Справа № 1-108/ 08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

29 травня 2008 року. Володимир-Волинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді
Сарапіна Г.С.

за участю секретаря Процюк Н.Р.,

прокурора Кухарука В.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
міського суду в м.
Володимирі-Волинському кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Ласків
Володимир-Волинського району Волинської області, українця, громадянина
України, освіта базова вища, одруженого,
на утриманні має двоє малолітніх дітей та дружину, жителя АДРЕСА_1, працює водієм у підприємця ОСОБА_3, який
проживає в АДРЕСА_2, несудимого, -

у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_2 02 березня 2008 року близько 02 години ночі
неподалік магазину “ВІК”, розташованого
по вул. Поліської Січі в м. Володимирі-Волинському, на грунті неприязних
відносин умисно наніс потерпілому ОСОБА_1 один удар рукою в обличчя, внаслідок
чого умисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому виличної дуги з
лівого боку, що за висновком судово-медичного експерта відносяться до категорії
тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров'я.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 у пред'явленому обвинуваченні за ст. 122 ч.1 КК України визнав себе винуватим повністю та пояснив, що
02 березня 2008 року після опівночі він разом з братом ОСОБА_4 та їх обома
дружинами вирішили відпочити в диско-клубі “Метелик”, що розташований по вул.
Князя Василька в м.
Володимирі-Волинському, і рухаючись на автомобілі брата по вул. Устилузькій,
під'їхав до вул. Князя Василька, однак заїхати на цю вулицю не зміг, оскільки
проїзну частину дороги йому перегородив автомобіль під керуванням
потерпілого
ОСОБА_1, у зв'язку з чим між ним та потерпілим виникла суперечка.

Після відпочинку в диско-клубі
відвіз жінок по домівках, а сам з братом поїхав до магазину “ВІК”,
розташованого по вул. Поліської Січі, де побачив на стоянці автомобіль
потерпілого. Коли брат пішов у магазин
за покупками, потерпілий, побачивши його, знову намагався спровокувати
конфлікт, виражався на його адресу нецензурними словами, а потім штовхнув його,
а тому не стримавшись, він наніс потерпілому один удар рукою в обличчя, від
якого той присів, але не впав. Після цього він і брат поїхали додому, а
потерпілий повіз пасажирів.

У вчиненому злочині щиро
кається.

Цивільні позови
Волинської обласної клінічної лікарні на суму 1146, 50 грн.

та Володимир-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в
особі Володимир-Волинської ЦРЛ на суму 479, 16 грн. визнає повністю.

Цивільний позов
потерпілого ОСОБА_1 визнає лише
частково в частині
відшкодування майнової шкоди на суму 471, 90 грн.

Позов потерпілого в
частині відшкодування витрат на поїздки в м. Луцьк на суму 200 грн. не визнає
через відсутність підтверджуючих документів. А щодо відшкодування моральної
шкоди на суму 10 000 грн. - позов не визнає повністю, оскільки вважає, що
потерпілому він не заподіював такої шкоди взагалі, а навпаки потерпілий йому заподіяв моральну шкоду.
Також не згідний сплачувати потерпілому витрати
на правову допомогу в сумі 500 грн.

Крім пояснень підсудного,
його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, підтверджується матеріалами справи, зокрема
висновком судово-медичного експертаОСОБА_5 від 17.04.2008р. № 160, які підсудним, як на досудовому слідстві, так
і в судовому засіданні, не оспорювались, у зв'язку з чим відповідно до ст. 299 ч.3 КПК
України дослідження доказів у справі не
проводилось, за винятком щодо обґрунтування та розміру цивільного позову
потерпілого.

Дії підсудного ОСОБА_2 правильно
кваліфіковано органами досудового слідства за ст. 122 ч.1 КК України, оскільки
він заподіяв потерпілому
ОСОБА_1 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя та не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України,
але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я потерпілого.

Призначаючи підсудному
покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що злочин є
середньої тяжкості, особу підсудного, його щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, на утриманні має двоє малолітніх дітей та дружину, яка не
працює у зв'язку з доглядом дитини, що є обставинами, які пом'якшують його
покарання, та з врахуванням цих обставин, та відсутності обставин, що обтяжують
покарання підсудного, суд доходить
висновку про можливість виправлення підсудного шляхом призначення йому
покарання у виді виправних робіт.

