім того, наявність цих судових рішень не перешкоджає органам досудового
слідства, при наявності для цього відповідних законних підстав, вирішити
питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинення
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом апеляційної інстанції відмовити.

Судді:

Верещак В.М. Гошовська
Т.В. Пошва Б.М.