Доманівський районний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2010 року. Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Якименко Л.М.,

при секретарі Куш О.П.,

за участі ст.пом.прокурора ОСОБА_1,

підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_3,

потерпілого н/л ОСОБА_4,

його законного представника ОСОБА_5,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, 30 липня 1991року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, не судимого, студента 1У курсу Первомайського політехнічного коледжу, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

та

ОСОБА_3, 03 квітня 1990року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, не судимого, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5,

У скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ :

12.03.2010року близько 23-30год. біля бару «Вікторія» по вул.Островського, 47а в с.Прибужжя, Доманівського району Миколаївської області підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, у ході сварки, виниклої між ОСОБА_2 і неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4, нанесли кілька ударів руками в область обличчя останнього, завдавши йому тілесні ушкодження у вигляді: черепно- мозкової травми, що проявилася у вигляді струсу головного мозку, саден м»яких тканин голови, які згідно висновку експерта №274-М від 07.05.2010р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров*я.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повністю визнали себе винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, підтвердили обставини, викладені в обвинувальному висновку, щиро покаялися у скоєному, добровільно і в повному обсязі відшкодували завдану шкоду та примирилися з потерпілим.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо обмеження дослідження доказів допитом підсудних, потерпілого і його законного представника, дослідженням висновку експерта та оголошенням даних, які характеризують особи обох підсудних, суд визнав доцільним обмежити дослідження доказів тих фактичних обставши справи, які ніким не оспорюються, розяснивши та впевнившись, що учасникам судового процесу зрозумілі наслідки, передбачені ст.299 ч.З КПК України.

Неповнолітній потерпілий і його законний представник в судовому засіданні підтвердили повне і добровільне відшкодування підсудними спричиненої шкоди, просили суд не карати підсудних, пояснивши, що вони вибачилися і між собою помирилися.

Оцінюючи досліджене в судовому засіданні, суд приходить до висновку , що дії обох підсудних правильно кваліфіковані за ст.125 ч.2 КК України.

Заслухавши клопотання підсудних щодо звільнення їх від кримінальної відповідальності, думку потерпілого та його законного представника, а також висновок прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_2, посилаючись, що він на досудовому слідстві давав правдиві показання, чим сприяв досудовому слідству, та був проти задоволення клопотання ОСОБА_3, мотивуючи тим, що в період досудового слідства ОСОБА_3 відмовився давати свідчення стосовно себе, суд вважає, що клопотання обох підсудних підлягають задоволенню.

Так, підсудні ОСОБА_2Ю і ОСОБА_3 вперше вчинили злочин, який класифікується як злочин невеликої тяжкості, щиро покаялися у скоєному, повністю і в добровільному порядку відшкодували спричинену шкоду, примирилися з потерпілим. ОСОБА_2 активно сприяв розкриттю злочину, даючи правдиві показання на досудовому слідстві; ОСОБА_3 же реалізував своє конституційне право, передбачене ст.63 Конституції України, не свідчити стосовно себе, тому використання ним зазначеного права не може розцінюватися судом, як не сприяння досудовому слідству, що могло бути у разі давання неправдивих показань в період досудового слідства і таке інше, крім того, обоє підсудних мають молодий вік, навчаються у вищих навчальних закладах, винятково позитивно характеризуються за місцем проживання, а ОСОБА_2 і навчання, тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання та звільнення їх від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.45 КК України, ст.ст.7-2, 248, 282 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.125 ч.2 КК України, - звільнити на підставі ст.45 КК України, а кримінальну справу провадженням закрити.

Міру запобіжного заходу, підписку про невиїзд, обраного стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - скасувати.

На постанову, протягом семи діб з дня її винесення, може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд.