Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 1- 144/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2010 року м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючого- судді Закаблук О.В.

При секретарі Гембар В.В.

З участю прокурора Задерей Т.М.

Захисника: ОСОБА_1

Представника: ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши матеріали кримінальної справи № 1 144/2010 за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця м. Кагарлик, Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, призовник, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 10.09.2010 року близько 10 години перебуваючи в м.Кагарлик по вул.Тургенева, неподалік автодороги Кагарлик-Шубівка, побачивши, що у ОСОБА_5, з яким спільно проводили в землі пошуки брухту чорного металу, випав на землю мобільний телефон, з метою таємного викрадення чужого майна, дочекавшись, поки останній відвернеться і його не буде бачити, рукою підняв з землі мобільний телефон марки «Нокіа-бЗОЗі», вартістю 903 грн.20 коп, з сім-картою мобільного оператора «Лайф», вартістю 10 гривень та картою пам»яті на 2 Гб., вартістю 75 гривень, та таємно викрав його, після чого вимкнув звук в телефоні та сховав викрадене в бур»янах, а наступного дня, 11.09.2010 року вказаний телефон з сім-картою та картою-пам»яті забрав з місця схованки та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 988 грн.20 коп.

Дії неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як умисні злочинні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна, - крадіжка.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.185 КК України визнав повністю і пояснив, що 10 вересня 2010 року, в п»ятницю, так як в нього боліло горло, то з дозволу батьків до школи не пішов, та залишився вдома. Близько 8 год.30 хв. йому на його мобільний телефон зателефонував знайомий ОСОБА_5, з яким він підтримує дружні стосунки та запропонував піти спільно з ним пошукати металобрухт на території колишнього приміщення кузні, в даний час на даному місці ніякого приміщення кузні немає, на що він погодився. Батьків вдома не було, вони вже були на роботі.

Близько 9 години до нього додому велосипедом приїхав ОСОБА_5 та вони вдвох на двох велосипедах поїхали шукати в землі металобрухт. Вказане місце розташоване в м.Кагарлик по вул.Тургенева, поблизу автодорози Кагарлик-Шубівка, на відстані 20 метрів.

Раніше з ОСОБА_5 вони неодноразово шукали на вказаному місці металобрухт. З собою він взяв один мішок І лопату, так само один мішок і лопату були і в ОСОБА_5. Металобрухт копали для того, щоб Потім його здати на Пункт прийому металобрухту та мати свої гроші. В основному він додому приносив близько 20-25 гривень, які витрачав на продукти харчування.

Копаючи землю, їм попадалися, то частина іржавого кутника, пластина, цвяхи та інші дрібні частини чорного металобрухту, який вони складали в два мішки. Близько 10 години він сказав ОСОБА_5, що піде зірве яблук на яблуні розташованій неподалік, а ОСОБА_5 продовжував копати. Перебуваючи біля дерева, ОСОБА_5 попросив його кинути йому яблуко, що він і зробив.

Нарвавши яблук, підійшов до ОСОБА_5, який продовжував копати землю. Перед тим як йти по яблука хтось телефонував ОСОБА_5 і він розмовляв по мобільному телефону марки «Нокіа-6303І» в корпусі чорного кольору, раніше який він неодноразово тримав телефон в своїх руках, але умислу на викрадення цього телефону в нього не було.

Підійшовши до ОСОБА_5 побачив, що на землі лежить вказаний телефон, на відстані близько 5 метрів від нього, екраном вверх. Роман продовжував копати землю шукаючи металобрухт, побачивши телефон в нього виник умисел на його викрадення, а тому він повернувшись спиною до ОСОБА_5, так щоб той його не бачив, нагнувся, взяв в руки мобільний телефон та вимкнув в ньому звук, відкинув в ліву сторону в кущі, після цього підійшов до ОСОБА_5 та нічого останньому не кажучи продовжив з ним шукати металобрухт. Накопавши металобрухту близько по 30 кг. в кожному мішку, велосипедами повезли його до нього додому.

Перебуваючи вдома ОСОБА_5 сказав, що він загубив мобільний телефон, а тому вони вдвох поїхали його шукати на місце де до цього шукали металобрухт, при цьому ОСОБА_5 неодноразово телефонував з його телефону на його номер телефону, але так як телефон був ввімкнений, дзвінок йшов, але знайти його ОСОБА_5 не вдалося. Не знайшовши телефон поїхали до нього додому, після чого відвезли та здали металобрухт на ППЖТ та він повернувся додому. Того дня по телефон не пішов, так як думав, що там може бути Кулик. Наступного ранку, 11 вересня 2010 року, в суботу, близько 9 години пішов на місце, де вони напередодні шукали з ОСОБА_5 металобрухт та забрав в кущах мобільний телефон пішов додому.

По дорозі додому вийняв з нього сім-карту мобільного оператора «Лайф» та зламавши її викинув в кущі, місце точного непам»ятає. Карту-пам»яті на 2 Гб. яку вийняв з телефону залишив в себе вдома та сховав в своїй кімнаті, де сховав і викрадений мобільний телефон.

Про те, що він вчинив крадіжку нікому не розповідав, так само нічого не розповідав своїм батькам, сестрі та брату. З жовтня 2010 року, в неділю, взяв з дому мобільний телефон та поніс Його в центр міста Кагарлик в магазин «Фора», так як знав, що там продаються мобільні телефони. Піднявшись на другий поверх підійшов до торгового ларька, де продавалися мобільні телефони, показавши телефон продавцеві, запропонував його в нього придбати, пояснивши, що телефон належить йому, не викрадений і він його продає, так як йому не подобається вказана модель телефону. Продавець оглянувши телефон сказав, що за нього він дасть йому 550 гривень, на що він погодився. Після цього продавець оформив квитанцію де зазначив з його слів його прізвище, ім»я та по батькові і адресу проживання, де він також поставив і свій підпис. Отримавши гроші в магазині біля «Танку» придбав колонку за 160 гривень та адаптер (перехідник для флешки). Колонка в подальшому впала з столу на підлогу та розбилася, а тому він її викинув на смітник, а де дівся адаптер не знає. Решта грошей витратив на свої власні потреби, придбав продукти харчування, морозиво, соки та інше.

Гроші отримані від збуту телефону матері не показував та про них не розказував.

Ніяких боргових відносин між ним та ОСОБА_5 не було і немає.

Вину у вчиненому злочині визнаю повністю та щиро розкаюється.

Окрім повного визнання своєї вини в скоєному злочині, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, вина неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому злочину повністю доведена в судовому засіданні наступним.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_5, який пояснив, що 24 липня 2010 року в м.Кагарлик в магазині «Дейра-маркет», що знаходиться по вул..Свердлова, біля монументу «Танк», він придбав собі мобільний телефон марки «Нокіа-бЗОЗі» класік в металічному чорного кольору корпусі за 1240 гривень. ІМЕІ - 38812. Того ж дня придбав і вставив в вказаний телефон сім-карту мобільного оператора «Лайф», але її номер не пам»ятає та за 90 гривень карту пам»яті «Мікро СД на 2 Гб». З того часу користувався цим мобільним телефоном сам, він не ламався та на тверду поверхню не падав.

10 вересня 2010 року близько 8 год.30 хв. зателефонував своєму знайомому ОСОБА_4 та запропонував піти з ним пошукати в землі брухт чорного металу, щоб потім здати на пункт прийому металобрухту та мати за це гроші, на що він погодився. Раніше неодноразово вони спільно в двох ходили копати метал із рук, здавали на 25-30 гривень.

На велосипеді приїхав додому до ОСОБА_4, з собою взяв мішок та лопату.

ОСОБА_4 також сів на велосипед, взяв з собою мішок та лопату та вони вдвох велосипедами поїхали до території колишньої контори відділку імені Леніна, де була колись кузня, це місце розташоване поблизу автодороги Кагарлик-Шубівка та вулиці Тургенева.

З собою він взяв вказаний мобільний телефон. Коли копали металобрухт, то він відповів на телефоний дзвінок, хто вже телефонував непам»ятає та поклав телефон або в кишеню, або на куртку, яка знаходилася поруч з ним на землі, та продовжив копати. Близько 10 години ОСОБА_4 ходив по яблука, але коли нарвав яблук, то повернувшись вони вдвох продовжили копати брухт металу. ОСОБА_6 від нього не відлучався і постійно знаходився з ним. Сторонніх осіб до них не підходило і спільно з ними метал ніхто не шукав. ОСОБА_6 під час копання металу телефоном не користувався. Близько 15 години, назбиравши два мішки брухту, там попадалися і іржаві кутники, цвяхи, полоски та інші дрібні частини поїхали додому до куковського. Коли надівав куртку, то вважав, що телефон знаходиться в кишені. Про відсутність телефону повідомив ОСОБА_4, на що той відповів, що не знає, де може знаходитися його телефон. Тоді він з телефону останнього почав телефонувати на свій телефон, але виклик йшов і телефон ніхто не брав, після цього вони вдвох пішли на вказане місце, де ми копали металобрухт та почали шукати там телефон, але не знайшовши телефон розійшлися по домівках.

З даного приводу в міліцію не звертався., так як не знав, хто саме викрав його телефон.

8 жовтня 2010 року він знаходився в центрі міста Кагарлик та зайшов в магазин «Фора» на другий поверх, де знаходиться відділ з продажу мобільних телефонів. Підійшовши до вітрини побачив там свій мобільний телефон. Після цього звернувся в міліцію та написав заяву по факту зникнення його телефону.

В подальшому дізнався, що крадіжку його телефону вчинив ОСОБА_4 під час того як вони спільно збирали брухт чорного металу.

З ОСОБА_4 та його сім»єю у нього ніяких неприязних стосунків чи боргових відносин ніколи не було і немає.

Від цивільного позову відмовляється, претензій майнового чи морального характеру до підсудного не має.

- показаннями свідка ОСОБА_7, який пояснив, що він працює продавцем в магазині ПП ОСОБА_8, що знаходиться на другому поверсі торгівельному центрі «Вікторія», розташованому в м.Кагарлик Торгова ПлощаД Магазин здійснює продаж мобільних телефонів, що були в використанні, нових та аксесуарів до мобільних телефонів.

З жовтня 2010 року він знаходився на своєму робочому місці. Близько 12 години до нього підійшов молодий хлопець, який назвався ОСОБА_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4. Даний хлопець запропонував придбати в нього мобільний телефон марки «Нокіа-бЗОЗі». Після цього показав йому вказаний телефон, який був в справному стані, в металічному корпусі чорного кольору. На запитання, чому він хоче даний телефон продати, ОСОБА_4 пояснив, що дана модель телефону йому вже не подобається, і він хоче придбати іншу, також пояснив, що телефон належить йому та не викрадений. На запитання, чи є в нього паспорт та чи не будуть проблеми з батьками, він мені пояснив, що паспорт в даний час робиться в міліції, і проблем з батьками у мене не буде.

Він сказав, що йому може заплатити за цей телефон 550 гривень, на що той погодився. Потім він виписав закупочний акт, де зазначив всі дані особи, яка принесла телефон, та ОСОБА_4 поставив свій підпис. Телефон був без карти-пам»яті та сім-карти.

Відразу поставив даний телефон на вітрину для продажу.

Також вина підсудного ОСОБА_4 доведена в судовому засіданні наступними письмовими доказами.

- протоколом огляду місця події від 08.10.2010 року та фототаблицею до нього, яким оглянуто місце вчиненого злочину.

( а.с- 5-6, 7-8 )

- протоколом огляду місця події від 09.10.2010 року торгового павільйону на другому поверсі ТЦ «Вікторія», що в м.Кагарлик по вул.Торгова ПлощаД де зазначено місце виявлення та вилучення викраденого мобільного телефону «Нокіа».

( а.с-11-12 )

постановою про виїмку від 09.11.2010 року та протоколом виїмки від 09.11.2010 року, де шначено, що у неповнолітнього ОСОБА_4 вилучено карту-пам»яті на 2 Гб.

( а.с-28, 30 )

- протоколом огляду речових доказів від 21.10.2010 року, фототаблицею до нього та постановою про визнання речовими доказами від 21.10.2010 року мобільного телефону марки «Нокіа- 6ЗОЗі».

( а.с- 24, 25-26, 27 )

- протоколом огляду речових доказів від 09.11.2010 року та постановою про визнання речовими доказами від 09.11.2010 року карти-пам»яті на 2 Гб від мобільного телефону марки «Нокіа-6303І».

( а.с-31,32 )

- висновком товарознавчої експертизи № 599/е від 10.11.2010 року, що вартість викраденого мобільного телефону «Нокіа- 6ЗОЗі» становить 903 грн.20 коп.

( а.с- 56-57 )

- довідкою про вартість, згідно якої карта-пам»яті на 2 Гб до мобільного телефону «Нокіа-бЗОЗі» становить 75 гривень.

( а.с- 60 )

- по місцю навчання ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони.

Обставинами, що пом"якшують відповідальність ОСОБА_4 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину будучи неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що дії підсудного ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як умисні злочинні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна, - крадіжка.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження в справі на підставі передачі підсудного ОСОБА_4 на поруки педагогічному та учнівському колективам Кагарлицької ЗОШ 1 - № ст. № 2 ім. В.П. Дашенка.

Учасники процесу підтримали клопотання щодо передачі підсудного ОСОБА_4 на поруки педагогічному та учнівському колективам Кагарлицької ЗОШ 1 - № ст. № 2 ім. В.П. Дашенка.

Суд, вислухавши клопотання захисника підсудного, підсудного, учасників процесу, представників, представника державного обвинувачення, який підтримав клопотання, приходить до висновку щодо задоволення заявленого клопотання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

На думку суду є всі підстави для звільнення підсудного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності і передачі його на поруки педагогічному та учнівському колективам Кагарлицької ЗОШ 1 - № ст. № 2 ім. В.П. Дашенька та закриття провадження по справі.

Згідно ч. 3 ст. 10 КПК України за наявності підстав, зазначених в ст. 47 КК України, у справах, які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову про закриття справи.

Згідно ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочини невеликої або середньої ступеню тяжкості та щиро розкаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п»яти років.

Санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, відповідно підсудний ОСОБА_4 підпадає під положення ст. 10 КК України та ст. 47 КК України, так як підсудний злочин вчинив вперше середнього ступеню тяжкості, що не являє великою суспільної небезпеки, щиросердечно визнав свою вину у скоєнні злочину.

Підсудний ОСОБА_4 за місцем проживання та навчання характеризується з позитивної сторони.

Відповідно, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_4 може стати на шлях виправлення та перевиховання та за допомогою педагогічного колективу, який за нього ручається та який має реальні можливості вплинути на нього.

Відповідно, з урахуванням вищевикладеного провадження по даній справі слід закрити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 10 КПК України, ст. 12, 47 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по кримінальній справі № 1 144/10 щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця м. Кагарлик, Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, призовник, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - закрити.

Передати ОСОБА_4 на поруки педагогічному та учнівському колективам Кагарлицької ЗОШ 1 - № ст. № 2 ім. В.П. Дашенка, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 47 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов»язки:

-не ухилятися від заходів виховного характеру;

- не порушувати громадського порядку;

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді підписки про не виїзд з місця постійного проживання, - відмінити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 15 діб.

Суддя: