УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
лютого 2007 року.
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого -
Топчий В.М. суддів -
Рижовой І.В. -
Осоченко A.M. за участю прокурора - Бистряковой Д.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Сімферополі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим
від 21 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Львів, громадянин України, судимий 30.10.2003 року за ч. 2
ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення
волі, звільнився у зв'язку з відбуттям строку покарання 28.09.2004 року; засуджений
за ч. 1 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення
волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 в доход
держави витрати за проведення судових експертиз 353 грн.08
коп.

Вирішено питання
про речові докази.

Згідно з вироком
суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він у грудні 2000 року в
мікрорайоні Каменка м. Сімферополя
знайшов двоствольну рушницю марки ТОЗ-БМ-Х 10790-61 з обрізаним стволом, присвоїв її та переніс за місцем
свого проживання, де зберігав декілька днів, після чого переніс на цвинтар та
закопав. 30.09.2006 року
ОСОБА_1 викопав вогнепальну зброю з метою подальшого її збуту, але був
затриманий працівниками міліції.

В апеляції і
доповненні до неї засуджений ОСОБА_1 просить про зниження призначеного йому
покарання з застосуванням ст. 69
КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення скарги без задоволення,
а вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Справа №
11-270 Головуючий у першій інстанції - Лебідь О.Д.

Категорія ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач
-
Топчий В.М.

Під час
досудового слідства і в судовому засіданні засуджений визнавав себе винним в
придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом
дозволу.

Так як учасники
судового процесу не заперечували проти дослідження доказів щодо фактичних
обставин справи, які ніким не оспорювалися, суд відповідно до вимог ст. 299 КПК України
визнав недоцільним дослідження цих обставин. При цьому суд, з'ясувавши
можливість розгляду справи за скороченим порядком, роз'яснив наслідки такого
розгляду.

Згідно з
вимогами ст. 365 КПК
України в апеляційному порядку не перевіряються фактичні обставини справи, якщо
відповідно до ст. 299 КПК
України докази не досліджувалися.

Кваліфікація дій
засудженого ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 263 КК
України в апеляції не оспорюється.

Що
стосується покарання, то воно
призначено з дотриманням вимог ст.. 65 КК України.

Достатніх
підстав для застосування щодо ОСОБА_1 ст. 69
КК України судом не встановлено.

Як роз'яснено у
п. 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24
жовтня 2003 року № 7 „Про практику
призначення судами кримінального покарання" (зі змінами, внесеними згідно
з постановою від 10 грудня 2004 року № 18) згідно зі ст. 69 КК України
призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої
законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох (не менше
двох) обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
цього злочину, з урахуванням особи винного.

В апеляції такі
обставини не наведені.

Колегія суддів
не знаходить підстав для зміни вироку.

Керуючись ст.
ст. 362, 365, 366 КПК
України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного
суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2006 року стосовно
ОСОБА_1 - без
змін.