У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Шевченко Т.В., Лавренюка М.Ю.

за участю прокурора

Саленка І.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 25 вересня
2008 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Дніпропетровської області на вирок Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 12 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1

Зазначеним вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, раніше судимого,
востаннє - 10 квітня

2007 року за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення
волі, на підставі

ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з
випробуванням

та іспитовим строком на 2 роки з покладенням певних
обов'язків,

засуджено за ч.1 ст.263
КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно
призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

По справі вирішено цивільний позов та долю речового доказу.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

ОСОБА_1 засуджений за те, що 13 березня 2007 року за місцем свого
проживання у будинку АДРЕСА_1 незаконно виготовив самопал, який до 27 березня
2007 року зберігав за вищевказаною адресою, а також, зберігаючи при собі, носив
без відповідного дозволу.

У касаційному поданні заступник прокурора
Дніпропетровської області порушує питання про зміну вироку щодо ОСОБА_1 у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Просить виключити з
резолютивної частини вироку рішення суду про призначення покарання на підставі
ч.4 ст.70 КК України. Зазначає, що попередній вирок необхідно виконувати
самостійно.

Заслухавши доповідь судді Шевченко Т.В., пояснення
прокурора Саленка І.В., який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає
задоволенню з таких підстав.

Обґрунтованість засудження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 у
касаційному поданні не оспорюються.

Доводи прокурора у поданні про неправильне застосування судом ч. 4 ст. 70
КК України при призначенні покарання ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

Так, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня
2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального
покарання", якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від
відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій
справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить
відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного
складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок
виконується самостійно.

Як убачається з матеріалів справи, попереднім вироком від 10 квітня 2007
року ОСОБА_1 було засуджено до покарання у виді позбавлення волі та звільнено
на підставі ст.75 КК України від його відбування з випробуванням.

Однак, до постановлення цього вироку ОСОБА_1 вчинив інший злочин, за який
його засуджено вироком у даній справі, із призначенням покарання у виді
позбавлення волі, що належить відбувати реально.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.398 КПК України, вирок щодо ОСОБА_1
підлягає зміні з виключенням рішення про призначення засудженому покарання на
підставі ч.4 ст.70 КК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання заступника прокурора Дніпропетровської області
задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області
від 12 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити: виключити рішення суду про
призначення ОСОБА_1 покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.1 ст.263 КК України на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі.

Вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 10 квітня 2007 року щодо
ОСОБА_1 виконувати самостійно.

С у д д і :

Шевченко Т.В. Редька
А.І. Лавренюк М.Ю.