П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н ИСправа № 335/3374/13-к 4/335/14/2013

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Бойка О.Ю. при секретарі Родіоновій О.С., за участю скаржника ОСОБА_1, прокурора Сиващенка О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 на постанову про порушення кримінальної справи від 24.04.2012 року відносно заявника за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, -

встановив:
07.05.2012 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову про порушення кримінальної справи від 24.04.2012 року відносно заявника за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2012 року скарга була задоволена, постанова про порушення кримінальної справи скасована.

Постанова суду переглянута в апеляційному порядку, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30.05.2012 року постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2012 року була скасована, справа направлена на новий судовий розгляд.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2012 року, залишеною в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06.08.2012 року, скарга була задоволена, постанова про порушення кримінальної справи скасована.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.03.2013 року касаційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій задоволено - рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасовано, матеріали провадження за скаргою направлено на новий судовий розгляд.

В порядку автоматичного розподілу справ матеріали провадження передані на розгляд судді Бойка О.Ю.

Скарга мотивована тим, що на момент прийняття рішення про порушення кримінальної справи були відсутні дані, що вказують на наявність ознак злочину. Скаржник зазначає, що в рамках інкримінуємого діяння він, як заступник начальника Запорізької митниці надавав відповідь за запитом директора ДП «Інтранс Холдингс», проте відповідь носила роз'яснювальний, а не дозвільний характер.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу, дав пояснення по її суті.

Прокурор, скаргу не визнав, зазначив на законності та обґрунтованості постанови про порушення кримінальної справи, просив суд відмовити у задоволення скарги, оскільки на момент порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 364 КК України в органів досудового слідства були наявні законні приводи та достатні підстави для її порушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши скаргу, матеріали на підставі яких прийнято рішення про порушення кримінальної справи суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.15 ст.236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд повинен перевіряти наявність приводів та підстав для винесення постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи.

Відповідно до п.8 ППВСУ №6 від 04.06.2010 року «Про деякі питання, які виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя повинен перевірити: чи були в наявності на момент порушення кримінальної справи передбачені ч.1 ст.94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу достатньо даних, які вказували на наявність ознак злочину; законність джерел отримання цих даних; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи та чи був дотриманий встановлений порядок. (ст. 98 КПК України).

Згідно зі ст.98 КПК України при наявності приводів та підстав, зазначених у ст.94 КПК України, слідчий зобов'язаний винести постанову про порушення кримінальної справи, зазначивши приводи та підстави для порушення кримінальної справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа.

Підставою для порушення кримінальної справи в відповідності до ч.2 ст. 94 КПК України є достатні дані, за умови законності джерел їх отримання, які вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину.

В постанові про порушення кримінальної справи зазначено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді заступника начальника Запорізької митниці, будучи службовою особою правоохоронного органу, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, в інтересах третіх осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, в порушення вимог Митного кодексу України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів в Україні» №2134-111 від 07.12.2000 року, 04.02.2010 року підписав та надав суб'єкту господарювання відповідь, якою безпідставно зняв обмеження на відчуження вищевказаного транспортного засобу без сплати товариством у повному обсязі всіх податків та зборів, передбачених законодавством України на день ввезення автомобіля на митну територію України, чим здійснив підрив авторитету та престижу органів державної влади і завдав збитків державі у вигляді ненадходження платежів до бюджету в розмірі 234660,33 грн.

Як зазначено в постанові приводом до порушення кримінальної справи стало безпосереднє виявлення прокурором ознак злочину.

Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлений вичерпний перелік приводів для порушення кримінальної справи. До них в тому числі відноситься безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором чи судом ознак злочину.

З матеріалів кримінальної справи, наданих суду, вбачається, що 24.04.2012 року у книзі обліку заяв і повідомлень про злочин Прокуратури Запорізької області за №36 зареєстровано рапорт Заступника начальника відділу захисту конституційних прав і свобод громадян та інтересів держави про виявлення в ході перевірки додержання службовими особами Запорізької митниці вимог чинного законодавства у діях ОСОБА_1 ознак злочину. Таким чином, кримінальна справа порушена за наявності приводу, передбаченого п.5 ч.1 ст. 94 КПК України.

З матеріалів розслідування вбачається, що підставами для порушення кримінальної справи стали пояснення головного інспектора з питань протидії корупції Запорізької митниці - ОСОБА_2 від 16.03.2012 року (а.с.8-9); пояснення головного інспектора відділу організації митного контролю Запорізької митниці - ОСОБА_3 від 16.03.2012 року (а.с. 10-11); Начальника відділу адміністрування митних платежів Запорізької митниці - ОСОБА_4 від 11.04.2012 (а.с.12-14); начальника сектору контролю аналізу та апеляцій адміністрування митних платежів Запорізької митниці - ОСОБА_5 від 10.10.2011 року (а.с.15-16); начальника відділу митного оформлення №3 Запорізької митниці - ОСОБА_6 від 26.09.2011 (а.с.17-19); спеціаліста Запорізького ВРЕР-2 УДАІ ГУМВС України в області ОСОБА_7 від 27.09.2011 (а.с. 20-21); листи ДП «Інтранс Холдінгс» ТОВ «Інтранс Холдінгс» від 02.02.2010 року, від 01.07.2010 року на адресу Запорізької митниці (22-23; 25-26); відповіді на них від 04.02.2010 року та 15.07.2010 року (а.с. 24 зв.; а.с. 27); копії установчих документів ДП «Інтранс Холдінгс» ТОВ «Інтранс Холдінгс», договір про внесення до статутного фонду обладнання №19-12-06 від 19.12.2006, інформаційне повідомлення про внесення іноземної інвестиції, зареєстроване в управлінні зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності ЗОДА за № 1323-3-2-2 від 22.01.2007 (а.с.36), ВМД від 30.12.2006 року №112000005/6/013717, СМК від 22.12.2006 року №002650, проформа-інвойс від 19.12.2006 року №, технічний паспорт від 21.08.2007 (держ.номер. АР6363АХ), заява Товариства до Запорізького ВРЕР УДАІ УМВД України в Запорізькій області про постановку автомобіля на облік від 09.01.2007 року; заява товариства про зняття з обліку; заява від ОСОБА_8 до ВРЕР №2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області про реєстрацію ТЗ, придбаного на аукціоні від 05.02.2010 року (а.с.38); лист Державної митної служби України від 31.12.2009 року №11/3-10.15/12900 (а.с.30); узагальнююче податкове роз'яснення щодо порядку сплати ввізного мита при переданні у володіння та/або у користування, та/або у розпорядження автомобіля, попередньо ввезеного на митну територію України як іноземна інвестиція, затверджене наказом Держмитслужби від 10.03.2010 року №222 (а.с.32-33) та інше.

Згідно ч.2 ст.94 КПК України, справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Вивчивши, матеріали, на підставі яких прийнято постанову про порушення кримінальної справи, суд приходить до висновку, що ці матеріали не містять достатніх даних, які свідчили про наявність в діях заступника начальника Запорізької митниці ознак злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України - зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, у зв'язку з наступним.

Відповідно до п.32 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.2008 року №1388, зняття з обліку у зв'язку з відчуженням (купівля-продаж, міна, дарування) або вибраковуванням транспортних засобів, щодо яких не знято обмеження митних органів, здійснюється з їх дозволу.

Матеріали перевірки не містять даних, які б свідчили про те, що до Запорізької митниці звертали органи державної реєстрації транспортних засобів щодо зняття обмеження митного органу на вказаний у постанові транспортний засіб, з метою необхідності зняття його з обліку, а також даних про те, що Запорізька митниця направляла з цього приводу будь-які листи на адресу ВРЕР.

Відповідно до п.17 Порядку видачі, обліку і погашення векселів, виданих під час ввезення в Україну майна як внеску іноземного інвестора до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, а також за договорами ( контрактами) про спільну інвестиційну діяльність, та сплати ввізного мита у разі відчуження цього майна, затвердженого постановою КМУ від 07.08.1996 року 937, у разі встановлення факту відчуження майна раніше трирічного терміну при несплаченому ввізному миті державна податкова адміністрація (інспекція) зобов'язана повідомити про це відповідний митний орган.

Матеріали перевірки не містять даних, про те, що до Запорізької митниці від державної податкової адміністрації (інспекції) надходили повідомлення щодо відчуження транспортних засобів, про які йдеться мова у зверненні ДП «Інтранс Холдингс» ТОВ «Інтранс Холдингс».

Відповідно до ст.18 Закону України «Про режим іноземного інвестування» від 19.03.1996 року №93/96-ВР, майно, що ввозиться в Україну як внесок іноземного інвестора до статутного фонду підприємств з іноземними інвестиціями (крім товарів для реалізації або власного споживання), звільняються від обкладення митом. При цьому митні органи здійснюють пропуск такого майна на територію України на підставі виданого підприємством простого векселя на суму мита з відстроченням платежу не більш як на 30 календарних днів з дня оформлення ввізної вантажної митної декларації. Вексель погашається і ввізне мито не справляється, якщо у період, на який дається відстрочення платежу, зазначене майно зараховане на баланс підприємства і податковою інспекцією за місцем знаходження підприємства зроблена відмітка про це на примірнику векселя.

Абзац 5 вказаної норми Закону визначає - «якщо протягом трьох років з часу зарахування іноземної інвестиції на баланс підприємства з іноземними інвестиціями майно, що було ввезене в Україну як внесок іноземного інвестора до статутного капіталу зазначеного підприємства, відчужується, у тому числі у зв'язку з припиненням діяльності цього підприємства (крім вивезення іноземної інвестиції за кордон), підприємство з іноземними інвестиціями сплачує ввізне мито, яке обчислюється виходячи з митної вартості цього майна, перерахованої у валюту України за офіційним курсом валюти України, визначеним Національним банком України на день здійснення відчуження майна.

Положення Закону України від 19.03.1996 року №93/96-ВР «Про режим іноземного інвестування» є спеціальним по відношенню до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів в Україні» №2134-111 від 07.12.2000 року, так як перший регламентує особливості режиму іноземного інвестування, в тому числі щодо порядку обкладення ввізним митом здійсненої інвестиції, а другий направлений на стимулювання виробництва автомобілів в Україні.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що оскаржувана постанова від 24.04.2012 року винесена з порушенням ст.ст. 94, 98 КПК України, за відсутності достатніх підстав для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1, у зв'язку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанова першого заступника прокурора Запорізької області від 24.04.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.236-7, 236-8 КПК України (1960 року), -

постановив:

1. Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Постанову першого заступника прокурора Запорізької області від 24.04.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 364 КК України - скасувати.

3. Матеріали кримінальної справи №231213-пр, що стали підставою для порушення кримінальної справи, повернути органу досудового слідства.

4. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: О.Ю. Бойко