Суд вважає, що цивільні позови, заявлені
Волинською обласною клінічною лікарнею до підсудного як цивільного відповідача
на суму затрачених на стаціонарне лікування потерпілого коштів у розмірі 1146,
50 грн. та Володимир-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в
особі Володимир-Волинської центральної районної лікарні до підсудного як
цивільного відповідача на суму затрачених на стаціонарне лікування потерпілого
коштів у розмірі 479, 16 грн. відповідно до ст. 93-1 КПК
України підлягають до повного задоволення, оскільки вони підтверджені відповідними
розрахунками та визнаються повністю підсудним.

Що ж стосується
цивільного позову потерпілого в частині щодо відшкодування йому підсудним
майнової шкоди на суму 471, 90 грн. для покриття коштів, затрачених на
придбання ліків і проведення рентгенівського та комп'ютерного дослідження, то в
цій частині цивільний позов потерпілого є обґрунтований, підтверджений
відповідними письмовими доказами, визнається підсудним, а тому підлягає в цій
частині до повного задоволення.

Водночас цивільний позов
потерпілого в частині відшкодування йому витрат на поїздки в м. Луцьк,
пов'язаних, як він пояснив, з проходженням ним курсу лікування, то в цій частині вимоги
потерпілого взагалі жодними належними доказами не
підтверджені, а тому, враховуючи, що підсудний заперечує проти задоволення
позову в цій частині, суд не знаходить
підстав для його задоволення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.
23 ЦК України моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

З пояснень потерпілого
вбачається, що злочинними діями підсудного йому заподіяно значну моральну
шкоду, яка полягає в тому, що він на тривалий час втратив здоров'я, переніс
значний фізичний біль, як під час заподіяння травми, так і під час проведення
операції, після якої на обличчі залишився рубець, що його постійно морально
пригнічує. Його також постійно турбує думка про те, що в майбутньому можуть
настати негативні наслідки для його
здоров'я. Тому моральну шкоду, завдану йому підсудним, оцінює в 10 000 грн.

Зазначені пояснення
потерпілого підтверджуються такими доказами: висновком судово-медичного
експерта від 17.04.2008р. № 160 про
характер та тяжкість отриманих потерпілим тілесних ушкоджень та довідками
Волинської обласної клінічної лікарні і Володимир-Волинської центральної
районної лікарні про перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні з
приводу заподіяних підсудним тілесних ушкоджень відповідно від 11.04.2008р. №
706/ 1-10 та 29.04.2008р. № 434.

Враховуючи характер взаємовідносин сторін,
що в певній мірі вчинені злочинні дії підсудного були спровоковані самим
потерпілим, а тому відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України суд з врахуванням вимог
розумності та справедливості доходить висновку про можливість часткового
задоволення позову потерпілого про відшкодування моральної шкоди на суму 3 000
грн.

Суд не знаходить підстав
для задоволення позову потерпілого в частині відшкодування йому витрат за
надання адвокатом правової допомоги на досудовому слідстві та при попередньому розгляді справи судом у розмірі
500 грн., оскільки КПК України не передбачає покладення на підсудного витрат,
пов'язаних з наданням правової допомоги потерпілому.

Керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України, суд

п р
и с у
д и в:

ОСОБА_2 визнати
винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 122
ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт за місцем
роботи на строк 2 ( два ) роки, з відрахуванням у дохід держави 10 відсотків його
заробітку.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_2 залишити попередню - підписку про невиїзд до набрання
вироком законної сили.

Стягнути із засудженого
ОСОБА_2 в користь Волинської обласної клінічної лікарні 1146 ( одну тисячу сто
сорок шість ) гривень 50 коп. та в користь
Володимир-Волинської центральної районної лікарні - 479 ( чотириста сімдесят
дев'ять ) гривень 16 коп.

Стягнути із засудженого
ОСОБА_2 в користь потерпілого ОСОБА_1 у
відшкодування майнової шкоди - 471 грн. 90 коп. та моральної шкоди - 3 000 грн., а всього - 3471 ( три тисячі чотириста сімдесят одну ) гривню 90
коп.

У решті позову
потерпілого ОСОБА_1 - відмовити.

На вирок може бути подана
апеляція до апеляційного суду Волинської області на протязі п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: