Дата документу Справа № 234/1396/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/972/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №234/1396/15-к
Категорія: ст.289 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Артемівським слідчим ізолятором УДПтСУ в Донецькій області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002702, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час тримається в Артемівському слідчому ізоляторі Донецької області,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 05.03.2015 року /а.п. 105-106/ з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_7 /а.п. 111-112/, в якій просить пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши ст. 75 КК України, або скоротити йому строк відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію», посилаючись на те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, потерпіла ОСОБА_8 не має до нього будь-яких претензій матеріального та морального характеру та просила призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, має хвору матір, яка не працює та потребує догляду за нею та матеріальної підтримки з його боку.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст. 289 ч. 2 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Обвинувачений тримається під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі в Донецькій області на підставі вироку Краматорського міського суду Донецької області від 05.03.2015 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2015 року, якою строк тримання ОСОБА_7 під вартою продовжений до 22.06.2015 року включно, але не більш ніж до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 16.12.2014 року.

Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

У вироку суду зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий:

- 02.12.2011 року Краматорським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 02.09.2014 року.

Як зазначено у вироку суду, 10.12.2014 року, приблизно о 21.00 годин, ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання, де також знаходилась особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, де вони проводили дозвілля. У ході проведення дозвілля у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Після цього, ОСОБА_7 запропонував особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, здійснити незаконне заволодіння транспортним засобом, на що вона погодилась, та, таким чином, вони вступили в попередню змову групою осіб та розподілили ролі кожного.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прослідували у двір буд. АДРЕСА_2 , де знаходився автомобіль "ВАЗ 21051 ЗНГ" в кузові червоного кольору, 1982 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

Діючи згідно із заздалегідь розробленим планом, 11.12.2014 року, приблизно о 02 годині 10 хвилин, знаходячись у дворі буд. 10 по бульвару Краматорському м. Краматорська, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спостерігала за навколишньою обстановкою, щоб повідомити ОСОБА_7 про можливість бути застигнутим, а ОСОБА_7 , в свою чергу, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, відчинив ліві передні двері вказаного автомобіля та проник в середину, після чого, розібрав замок запалювання, та за допомогою викрутки завів двигун автомобіля, привівши, таким чином, транспортний засіб у рух. Після чого, на вищевказаному автомобілі ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникли.

У результаті своїх протиправних умисних дій, ОСОБА_7 з метою використання в особистих цілях, умисно, незаконно повторно за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заволодів транспортним засобом - автомобілем "ВАЗ 21051 ЗНГ" в кузові червоного кольору, 1982 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 16 064 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримує апеляційну скаргу і просить пом`якшити призначене йому покарання, прокурора з запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Згідно з вироком, обвинуваченого визнано винним у незаконному заволодінні транспортним засобом, скоєному повторно, за попередньою змовою групою осіб, при обставинах, послідовно викладених у вироку.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчинених ним діяннях, відповідають фактичним обставинам по провадженню та не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Дії обвинуваченого суд правильно кваліфікував за ч. 2 ст. 289 КК України, що також не оскаржується в апеляційній скарзі.

Оскільки зазначені вище обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються, то, відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, вони не підлягають перегляду під час апеляційного розгляду.

При призначенні покарання відповідно зі ст. ст. 65-67 КК України, суд в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно з нормами ст. 12 КК України є тяжким; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що за місцем мешкання він характеризується посередньо, новий злочин вчинив через три місяці після звільнення з місць позбавлення волі, а також обставини, що впливають на покарання, у тому числі, визнання вини і щире каяття, тобто ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.

За вчинений злочин суд призначив обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч .2 ст. 289 КК України, без застосування конфіскації майна.

Однак, вимоги обвинуваченого про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, тобто на підставі ст. 69 КК України, а також з застосуванням ст. 75 КК України, нічим не обґрунтовані.

Ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, були враховані судом при призначенні покарання, наявність зі слів обвинуваченого у нього хворої матері та відсутність претензій з боку потерпілої, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Матеріали провадження та дані про особу обвинуваченого не дають підстав для висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, тобто для застосування ст. 75 КК України.

Згідно з нормами Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до набрання ним чинності включно (ст. 5).

Злочин обвинуваченим був вчинений у грудні 2014 року, тобто після набрання чинності останнім за часом законом про амністію.

Виходячи з викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, а апеляційну скаргу вважає необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 05.03.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4