ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/2361/14-к
Провадження № 1-кп/210/33/15

"15" травня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000547 від 03 березня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, працює двірником КПНЗ Юний авіатор, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження, які беруть участь в судовому розгляді: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 28.02.2014 року приблизно о 19.30 годин, знаходячись біля будинку № 41, по вул. Косіора в Дзержинському районі міста Кривого Рогу, зустрів раніше незнайомого йому гр. ОСОБА_6 , після чого умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 539 від 21.03.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, після чого відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_6 з задньої кишені брюк грошові кошти в сумі 200 гривень, після чого з місця пригоди з викраденим зник, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив про обставини справи як описано вище. Показав, що в день подій він йшов до товариша на імя ОСОБА_7 , з ним був потерпілий ОСОБА_8 , і обличчя потерпілого йому здалося знайомим. Він спитав у потерпілого, чи не він ображав його знайому по імені Свєта, а ОСОБА_8 все заперечував. Потім вони зустріли дівчину ОСОБА_9 , він спитав у Свєти, чи ображав її ОСОБА_8 , на що та відповіла Так. Тоді він вдарив потерпілого один раз долонею по обличчю, від чого той впав, у потерпілого були в кишені гроші, приблизно 200 грн., які він забрав. У подальшому він компенсував потерпілому завдану шкоду, надавав гроші на лікування. Прохав суворо не карати.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений, звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази провини, в тому числі допитувати свідків, немає ніякої потреби.

З урахуванням думки обвинуваченого, позиції прокурора щодо застосування вимог ч.3 ст.349 КПК України, та враховуючи згоду потерпілого на застосування ч. 3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують усі учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо: часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та потерпілому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 судові пояснив, що в день подій він йшов у напрямку ринку Соцмісто. По дорозі він зустрів свого сусіда ОСОБА_7 разом з обвинуваченим. Він винен був ОСОБА_7 невелику суму грошей, яку віддав. Обвинувачений спитав у нього, чи не ображав він якусь дівчину по імені Свєта, нащо він відповів відмовою. В цей час повз них проходила якась жінка, у якої ОСОБА_10 запитав: Чи це він?, а вона відповіла, що так!, після чого обвинувачений його вдарив один раз в обличчя, в результаті чого він впав на землю. В той час коли він піднімався із землі, ОСОБА_10 витягнув в нього грошові кошти. Всього у нього було десь 300грн. Обвинувачений віддав 100грн., а 200 грн. забрав собі. У подальшому обвинувачений сплачував йому кошти на лікування. Претензій до нього не має. Покарання просив призначити на розсуд суду.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого та потерпілого, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжких, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем роботи негативно, не перебуває на обліках у лікаря психіатра, однак перебуває під наглядом у лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів в результаті вживання опіоїдів, синдром залежності, має постійне місце проживання та реєстрацію, вину визнає повністю, щиро кається, відшкодував завдану шкоду.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки обвинувачений 01 квітня 2015 року був засуджений Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України до 2-х років позбавлення з іспитовим строком на два роки.

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Однак, суд дійшов висновку, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого, визнання ним вини у повному обсязі, щире розкаяння у вчинені злочину, відшкодування завданої шкоди, дає підстави для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням. За таких обставин, на думку суду, виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Суд, керуючись ст.ст. 65, 50 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Речові докази, витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України від 01 квітня 2015 року поглинути покаранням за даним вироком та визначити остаточне покарання ОСОБА_11 у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком тривалістю в 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 п.п. 2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі м. Кривого Рогу на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0000547 від 03.03.2014 року залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/2361/14-к, провадження № 1-КП/210/33/15.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1