Дата документу 30.01.2015

Справа № 334/77/15-к
Провадження № 1-кп/334/84/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004786 від 10.12.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, освіта середня - технічна, громадянина України, розлученого, має одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

1) 15.11.2004р. Ленінським райсудом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4років позбавлення волі, з випробуванням на 1 рік;

2) 16.08.2006р., Ленінським райсудом м. Запоріжжя, за ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70,75,76,103,104 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від покарання з випробуванням 2 роки;

3) 15.02.2007р. Ленінським райсудом м. Запоріжжя, за ч.1 ст. 321,71 КК України до 4років 6міс. позбавлення волі, звільнений 09.09.2009р. з Дубенської ВК Рівненської області, на не відбутий строк 1рік 7 міс. 13 днів;

4) 04.02.2014р. Ленінським райсудом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України до 3років позбавлення волі, з випробуванням на 1 рік. Знятий з обліку 07.08.2014р. у зв`язку з ЗУ «Про амністію» ст.1 п. «В» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 09.12.2014р. о 14год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого помешкання, за адресою АДРЕСА_2 помітив в кімнаті мобільний телефон «Престижіо» ПАП 4300 Дуос», який належить ОСОБА_5 , який був підключений до зарядного пристрою.

Маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисних мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 таємно викрав зазначений мобільний телефон «Престижіо ПАП 4300 Дуос», вартістю 3000грн., після чого покинув місце скоєння злочину з метою реалізації викраденого майна, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 3000грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Зазначені дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що дійсно скоїв крадіжку телефону 09.12.2014р. у потерпілої ОСОБА_5 на суму 3000грн. На теперішній час телефон їй повернутий, претензій до нього потерпіла не має.

Потерпіла ОСОБА_5 надіслала суду заяву про неможливість участі в судовому засіданні, матеріальна шкода їй відшкодована, претензій до ОСОБА_4 не має.

На підставі ч.3 ст349 КК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення його до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше судимий, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, має постійне місце проживання, офіційно не працює, має на утримання неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується задовільно, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, вчинення злочину повторно.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, думку потерпілої, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі з випробуванням.

Керуючись ст. ст.368-371,373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на 2 роки.

Відповідно до п.2-4 ст.76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 без дозволу органу кримінально-виконавчої системи не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

Застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1