Справа № 1la- 1072/2007 p. Головуючий
у 1 інстанції: Корнєєва І.В.
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня
2007 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
: Галатіна О.М.

суддів :
Єстєніної В.В., Кулагіної
В.Г.

з участю
:

прокурора
Гусейнова Є.Г.

захисника
ОСОБА_2.

виправданого
ОСОБА_3.

представника
цивільного відповідачаОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Донецьку справу за апеляціями прокурора та потерпілого ОСОБА_5. на вирок
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2006
року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1

року
народження, раніше не судимого, визнано невинним за пред'явленим обвинувачення
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та виправдано за цим
законом.

Органом досудового слідства ОСОБА_3. було пред'явлено
обвинувачення в тому, що він о 10-50 год.
10 жовтня 2005 року, керуючи технічно справним автомобілем „ ВАЗ -
2105" держномер НОМЕР_1, що належить З AT АП „ Укрбуд"
м. Красноармійська та рухаючись у лівому ряду автодороги з одностороннім рухом вулицею Дніпропетровська в м.
Красноармійськ з боку м. Донецька в напрямку м. Дніпропетровська, із швидкістю
60 км/год, в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху в районі дому № 47
по пр. Шахтобудівників скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4., 1929 року
народження, яка вибігла на проїзну частину дороги, перетинаючи її справа
наліво, перед невстановленим автомобілем марки „ ВАЗ-2106", що рухався у
правому ряду в поточному напрямку.

Від отриманих тілесних пошкоджень постраждала ОСОБА_4.
померла на місці ДТП. її
смерть настала від травматичного шоку в поєднанні із забиттям речовини
головного мозку та гострою крововтратою, що обумовлені закритою
черепно-мозковою травмою з великим субарахноідальним крововиливом обох півкуль
головного мозку, відрив черепу від хребетного стовбуру, розрив аорти у грудному
стовбурі, перелом ребер справа та зліва, обох кісток лівої та правої гомілки,
кісток тазу зліва, розрив крижово-клубового зчленування зліва. В апеляціях:

-прокурор, державний обвинувач по справі, просив вирок
суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд через допущені
судом суттєві порушення норм кримінально-процесуального законодавства,
однобічність судового слідства, які полягають в тому, що суд в порушення ст..334 КПК України в
мотивувальній частині вироку неповністю навів формуліровку обвинувачення, пред'явленого
виправданому органом досудового
слідства, не проаналізував

2

непослідовні на
досудовому та судовому слідстві показання виправданого ОСОБА_3. та не дає їм
належної оцінки, як в порівнянні між собою, так і їх відповідність іншим
доказам по справі, взявши до уваги лише його показання в судовому засіданні, не
навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші; судом порушені
права потерпілого в судовому засіданні: в порушення вимог СТ..62 КПК України -
перед допитом експерта не роз'яснено право на його відвід, в той час, як
потерпілий неодноразово наголошував на необ'єктивності експерта, в порушення ст..385 КК України
потерпілий попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі
показань.

- Потерпілий
ОСОБА_5. просив вирок скасувати, а справу повернути на досудове слідство чи
новий судовий розгляд, посилаючись на неповноту досудового та судового
слідства, оскільки не були вжиті всі належні заходи до встановлення очевидців ДТП; повторне
відтворення обставин ДТП
відбулося виключно зі слів виправданого ОСОБА_3., показання якого на
досудовому слідстві та в судовому засіданні є непослідовними, відтворення
проведено з грубим порушенням КПК України, оскільки показання Присяжнюк про те,
що загибла перебігала дорогу, є нереальними.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію та апеляцію потерпілого
ОСОБА_6.і наполягав на скасуванні виправдувального вироку та поверненні справи
на новий судовий розгляд; виправданого ОСОБА_3. та його захисника ОСОБА_2.,
представника цивільного відповідачаОСОБА_1., які з принесеними апеляціями не
погодилися, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що
апеляції прокурора та потерпілого підлягають задоволенню за таких підстав.

Відповідно до
вимог ст.ст.327, 334-335 КПК України, п.п.21-22, 25 постанови Пленуму
Верховного Суду України „ Про виконання судами України законодавства і постанов
Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і
постановления вироку"
від 29 червня 1990 року, виправдувальний вирок постановляється судом лише у
трьох випадках: за відсутністю події злочину, за відсутністю в діях підсудного
складу злочину, за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину.

В мотивувальній
частині виправдувального вироку суд зобов'язаний навести результати
дослідження, аналізу та оцінки доказів як тих, що були зібрані на досудовому
слідстві, так і поданих в судовому засіданні, а також мотивовані висновки суду
про недоведеність події злочину, відсутність складу злочину в діях підсудного,
або недоведеність участі підсудного у вчиненні злочину.

При оцінці
доказів суд має виходити з вимог ч.2 ст.67 КПК України - ніякі докази для суду
не мають заздалегідь встановленої сили.

В резолютивній
частині виправдувального вироку суд зобов'язаний зазначити правові підстави
виправдання особи, яку визнає невинною у вчиненні злочину.

На переконання
колегії суддів, наведені вимоги чинного законодавства грубо порушені, внаслідок
чого суд передчасно дійшов висновку про невинність ОСОБА_1. у вчиненні
інкримінованого йому злочину.

Як вбачається з
протоколу судового засідання та з мотивувальної частини виправдувального
вироку, незважаючи на непослідовність показань виправданого ОСОБА_3. про
обставини дорожньо-транспортної пригоди на досудовому слідстві та в судовому
засіданні, судом показання виправданого ОСОБА_3. на досудовому слідстві не
досліджувалися, а тому аналіз цих показань у сукупності з іншими доказами по
справі у вироку відсутній.

Висновок суду
про невинність ОСОБА_3. суд переважно обґрунтовує висновком проведеної в
судовому засіданні додаткової судово-автотехнічної експертизи, відповідно до
якого виправданий не мЬв технічної можливості запобігти наїзду на постраждалу
ОСОБА_4.

При цьому, як витікає із дослідницької частини
експертизи, висновки останньої побудовані н^ розрахунках, проведених експертом,
виходячи з даних, отриманих при проведенні за судовим дорученням в порядку
ст..315-1 КПК України відтворення з участю ОСОБА_3. обставин
дорожньо-транспортної пригоди.

3

В той же час, таке рішення
експертом було прийнято самостійно, оскільки суд в порушення СТ..310 КПК
України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз,
затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998
року, призначаючи в судовому засіданні проведення даної експертизи, дані про
параметри і стан дорожньої обстановки, дії учасників події та інші необхідні
відомості, із яких повинний виходити експерт, в постанові про її призначення не
вказав.

Крім того,
колегія суддів погоджується з доводами апеляції потерпілого ОСОБА_5. в тій
частині, що відтворення обставин ДТП
проведено з порушенням процесуального законодавства.

Як вбачається з
постанови суду від 15 травня 2006 року ( а. с.207 ) метою цієї слідчої дії були
перевірка та уточнення фактичних даних, за яких остання мала місце.

Згідно ж
протоколу наведеної слідчої дії на місці були перевірені показання виправданого
в частині розташування на проїзній частині дороги двох автомобілів: ВАЗ-2105,
яким керував він, та невстановленого ВАЗ-2106, який рухався в поточному
напрямку в правому ряду, а також визначався час, за який постраждала ОСОБА_4.
подолала відрізок дороги в 2,45м, з моменту, коли попала в поле зору ОСОБА_3., вийшовши із-за
невстановленого автомобіля ВАЗ-2106. до моменту наїзду на неї.

Отже, в
останньому випадку мав місце слідчий експеримент, а тому - умови його
проведення повинні бути максимально наближені до тих, за яких реально відбулася
подія, яка перевіряється.

Таким чином,
доводи потерпілого про вік та стан здоров'я загиблої має суттєве значення для
правильного проведення слідчої дії, бо впливає і на формулювання питань для
проведення автотехнічної експертизи, і на висновки останньої стосовно моменту
виникнення небезпеки та технічної можливості водія запобігти наїзду на пішохода
шляхом гальмування, як це передбачено п.12.3 Правил дорожнього руху, тим більш,
що висновки автотехнічної експертизи, проведеної на досудовому слідстві, судом
не взяті до уваги через те, що статист при першому відтворенні не відповідав
фізичним даним загиблої.

Колегія суддів
також звертає увагу на той факт, що розташування автомобіля, яким було вчинено
наїзд на загиблу ОСОБА_4.,
трупа останньої та слідів ДТП
зафіксовано в протоколі огляду місця пригоди. На досудовому слідстві
виправданий ОСОБА_3. пояснював про те, що розташування автомобіля та трупу
після ДТП не мінялося.
( а. с.22 , 66) Судом ця обставина не з'ясовувалася, а тому ці дані та дані про
характер отриманих загиблою тілесних пошкоджень, зокрема - відрив черепа від
хребтового стовбура, залишилися поза увагою суду.

На підставі
наведеного колегія суддів вважає, що висновок суду про невинність ОСОБА_3. в
дорожньо-транспортній пригоді, при якій їм була смертельно травмована пішохід
ОСОБА_4., є
передчасним, бо ґрунтується на неповно досліджених доказах по справі.

Тому,
виправдувальний вирок суду підлягає скасуванню, а справа - поверненню прокурору
для додаткового розслідування, при якому необхідно: прийняти реальні заходи для
встановлення свідка-очевидця, на якого вказує потерпілий ОСОБА_5.; призначити
та провести додаткову судово-медичну експертизу для більш точного визначення
механізму та сили заподіяння тілесних пошкоджень загиблій ОСОБА_4.; відповідно до
вимог ст..194 КПК
України провести слідчий експеримент, при якому за допомогою статиста, який за
віком та станом здоров'я відповідає загиблій, перевірити, за який час
постраждала подолала відстань з моменту виходу на проїзну частину дороги до
місця наїзду на неї; час подолання нею відстані, на яку вказував ОСОБА_3.

Виходячи з
отриманих даних та даних, що зафіксовані в протоколі огляду місця події, інших
матеріалах комісійну медико-автотехнічну експертизу. При цьому, колегія суддів
вважає за доцільне поставити справи призначити та провести повторну
судово-автотехнічну, а при необхідності -перед експертами і питання щодо
технічної спроможності показань ОСОБА_3.

З урахуванням наведеного, керуючись
ст..ст.365-366 КПК України , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора та потерпілого ОСОБА_5. задовольнити
повністю; виправдувальний вирок Красноармійського міськрайонного суду від 29
грудня 2006 року стосовно ОСОБА_1

4

скасувати, справу повернути на додаткове розслідування
Красноармійському міжрайонному прокурору.