Справа № 185/2411/15-к
Провадження № 1-кп/185/214/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2015 року . м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 11.01.2015 року за № 0000081 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, слюсаря ЦОФ «Павлоградська» ДТЄК Павлоградвугілля, проживаючого в кв. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 11.01.2015 року приблизно о 18.30 год. знаходився в районі 8-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої разом зі своїми знайомими ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_4 наніс один удар кулаком руки в область грудної клітини ОСОБА_9 .

В цей час у ОСОБА_5 на ґрунті неприязного відношення до ОСОБА_4 , яке раптово виникло в результаті поведінки останнього, виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до металевого смітника, звідки взяв порожню склянку з-під пива та з метою використання її як знаряддя злочину, розбив об металевий смітник.

Після чого, тримаючи в правій руці частину горлечка розбитої скляної пляшки ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 , який стояв в районі 8-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 та умисно наніс останньому один удар гострою частиною горлечка розбитої скляної пляшки в область шиї справа, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 61 від 16.02.2015 року тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани правої бокової поверхні шиї з пошкодженням зовнішньої яремної вени, біля вушної слинної залози, ускладненої зовнішньою кровотечею з гострою крововтратою та геморагічним шоком тяжкого ступеню, що підтверджено об`єктивною клінічною симптоматикою, відображеною в медичній документації.

Окрім цього у потерпілого ОСОБА_4 мала місце невелика різана рана в скроневій області справа.

Колото-різане поранення з пошкодженням яремної вени біля вушної залози, зовнішньою кровотечею з гострою крововтратою, ускладнене шоком тяжкого ступеню, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до ступеню тяжких тілесних ушкоджень.

Рана в скроневій області справа по своєму характеру відноситься до ступеню легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у вчиненні інкримінованого злочину, заявив про щире каяття та дав показання про те, що 11.01.2015 року приблизно о 18.30 год. він знаходився в районі 8-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої разом зі своїми другом ОСОБА_10 та мало знайомими ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Під час розпивання спиртних напоїв між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виникла словесна сварка, під час якої ОСОБА_4 з силою, умисно наніс один удар кулаком в область грудної клітини ОСОБА_9 .

Останній зігнувся від болю та присів.

Особи, що перебували у компанії з ним, в той же час стали робити зауваження потерпілому ОСОБА_4 та вимагати від нього вибачень та примирення з ОСОБА_9 .

Разом з тим, потерпілий ОСОБА_4 й надалі поводив себе зухвало та агресивно. Поведінка останнього була непередбачувана.

В цей же час, маючи невдоволення поведінкою ОСОБА_4 та в зв`язку з цим неприязнь до останнього, він вирішив захистити ОСОБА_9 , в зв`язку з чим взяв в металевому смітнику порожню скляну пляшку, та використовуючи її як знаряддя злочину, розбив об металевий смітник, після чого тримаючи в правій руці частину горлечка розбитої скляної пляшки підійшов до ОСОБА_4 , який стояв в районі 8-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 та умисно наніс останньому один удар гострою частиною горлечка розбитої скляної пляшки в область шиї справа.

Додав, що повністю згоден з висновками висновку судово-медичної експертизи № 61 від 16.02.2015 року, якими встановлено спричинення ним потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в області шиї, в тому числі і тяжких, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Зауважив, що після спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень його в тому ж місця побили друзі потерпілого із спричиненням йому тілесних ушкоджень, що зафіксовано експертним висновком під час досудового розслідування, а потерпілого забрала швидка допомога.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 дав показання аналогічні тим, які надав суду обвинувачений ОСОБА_5 .

При цьому потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що саме він був ініціатором конфлікту, під час якого завдав удару та спричинив фізичного болю ОСОБА_9 після чого обвинувачений ОСОБА_5 розбив порожню пляшку та гострим краєм пляшки наніс йому тілесні ушкодження в області шиї.

Додав, що на цей час він прийняв вибачення обвинуваченого, простив його, не має до нього будь яких претензій, та вимагає не позбавляти волі останнього. Підтвердив, що родина обвинуваченого в повному обсязі відшкодувала спричинену йому шкоду.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням допустити під час розгляду справи застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх а також допитувати осіб, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, аналогічні думку потерпілого та захисника обвинуваченого, роз`яснивши сторонам кримінального провадження правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що інкримінується обвинуваченому та показаннями потерпілого ОСОБА_4 суд робить висновок про те, що показання обвинуваченого та потерпілого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування під час судового розгляду справи положень ч.3 ст.349 КПК України винність обвинувачено ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню за вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення, є особою, що раніше не була судимою, має позитивну характеристику з місця проживання та місця роботи.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує та у відповідності до ч.1 та ч.2 ст.66 КК України визнає, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілим, якому у повному обсязі родиною обвинуваченого відшкодована заподіяна шкода.

В якості обтяжуючої обставини суд враховує вчинення злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, беручи до уваги молодий вік обвинуваченого, наявність у нього постійного місця роботи та проживання, протиправну поведінку потерпілого, що передувала вчиненню злочину, а також той факт, що обвинувачений та потерпілий примирилися між собою та потерпілий наполягає на призначенні покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням волі, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість, в зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря-психіатра, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання скоєння ним інших кримінальних правопорушень може відбутися й без ізоляції останнього від суспільства, а тому, обвинувачений ОСОБА_5 має бути засудженим за ч.1 ст.121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції даної статті, із застосуванням до призначеного покарання положень ст.ст.75,76 КК України з призначенням умовного терміну та покладенням певних обов`язків, яке йому й належить відбувати.

Доля речових доказів має бути вирішена за правилами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном три роки, зобов`язавши ОСОБА_5 , відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 цілодобово, за винятком часу, пов`язаного з роботою, залишати житло: кв. АДРЕСА_1 , звільнивши ОСОБА_5 з під варти негайно, в залі суду.

Речові докази: фрагмент пляшки з під пива «Чернігівське», змиви речовини бурого кольору, що знаходяться на зберіганні в камері схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровські області знищити, одяг ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передати останнім, відповідно, за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_11 .