пр. № 1-кп/759/38/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця,

громадянина України, з середньою освітою,

не одруженого, має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 01.04.2014 року Святошинським райсудом м.Києва за

ст. 15 ч.2, 185 ч.1, 185 ч.2 КК України до 2-х

років 6 місяців позбавлення волі, з випробуванням,

іспитовим строком на 2 роки,

- 05.05.2014 року Солом"янським райсудом м.Києва за

ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення

волі, звільненого від відбування покарання на підставі

п.г) ст. 1 ЗУ "Про амністію в 2014 році"

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 16.06.2014 року, приблизно в 21 год. 00 хв., знаходячись біля під"їзду № 1 будинку № 14-Б по вул.Симиренка в м. Києві, повторно відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , завдавши їй матеріальну шкоду.

При цьому обвинувачений ОСОБА_6 , приблизно о 20 год. 55 хв. 16.06.2014 року, знаходячись біля будинку № 14-Б по вул.Симиренка в м.Києві, помітив потерпілу ОСОБА_5 та звернув увагу на золотий ланцюжок, що знаходився на її шиї, яким вирішив заволодіти та, прослідувавши за потерпілою ОСОБА_5 до під"їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , схопив золотий ланцюжок, вартістю 5500 грн., на якому знаходився золотий кулон, вартістю 750 грн., що знаходились на шиї потерпілої і зірвав їх ривком, після чого з місця скоєння злочину втік, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6250 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність в скоєнні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся і підтвердив суду обставини скоєння ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб та мету скоєння злочину.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 свою винність в скоєнні інкримінованого йому складу злочину визнав повністю та не оспорює фактичні обставини справи, то суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показами обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_5 про те, що вона 16.06.2014 року, близько 21 год. 00 хв., поверталась додому з роботи, по дорозі додому зайшла до магазину, купила необхідні речі та направилась до свого будинку АДРЕСА_3 . Біля свого під`їзду поставила пакети та почала шукати у власній сумці ключ від домофону. В цей момент до неї підійшов раніше невідомий їй чоловік та правою рукою відвів її обличчя в сторону, а лівою схопив за золотий ланцюжок вагою 11 г., вартістю 5500 грн. з золотим кулоном у формі прямокутника з зображенням божої матірі, вартістю 750 грн, зірвав їх з шиї.
Після чого кинувся тікати, а вона почала бігти за ним. В цей час незнайомий їй молодий чоловік, який йшов їм назустріч призупинив чоловіка, що зірвав з неї ланцюжок та підвів його до столика, який знаходився в дворі їхнього будинку, де знаходилась компанія чоловіків. Вона почала кричати обвинуваченому ОСОБА_6 , щоб той повернув їй ланцюжок, бо вона викличе працівників міліції. Коли компанія чоловіків почула, що вона викликає працівників міліції, то звернулись до чоловіка, що зірвав з неї ланцюжок, щоб той повернув його власниці та штовхнули його до неї. Вона схопила чоловіка за куртку та просила повернути ланцюжок і казала, що викличе міліцію, однак обвинувачений ОСОБА_6 , сказав: «Якщо буде міліція, то взагалі нічого не отримаєш», при цьому вирвався з її рук та побіг в сторону будинку 14-А по вул. Симиренка в м.Києві.
Тоді вона направилась до свого під`їзду, забрала речі, які там залишила, зателефонувала своєму чоловіку та чекала на працівників міліції.
Також вона бачила як молодий чоловік, який раніше призупинив того, що зірвав її ланцюжок шукав щось у траві біля столика де сиділа компанія, після чого підійшов та сказав, що хотів їй допомогти, але все марно.
Через деякий час прибули працівники міліції, які посадили її в службовий автомобіль та почали об`їзд прилеглої території, але вона під час об`їзду нікого схожого на чоловіка, який зірвав ланцюжок не бачила, тому вона разом з працівниками міліції поїхали до відділку міліції, де їй в електронному вигляді, на комп`ютері, показали фото чоловіка, в якому вона впевнено впізнала того хто її пограбував.
Під час підготовчого судового засідання потерпіла заявила цивільний позов на суму викраденого в неї майна 6500 грн., пояснивши під час судового засідання, що вартість золотого ланцюжка, відкрито викраденого в неї обвинуваченим, складає 5250 грн, золотого кулона 1250 грн. Обвинувачений ОСОБА_6 суму цивільного позову визнав.

В судовому засіданні 27.03.2015 р. потерпіла ОСОБА_5 збільшила суму цивільного позову до 10 тис. грн. посилаючись на те, що з часу скоєння злочину значно зросли ціни на золоті прикраси. Обвинувачений ОСОБА_6 згоден відшкодувати потерпілій 10 тис. грн., при цьому надав суду дві квитанції про часткове відшкодування потерпілій завданої шкоди в сумі 3998 грн та 698 грн., а всього 4696 грн., вказані обставини підтвердила суду потерпіла ОСОБА_5 , пояснивши, що в даний час їй не відшкодовані збитки в сумі 5304 грн.

Згідно з висновком Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 5 від 06.01.2015 року у період часу, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 діяння, та на теперішній час ОСОБА_6 , 1977 р.н. страждав та страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотичних та інших психоактивних речовин (F 19.24 згідно з MKX-10). У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_6 , 1977 р.н. за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 , 1977 р.н. за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, може предстати перед судом.

Таким чином, суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, доведена повністю і кваліфікація його дій за ст.186 ч.2 КК України є правильною, так як він повторно відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно з вимогами ст.ст. 50 та 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, визнання обвинуваченим своєї вини, щиросердне розкаяння в скоєному, його відношення до скоєного, дані про його особу, який за місцем реєстрації характеризується позитивно, раніше частково відшкодував завдану шкоду, стан його здоров`я, те, що він перебуває під наркологічним диспансерним наглядом, раніше судимий, скоїв злочин в період відбування покарання за вироком Святошинського районного суду м .Києва від 01.04.2014 р., має на утриманні малолітню дитину, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до вимог 67 КК України, судом не встановлено, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди і вважає за необхідне призначити йому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, у вигляді позбавлення волі, так як вважає, що він не може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 засуджений 01.04.2014 року вироком Святошинського районного суду м.Києва за ст. 15 ч.2, 185 ч.1, 185 ч.2 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі, з випробуванням, іспитовим строком на 2 роки, вчинив злочин в період невідбутого покарання, то суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання у відповідності до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 01.04.2014 р.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 394, 395 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 01.04.2014 р. і остаточну міру покарання призначити у вигляді 4 ( чотирьох) років та 3 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 5304 (п`ять тисяч триста чотири) грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: