Справа №459/5127/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді кримінальне провадження № 0000051 про обвинувачення :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з освітою повною загальною середньою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 01.11.1999 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.1 ст.229-6 КК України(в редакції 1960 року) до 6 місяців позбавлення волі, з відтермінуванням виконання вироку на 1 рік, штраф 170 гривень; 29.09.2000 року тим же судом за ч.3 ст.140, ч.2 ст.206, ч.2 ст.140, ч.2 ст.141 КК України(в редакції 1960 року) до 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, проживаючого: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 187 ч.2, 296 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 , 09 листопада 2005 року близько 3 години 40 хвилин,. спільно з іншими, невстановленими слідством особами, навпроти будинку АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою між собою, безпричинно із хуліганських мотивів, ігноруючи в суспільстві правила поведінки та етикету пристали до потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які йшли їм на зустріч.

Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_8 спільно з іншою особою із хуліганських мотивів, виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, умисно став наносити удари руками та ногами по різних ділянках тіла ОСОБА_7 . З метою припинення хуліганських дій, потерпілий ОСОБА_6 намагався розборонити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 однак, підтримуючи хуліганські дії обвинуваченого ОСОБА_8 , невстановлена слідством особа, нанесла йому два удари від яких він впав на землю. В цей час, інша невстановлена слідством особа, утримувала ОСОБА_5 , не даючи йому змоги припинити протиправні дії, і лише коли ОСОБА_7 , ОСОБА_6 перестали їм протидіяти, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, припинили хуліганські дії.

Продовжуючи злочинні дії, невстановлена слідством особа, утримуючи за руку ОСОБА_5 , з метою заволодіння його майном, відвела його до будинку АДРЕСА_2 , куди для підтримання злочинних дій підійшли ОСОБА_8 спільно з іншою особою.

Діючи, за попередньою домовленістю між собою, маючи чисельну та фізичну перевагу, демонструючи свою зверхність, ОСОБА_8 спільно з іншими особами напали на ОСОБА_5 , наносячи удари в область голови та шиї. В результаті нанесених ударів ОСОБА_5 впав на землю. ОСОБА_8 діючи спільно з іншими особами долаючи опір ОСОБА_5 , продовжили наносити йому удари руками, ногами по різних ділянках тіла.

Використовуючи безпорадний стан ОСОБА_5 , ОСОБА_8 спільно з невстановленими слідством особами, обшукали кишені ОСОБА_5 , виявивши гаманець вартістю 10 гривень з п`ятьма ключами вартістю 5 гривень кожен, заволоділи ними, однак в подальшому не придавши їм цінності кинули на землю біля ОСОБА_5 .

Будучи настирливими у своїх злочинних діях ОСОБА_8 спільно з іншими особами, продовжували обшукувати кишені ОСОБА_5 , і виявили пластикову карточку на отримання заробітної плати «Приват Банку», на якій були кошти в сумі 23 гривень, та пластикову картку на отримання заробітної плати «Ощадного Банку» на якій була сума 1 гривня, заволоділи ними.

Здійснюючи свій злочинний задум, ОСОБА_8 спільно з невстановленими слідством особами, з метою зняття грошей з пластикових карток, та особистим збагаченням з особливою зухвалістю, вчиняючи насильницькі дії небезпечні для життя і здоров`я ОСОБА_5 , продовжили наносити удари по різних ділянках тіла, та вимагали назвати ПІН-код пластикових карток, для зняття коштів.

Довідавшись від потерпілого ОСОБА_5 ПІН-коди пластикових карток, невстановлена слідством особа, направилась знімати з пластикових карток гроші, а ОСОБА_8 спільно з іншою особою, з особливою жорстокістю продовжували умисно, наносити удари руками, ногами по різних ділянках тіла ОСОБА_5 .. Повернувшись невстановлена слідством особа повідомила, що потерпілий ОСОБА_5 вказав невірний ПІН-код, ОСОБА_8 спільно з іншою особою продовжили наносити удари в область голови, і лише після того, як вичерпались спроби введення в банкоматі невірного ПІН-коду, припинили свої злочинні дії.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 спільно з невстановленими слідством особами заподіяли потерпілому ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани в потиличній ділянці голови, синяка в ділянці лівої нижньої повіки, саден в ділянці обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, а також заволоділи пластиковою карткою на отримання заробітної плати «Приват Банку» із сумою 23 гривні, та пластиковою карткою на отримання заробітної плати «Ощадного Банку» із сумою 1 гривня.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні свою вину визнав частково. Пояснив, що 9.11.2005 р. він разом з ОСОБА_9 познайомились з дівчатами та проводжали їх ввечері додому, він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. По дорозі зайшли в магазин де ОСОБА_9 залишився, а він провів дівчину, коли повертався, позаду нього йшов ОСОБА_10 на те чи був він ще з кимось, не звернув уваги. Попереду йшли потерпілі, з ОСОБА_7 він був знайомий та вони почали виясняти відносини, почалась шарпанина, яка переросла в бійку в ході якої він наносив потерпілому удари рукою по голові. ОСОБА_6 їх розбороняв, ОСОБА_5 взагалі не підходив. В ході бійки ОСОБА_11 до них не підходив та він не бачив чи він когось бив. В подальшому, біля ощадкаси його затримали працівники ВДСО, в салоні автомобіля яких був ОСОБА_5 . Потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він не бив та не вимагав жодного пін коду до карточок. Чому при затриманні, ОСОБА_5 вказав на нього, та звідки в нього виникли тілесні ушкодження, пояснити не може. Додав, коли потерпілий вийшов з автомобіля міліції, між ними почалась шарпанина, потерпілий тримав його за куртку та казав, що він його побив.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 9.11.2005 р. по вул. Шептицького, йшов з роботи разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . По дорозі, зустрів обвинуваченого, який був сам та його покликав, між ними почалась розмова, яка тривала біля десяти хвилин та переросла в бійку, при цьому, ОСОБА_8 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 стояли на відстані близько шести метрів від них. Не звертав уваги чи в той час біля них ще хтось був та не бачив хто бив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Після бійки, вони з обвинуваченим ще деякий час спілкувались, після чого він відразу пішов додому. Куди ділись потерпілі, він не бачив. На наступний день, побачив на роботі ОСОБА_14 , а ОСОБА_15 не вийшов так як перебував в лікарні, через те, що його побили, хто міг його побити йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що йшов з роботи, в напрямку ощадкаси разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , пили пиво. Хтось гукнув ОСОБА_7 , він з ОСОБА_16 стояли в стороні та згодом побачили як між обвинуваченим та ОСОБА_17 почалась бійка, в ході якої він почав їх розбороняти. В подальшому, його хтось штовхнув, але хто саме, не бачив. При вказаних подіях, бачив лише одну особу, обвинуваченого, проте, за його спиною, стояло ще двоє невідомих йому осіб. Згодом, його знову хтось штовхнув та коли він піднявся, отримав удар, від якого впав на коліна та коли його знову намагались вдарити, піднявся та втік. Обвинувачений не міг його бити, так як він їх з ОСОБА_17 розбороняв. Хто пізніше побив ОСОБА_5 йому не відомо.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що разом із ОСОБА_18 та ОСОБА_17 вертались з роботи, в районі центральної ощадкаси до них підійшли невідомі особи, яких було двоє. ОСОБА_19 покликала невідома йому особа, з якою в них почалась словесна перепалка, яка переросла в бійку. ОСОБА_20 намагався розборонити, однак йому почав наносити удари, як пізніше вияснилось ОСОБА_21 .. Під час даного конфлікту інша особа тримала його за руку та казала, не вмішуватись. Згодом, невідомі йому особи разом із ОСОБА_22 , завели його за будинок, поставили на коліна, та наносили удари в різні ділянки тіла, зокрема, по голові, шиї та плечах, в зв`язку з чим він був змушений закрити голову від ударів руками. Після чого, його обшукали, забрали пластикові картки, вимагали гроші та пін код до банківських карток, однак, він правильного пін коду не назвав. Хтось із трьох осіб, ходили до банкомату зі спробою зняти кошти. Пригадує, що втратив свідомість та коли отямився, невідомі йому особи, кинули ключі та сказали ще побути на вказаному місці. В подальшому, пройшовши кілька метрів він побачив патрульну машину працівників служби охорони які посадили його в автомобіль та почали розшукувати його кривдників. Коли заїхали в двір будинків по вул.. Шептицького там стояли особи, серед яких він впізнав обвинуваченого та ОСОБА_23 , яких працівники міліції затримали та доставили разом з ним в Червоноградський МВ. Додав, що коли затримали ОСОБА_8 , шарпанини між ними не було. На даний час, претензій до обвинуваченого не має.

Хоча обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, суд приходить до переконання, що його винність стверджується поясненнями потерпілих, свідків протоколами слідчих дій, висновками експертиз.

Згідно показів свідка ОСОБА_24 даних ним в судовому засіданні, він працює на посаді міліціонера у ВДСО, при вказаних подіях перебував на службі та в нічний час проїжджали автомобілем по місту. Близько 4 години ранку на дорогу по вул. Шептицького вибіг чоловік, який був в крові та пошарпаний, назвав своє прізвище ОСОБА_25 та казав, що повертаючись з роботи, з шахти, його побили і забрали банківську картку. Після чого вони сіли в автомобіль та поїхали дворами, де по вул. Шептицького,12 потерпілий побачив двох чи трьох чоловіків, серед яких впізнав того, який його побив. Після того як вони зупинились, він впіймав одного та ОСОБА_15 повідомив, що це саме той, який його побив, після чого вони посадили його та ще одну особу в автомобіль та повезли в міліцію. ОСОБА_15 був переляканий, заїкався, мав сліди насильства, зокрема на обличчі була кров. Затримані заперечували повністю причетність до вказаних подій. Додав, що на затриманих, слідів насильства не було. При затриманні ніхто не шарпався, та по дорозі в Червоноградський МВ ніхто між собою не спілкувався.

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_26 даних ним в судовому засіданні, він працює молодшим інспектором ДСО. 9.11.2005 р. у нічний час під час чергування, проїжджали по вул. Шептицького в м. Червонограді. На дорогу вийшов мужчина і розповів, що невідомі особи, його побили та вимагаючи пін код, хотіли зняти кошти в банкоматі з його пластикових карток. Проїжджаючи вулицею, в їх автомобілі, потерпілий вказав на вказаних осіб, яких вони затримали та завезли в міліцію. Під час затримання ніхто ніякої шарпанини не чинив.

Із поданої заяви потерпілого ОСОБА_5 начальнику Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області від 9.11.2005 р., вбачається, що потерпілий просить прийняти міри до трьох невідомих йому осіб, які 9.11.2005 р. в нічний час біля кафе «Казка» в м. Червонограді Львівської області, побили його та відкрито заволоділи двома банківськими карточками.

(а.м.к.п. 80)

Як вбачається із протоколу вилучення одягу від 9.11.2005 р., був вилучений одяг обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме, чорна шкіряна куртка, спортивна кофта синього кольору, на якій були виявлені сліди РБК.

(а.м.к.п. 81)

Згідно висновку експерта за № 341/2005 від 29.11.2005 р. у гр. ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани в потиличній ділянці голови, синяка в ділянці нижньої лівої повіки, садин в ділянці обличчя, які могли утворитись внаслідок дії тупих, твердих предметів, можливо при обставинах та в час вказаних вище і по тяжкості відносяться до легких, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

(а.м.к.п. 83-84)

Відповідно до листа ПАТ КБ «Приват Банк» від 18.11.2014 р, встановлено, що по картці клієнта ОСОБА_5 за № картки НОМЕР_1 руху коштів після 9.11.2005 р., не було. Нарахована заробітна плата, яка поступала на вказану картку, була переведена на нову картку, яка була виготовлена клієнту і якою він в подальшому користувався.

(а.м.к.п. 85)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.10.2014 р. та відтвореним в судовому засіданні відеозаписом до нього, підтверджується, що потерпілий ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , настояли на своїх показах, а ОСОБА_8 підтвердив шарпанину та бійку із раніше знайомим йому потерпілим ОСОБА_7

(а.м.к.п. 87-106)

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_27 , де він вказує про те, що не нападав на потерпілого ОСОБА_12 , не наносив йому тілесних ушкоджень та не мав наміру заволодіти його майном. На думку суду вказані пояснення спростовуються показами потерпілого ОСОБА_28 , правдивість яких підтверджується показами свідків ОСОБА_29 , та ОСОБА_30 .. Останні давали покази будучи попередженими про кримінальну відповідальність та під присягою. В суду не має обґрунтованих підстав не приймати такі покази чи ставити їх під сумнів. Свідки ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , виконуючи свої службові обов`язки по охороні міста затримали обвинуваченого ОСОБА_33 , безпосередньо після події скоєного злочину, свідки підтвердили, що на обвинуваченого вказав ОСОБА_25 , останній мав на собі сліди насильства, та розповів їм про наведені вище події. На переконання суду, в такий короткий проміжок часу між скоєними злочинами та затриманням обвинуваченого потерпілий ОСОБА_15 , вказував свідкам про правдиві обставини скоєного, а обвинувачений ОСОБА_27 їх заперечував з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Суд не може прийняти до уваги трактування сторони захисту відносно недобросовісної позиції потерпілого ОСОБА_34 , де він ймовірно дає такі покази так як має намір отримати за це кошти, оскільки потерпілий ні під час досудового слідства так і під час судового розгляду не висловив жодних майнових та немайнових претензій до обвинуваченого, а навпаки повідомив суду про відсутність таких.

На думку суду саме вчинення тяжкого злочину ОСОБА_22 відносно потерпілого ОСОБА_34 , було причиною тривалого ухилення обвинуваченого від слідства, де він перебував у розшуку в період з грудня 2005 року по вересень 2014 року.

Відсутність банківських карток, які належали ОСОБА_35 , саме після наведених вище обставин вказує на посягання на майно потерпілого та те, що вони могли бути заблокованими в банкоматі через введення невірних ПІН кодів.

Отримані потерпілим ОСОБА_16 , тілесні ушкодження, після того як його залишили потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , їх характер, вказують на спосіб нападу, який був поєднаний саме із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я.

Посилання захисника ОСОБА_4 на, те, що ОСОБА_36 вже ніс відповідальність за вчинення хуліганських дій 9.11.2005 року, суд прийняти не може так як , згідно довідки Червоноградського міського суду від 12.03.2015 року встановлено, лише факт притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП, однак через відсутність постанови, її терміну зберігання, не видається можливим встановити за які саме дії обвинувачений ОСОБА_27 притягався до відповідальності.

Оцінюючи всі здобуті та перевірені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого в тому, що він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 296 КК України.

Крім того, вина обвинуваченого і в тому, що він вчинив, напад з метою заволодіння чужим майно, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Ці дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.
Відсутні і обставини які обтяжують покарання обвинуваченому, так як перебування його в стані алкогольного сп`яніння не знайшло свого належного підтвердження.

Разом з тим, суд враховує і особу обвинуваченого, що є людиною молодого віку, не працює, не одружений, посередньо характеризується, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відбувши покарання не став на шлях виправлення.

Обираючи міру покарання суд враховує і ту обставину у справі, що потерпілі не мають до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Притягуючи до відповідальності обвинуваченого ОСОБА_33 суд враховує, зупинення перебігу строку давності, згідно ст. 49 ч. 2 КК України через ухилення обвинуваченого від слідства та перебування у розшуку в період з 27 грудня 2005 року по 30 вересня 2014 року.
З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Керуючи ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 296 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 187 КК України 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна;
за ч.2 ст. 296 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна та відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його фактичного затримання 30.09.2014 року.
Речові докази по справі чорну шкіряну куртку, спортивну кофту синього кольору, після вступу вироку в законну силу повернути законному володільцю ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_8 на протязі цього ж строку з дня вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1