АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1611/14 Справа № 184/3031/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маргілан Ферганської області, Російської Федерації, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, має на утриманні неповнолітню доньку 2011 р.н.,

У вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

засудженого за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном два роки.

На підставі п.п.3,4 ст.76 КК України на нього покладені обов`язки:

проходити обов`язкову реєстрацію в органах кримінально-виконавчої системи і повідомляти про зміну місця проживання і роботи.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Орджонікідзе, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, раніше не судимого,

У вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

засудженого за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном один рік.

На підставі п.п.3,4 ст.76 КК України на нього покладені обов`язки:

проходити обов`язкову реєстрацію в органах кримінально-виконавчої системи і повідомляти про зміну місця проживання і роботи.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Орджонікідзе, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, має на утриманні малолітню доньку, 2002 року народження,

У вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, засудженого за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном один рік.

На підставі п.п.3,4 ст.76 КК України на нього покладені обов`язки:

проходити обов`язкову реєстрацію в органах кримінально-виконавчої системи і повідомляти про зміну місця проживання і роботи.

За апеляційною скаргою прокурора, який брав участь при розгляді справи судом першої інстанції на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2014 року.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

На вирок суду подана апеляційна скарга, в якій прокурор, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного обвинуваченими, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним внаслідок невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам обвинувачених, внаслідок м`якості. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_6 знаходиться у міждержавному розшуку, та неправильно врахував як пом`якшуючу обставину часткове відшкодування шкоди.

Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 два роки позбавлення волі.

Вирок стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржується.

Вироком суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнані винними та засуджені за те, що 28 червня 2014 року близько 12.00 год. в м. Орджонікідзе ОСОБА_6 знаходився на території СЗШ№ 7 по вул. Партизанська, 73, де при зустрічі з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запропонував останнім вчинити крадіжку ляди погребної, на що вони дали свою згоду, тим самим вступили в злочинну змову.

Вироком суду обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними та засуджені за те, що 29 червня близько 00 год. 15 хв. знаходячись на території неподалік буд. АДРЕСА_5 , підшукали знаряддя для вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме металевий лом та лопату та за їх допомогою шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно викрали металеву ляду розмірами 1х1 м, висотою 65 см, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 170 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім цього, 30 липня 2014 року близько 10.00 год. ОСОБА_6 знаходився на вул. Партизанська, 73, де шляхом вільного доступу повторно, умисно, таємно з корисливих спонукань викрав мобільний телефон марки «Nokia» 101, в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Лайф», на рахунку котрої знаходилися грошові кошти в розмірі 15 грн. та радіоприймач вартістю 80 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 480 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що вирок суду необхідно скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 більш суворе покарання, обвинуваченого ОСОБА_6 проаналізувавши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, а також кваліфікація скоєного в апеляційному порядку не оскаржено, а тому апеляційним судом в ухвалі не зазначаються.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, за які його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку не оскаржено. Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів підтверджується сукупністю зібраних по справі та ретельно досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, які узгоджуються між собою і є належними, допустимими, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини по справі та правильного її вирішення. Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України також є правильними і ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

У зв`язку з тим, що в апеляції порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону при призначенні покарання, необґрунтованим звільненням засудженого від відбування покарання та необхідністю призначення більш суворого покарання, колегія суддів апеляційного суду, згідно з вимогами закону, не наводить у вироку докази на підтвердження винуватості особи в учиненні злочину та доводи щодо кваліфікації його дій.

Розглянувши доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів розцінює їх як обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Однак всупереч вказаній нормі, при призначенні обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_6 знаходиться у міждержавному розшуку УФСВП по Костромській області Російської Федерації за ухилення від відбування покарання за вироком суду Російської Федерації.

Постановою Чухломського районного суду Російської Федерації від 10 січня 2014 року ОСОБА_6 , у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, замінено покарання на позбавлення волі на 9 місяців.

Так, згідно із ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання

вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначення покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 , покарання за скоєне, суд, в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які є злочинами середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який без постійного місця проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_6 обставинами є повне визнання вини, часткове відшкодування шкоди.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані вимоги кримінального та кримінально-процесуального закону суд першої інстанції належним чином не виконав.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання, суд не в повній мірі врахував вимоги закону, не навів переконливих доказів щодо можливості виправлення ОСОБА_6 без ізоляції його від суспільства, одні і ті ж обставини зазначив як підстави для застосування положень статті 75 КК України та призначив обвинуваченому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину.

Тому висновки суду про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання і рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, слід вважати необґрунтованим.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання не може бути застосованим до ОСОБА_6 і йому необхідно відбувати покарання реально.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вирок суду, в частині призначеного ОСОБА_6 покарання підлягає скасуванню згідно зі ст. 414 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 407,409,414,419 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь при розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 , в частині призначеного покарання - скасувати.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу змінити на тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 24 грудня 2014 року.

В іншій частині вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення, та може бути оскаржено і на нього може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом одного місяця з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

--------------- --------------- ----------------

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3