Дата документу Справа № 335/4295/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/4295/14-к Слідчий суддя 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/210/14 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.194 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 , звільненого під заставу 25.04.2014 року,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 квітня 2014 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, який є депутатом Бердянської міської ради, членом постійної комісії з питань архітектури, містобудування та регулювання земельних відносин Бердянської міської ради, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України,

та щодо останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 18 квітня 2014 року по 17 червня 2014 року, з одночасним визначенням застави у вигляді 615 розмірів мінімальної заробітної плати - в сумі 749 070 грн.

Згідно з ухвалою слідчого судді, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, за наступних обставин.

Так, 10 листопада 2010 року за результатами проведених виборів депутатів Бердянської міської ради ОСОБА_8 оголошено обраним та таким, що набув повноваження депутата місцевої ради.

Рішенням №2 від 18 лютого 2013 року 34 сесії 6 скликання Бердянської міської ради Запорізької області депутата Бердянської міської ради ОСОБА_8 включено до складу постійної комісії з питань архітектури, містобудування та регулювання земельних відносин.

25 жовтня 2013 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звернулися до Бердянської міської ради із заявами про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для реконструкції туристичного готелю під житлові будинки, розташовані у АДРЕСА_2 , площею 3,45 соток, та по АДРЕСА_3 , площею 7,49 сотки, які раніше, до їх розмежування, складали єдину земельну ділянку та перебували в оренді у ОСОБА_10 .

За результатами розглянутих заяв на засіданні постійної комісії з питань архітектури, містобудування та регулювання земельних відносин, проведеному 04 грудня 2013 року за участю ОСОБА_8 , прийнято рішення про витребування додаткових документів щодо набуття права власності на земельні ділянки у замовників ОСОБА_10 та ОСОБА_11

28 січня 2014 року о 17-40 год., ОСОБА_10 , за пропозицією ОСОБА_8 , зустрівся з останнім біля кафе «Сова», розташованого по вул.Шмідта у м.Бердянськ, де останній, знаходячись в автомобілі ОСОБА_10 , під час бесіди, використовуючи свої службові повноваження представника місцевого самоврядування, як члена постійної комісії з питань архітектури, містобудування та регулювання земельних відносин Бердянської міської ради, та одночасно депутата цієї ради, висунув вимогу ОСОБА_10 передати йому в якості неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 1100 доларів США за позитивне вирішення питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під об`єктами нерухомого майна, які розташовані у АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 , загальною площею 11,04 соток, з розрахунку 100 доларів за 1 сотку.

Під час бесіди ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_10 , що він, користуючись своїм службовим становищем, а також сформованим у зв`язку з цим його авторитетом серед депутатів міської ради, у т.ч. тих, які є членами постійної комісії з питань архітектури, містобудування та регулювання земельних відносин, має можливість переконати їх прийняти позитивне рішення про відведення вищезазначених земельних ділянок.

При цьому ОСОБА_8 зауважив, що у випадку відмови ОСОБА_10 передати йому неправомірну вигоду, питання про відведення земельних ділянок не буде вирішено позитивно.

ОСОБА_10 , розуміючи, що іншим чином реалізувати своє та ОСОБА_11 право на користування земельними ділянками, окрім як передати неправомірну вигоду, не зможе, погодився на вимогу ОСОБА_8 .

Після одержання від ОСОБА_10 згоди на передачу неправомірної вигоди у розмірі 1100 доларів США, ОСОБА_8 , користуючись своїм службовим становищем, а також сформованим у зв`язку з цим авторитетом серед членів постійної комісії з питань архітектури, містобудування та регулювання земельних відносин, переконав членів комісії при її засіданні 17 березня 2014 року прийняти рішення про рекомендування погодити надання дозволу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, про що підготовлено відповідний проект рішення сесії міської ради.

18 березня 2014 року о 10-30 год., ОСОБА_8 знаходячись в автомобілі ОСОБА_10 «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , припаркованого біля будівлі виконкому Бердянської міської ради, розташованої по вул.Дюміна у м.Бердянськ, продовжуючи свій злочинний намір на одержання неправомірної вигоди, одержав від останнього частину грошових коштів у розмірі 5400 грн.

У подальшому, користуючись своїм службовим становищем, а також сформованим у зв`язку з цим авторитетом серед депутатів Бердянської міської ради, переконав депутатів міської ради прийняти рішення про задоволення заяв ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Як наслідок, 17 квітня 2014 року рішенням сесії шостого скликання Бердянської міської ради Запорізької області надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під об`єктами нерухомого майна за заявами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , загальною площею 11,04 соток.

18 квітня 2014 року о 10-30 год., ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір на одержання другої частини неправомірної вигоди у розмірі 5400 грн., знаходячись в автомобілі ОСОБА_10 «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , припаркованого біля приміщення їдальні «Чілі» по вул.Дюміна, 49-а у м.Бердянськ, одержав від ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 4800 грн., при цьому, не усвідомлюючи, що решта грошових коштів у розмірі 600 грн., за необачністю ОСОБА_10 , залишилася у сумці останнього.

Таким чином, дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.368 КК України.

05 лютого 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

19 квітня 2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

В той же день слідчий звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначив, що відомості про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а враховуючи те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, та усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і наступного покарання, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, заховати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на потерпілих і свідків.

Задовольняючи частково вказане клопотання, слідчий суддя у своїй ухвалі зазначив про наявність в матеріалах провадження достатніх доказів, які вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків перелічених у клопотанні, проте достатнім розміром застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України є 615 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави в більшому розмірі буде непосильним для підозрюваного, а в меншому не забезпечить належного виконання покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить вищевказану ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат. Свої вимоги обґрунтовує відсутністю в матеріалах провадження достатніх доказів, які б вказували на обґрунтовану підозру ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині, та на неможливість застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів. Крім того зазначає про те, що слідчим суддею не досліджено та не перевірено належними доказами матеріальне становище підозрюваного, не враховані в достатній мірі дані про його особу, у зв`язку з чим визначено безпідставний та непомірний розмір застави.

Заслухавши доповідь судді; захисника-адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідає вказаним вимогам закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, захисника, слідчого, та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному, вік та стан його здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують, оскільки ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, заховати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на потерпілого і свідків.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На думку колегії суддів, обґрунтовано, та з урахуванням ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні. Так, суддею оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує, вік і стан його здоров`я, майновий стан, та розмір завданої шкоди.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_7 , не спростовують правильність висновків слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 615 мінімальних заробітних плат..

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ч.5 ст.182, ст.ст.183, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 квітня 2014 року, якою частково задоволено клопотання слідчого, та щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у вигляді 615 розмірів мінімальної заробітної плати - в сумі 749 070 грн, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2