У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого - судді

Паневіна В.О.,

суддів

Косарєва В.І.,
Кліменко М.Р.,

за участю прокурора

Яковенко Р.І.

захисників

ОСОБА_7,
ОСОБА_8,

представника потерпілого

ОСОБА_5,

засуджених

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

потерпілого

ОСОБА_6,

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 27 лютого 2007 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, касаційними скаргами
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_5 на вирок
Апеляційного суду Чернігівської області від 3 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України,

немаючого судимості в силу статті 89 КК України,

засуджено:

-
за ст. 188 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-
за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України на 15 років позбавлення волі, а на підставі
ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання - 15
років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

українця, громадянина України,

немаючого судимості в силу статті 89 КК України,

засуджено

– за ст. 115 ч. 2
п. 12 КК України на 15 років позбавлення волі.

За
ст. 386 ч. 1 КК України ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виправдано за відсутністю в їх діях
цього складу злочину.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

українця, громадянина України,

судимого 16 червня 2004 року за ст. ст. 355 ч. 3, 75

КК України на 4 роки позбавлення волі

з іспитовим строком на 2 роки, засуджено

-
за ст. 396 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України остаточно за сукупністю
вироків призначено покарання - 4 роки 3
місяці позбавлення волі.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

українку, громадянку України,

засуджено

– за ст. 396 ч. 1
КК України на 3 роки позбавлення волі.

За ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 виправдано за недоведеністю їх участі у вчиненні цього злочину.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_6 солідарно 5113 грн.
99 коп. на відшкодування матеріальної шкоди і 80000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Цивільний
позов Коропського РЕМ ВАТ ЕК “Чернігівобленерго” залишено без розгляду.

Згідно
з вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнано винними і засуджено
за вчинення злочинів за таких обставин.

26
червня 2003 року, близько 23 години в с.м.т. Понорниця Коропського району
Чернігівської області, в прольоті опор № 2-8 ОСОБА_1, шляхом демонтажу таємно
викрав обладнання електричної мережі, а саме провід А-25, загальною довжиною в один провід 480
метрів вагою 33 кілограми, в результаті чого Коропському РЕМ ВАТ ЕК
“Чернігівобленерго” був заподіяний матеріальний збиток на загальну суму 176
грн. 55 коп.

27
лютого 2005 року, близько 21 години, ОСОБА_1 в
с.м.т. Понорниця Коропського району Чернігівської області, в прольоті
опор № 2-6, 7-10, 12-16, шляхом демонтажу таємно викрав обладнання електричної
мережі, а саме провід А-25, А-35 загальною довжиною в один провід 1980 метрів
вагою 178 кілограмів, в результаті чого Коропському РЕМ ВАТ ЕК
“Чернігівобленерго” був заподіяний матеріальний збиток на загальну суму 952
грн. 47 коп.

25
грудня 2005 року близько 20 години, по місцю проживання ОСОБА_1 за адресою -
смт. Понорниця Коропського району в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3 ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6
розпивали спиртні напої.

Перебуваючи
на кухні зазначеної квартири, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків
між ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з однієї сторони і потерпілим ОСОБА_6
з іншої виникла сварка, яка перейшла в бійку.

З
метою позбавлення життя ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали завдавати численні
удари потерпілому руками та ногами в різні частини тіла. Після цього, за
попередньою змовою між собою, діючи узгоджено, ОСОБА_2 приніс мотузку із зали
квартири та накинув її на шию потерпілого петлею і разом із ОСОБА_1 почав
душити ОСОБА_6

Коли
потерпілий від отриманих тілесних ушкоджень втратив свідомість, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перетягли його в спальну кімнату і на ліжку, з метою доведення єдиного
умислу на вбивство ОСОБА_6 до кінця, ОСОБА_1 продовжував тримати останнього, а
ОСОБА_2 задушив потерпілого вказаною мотузкою.

Після
вбивства ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою
приховання злочину, зняли з потерпілого одяг та спалили його в печі помешкання,
а потім, ОСОБА_4 допомогла перекинути тіло вбитого через балкон квартири,, а
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, взявши труп ОСОБА_6 за ноги, відтягли останнього до
підвального приміщення непрацюючого магазину “Продтовари”, який знаходиться на
вул. Московська, 5 в с.м.т. Понорниця Коропського району Чернігівської області.
При перетягуванні трупа ОСОБА_6 до підвального приміщення магазину “Продтовари”
підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходились осторонь і дивились щоб ніхто з
сторонніх осіб цього не побачив.

Підсудні
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, знаючи, що в квартирі АДРЕСА_1 25 грудня 2005 року близько
20 години було вчинено умисне вбивство за попередньою змовою групою осіб
потерпілого ОСОБА_6 приховали скоєння особливо тяжкого злочину.

На
вирок подані касаційне подання прокурора і касаційні скарги.

- У касаційному поданні прокурор просить вирок щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 скасувати, а справу щодо них
направити на новий розгляд, посилаючись на те, що суд дав невірну оцінку
доказам у справі і безпідставно виправдав їх за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України.

Крім
того, просить змінити вирок щодо ОСОБА_1 і виключити з вироку рішення про
застосування до нього додаткового покарання у виді конфіскації майна, як
такого, що незаконно призначене.

-
Засуджений ОСОБА_1, як видно із змісту його касаційної
скарги і доповнень до неї, просить вирок змінити і перекваліфікувати його дії
на менш тяжкий злочин, стверджуючи, що
вбивство ОСОБА_6 він вчинив сам без попереднього зговору з ОСОБА_2, який ніякої
участі у вчиненні злочину не брав.

Засуджений
ОСОБА_2, як видно із змісту його скарги і доповнень до неї, вважає вирок
щодо нього незаконним, так як він убивства не вчиняв, а докази щодо нього
сфальсифіковані. В той же час вважає, що в його діях є склад злочину,
передбачений ч. 1 ст. 396 КК України.

-
Засуджений ОСОБА_3, як видно із змісту його касаційної скарги, не
погоджується з касаційним поданням прокурора, та посилається на те, що докази у
справі добуті незаконним шляхом внаслідок психологічного тиску з боку
працівників міліції і потерпілих на нього та інших засуджених.

Крім
того, посилається на неправильне призначення покарання за сукупністю вироків.

-
Представник потерпілого ОСОБА_5 просить вирок щодо усіх засуджених
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Доводи
скарги обґрунтовуються тим, що суд не правильно встановив фактичні обставини
злочину при наявності у справі доказів причетності до вбивства усіх засуджених
і, крім того, призначив їм м'яке покарання.

Заслухавши
доповідача, прокурора Яковенко Р.І., яка підтримала касаційне подання,
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_6 і його представника
ОСОБА_5, які підтримали свої касаційні скарги, адвоката ОСОБА_8, який просив
вирок щодо ОСОБА_2 скасувати,
а справу направити на новий розгляд, адвоката ОСОБА_7, яка заперечувала
касаційне подання прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
подання і касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не
підлягають, а касаційне подання підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Суд
правильно встановив фактичні обставини вчинених засудженими злочинів.

Висновки
суду ґрунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

Доводи
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про те, що вбивство ОСОБА_6 вчинив ОСОБА_1 сам без
участі ОСОБА_2, безпідставні.

Так,
ОСОБА_1, у явці з повинною та при допиті в якості підозрюваного і обвинуваченого
з участю захисника, підтвердив факт вчинення разом з ОСОБА_2 вбивства ОСОБА_6
за обставин, вказаних у вироку
(т. 1, а. с. 145, 149 - 151, 157 - 159)

Показання
ОСОБА_1 щодо обставин вбивства ОСОБА_6, підтверджені показаннями засуджених
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 при допиті в якості обвинувачених з участю захисників (т. 1,
а. с. 66, 75 - 77, 95, 103).

Крім
того, вони підтверджені об'єктивними доказами у справі і, зокрема, протоколом
огляду місця події та висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 (т. 1,
а. с. 32 - 46, т. 2 а. с. 13).

При
відтворенні обстановки і обставин події за участю ОСОБА_1 останній підтвердив
свої показання і показав на місці як ними з ОСОБА_2 було вчинено убивство
ОСОБА_6, що співпадає з протоколом огляду місця події та висновком експертизи трупа потерпілого (т. 5, а. с.3 - 4).

Вказаним
доказам в сукупності з іншими доказами у справі суд дав належну оцінку і дійшов
обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні умисного
вбивства ОСОБА_6 за обставин викладених у вироку.

Ці
їх злочинні дії вірно кваліфіковані за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України.

Вірною є кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 188
ч. 1 КК України, так як його винуватість у вчиненні цього злочину підтверджена
сукупністю доказів у справі, які суд зазначив у вироку.

Не
ґрунтуються на матеріалах справи доводи засудженого ОСОБА_3 про те, що суд
постановив вирок щодо нього на сфальсифікованих і недостовірних доказах у
справі.

Винуватість
ОСОБА_3 у приховуванні особливо тяжкого злочину підтверджена як його
показаннями, так і показаннями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на
досудовому слідстві, яким суд дав
належну оцінку.

Доводи
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про те, що показання на досудовому
слідстві вони давали внаслідок тиску з боку працівників міліції і потерпілих
перевірялися судом з проведенням службового розслідування і обґрунтовано
визнані такими, що не підтверджені (т. 6, а. с. 66, 70).

Не
переконливими є доводи касаційного подання прокурора та касаційної скарги
представника потерпілого про те, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України.

Як
видно із матеріалів справи, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 хоча і приймали участь у побитті
потерпілого, проте вони не брали участі у позбавленні його життя.

Доказів
того, що між ними був попередній зговір на вбивство потерпілого у справі не
має, а посилання у поданні і у скарзі на слова ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які вони
говорили при побитті потерпілого і які ніби свідчать про єдиний умисел на
убивство ОСОБА_6 в подальшому не підтверджені як ними так і іншими доказами у
справі.

Тому
суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність їх участі у вчиненні
злочину передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України.

Разом
з тим, подання прокурора про виключення із вироку рішення суду про конфіскацію
майна ОСОБА_1 є правильним і підлягає до задоволення в цій частині, оскільки
суд призначив засудженому додаткове покарання, яке відповідно до закону не може
бути призначене.

Покарання
засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_4 призначено відповідно до
вимог статті 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кожним із
них злочину, даних про особу засуджених та обставин, що обтяжують покарання.

Вважати
призначене усім засудженим, відповідно до кваліфікації їх дій покарання м'яким,
колегія підстав не знаходить.

Цивільний позов вирішений відповідно до вимог закону на підставі доказів,
що є у справі і його розмір вмотивований.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
394 - 396 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційні
скарги засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_5
залишити без задоволення.

Касаційне
подання прокурора задовольнити частково.

Вирок
Апеляційного суду Чернігівської області від 3 лютого 2006 року щодо ОСОБА_1
змінити.

Виключити
із вироку рішення суду про застосування до нього конфіскації майна.

В
решті вирок щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишити без зміни.

С у д д і:

Паневін В.О. Косарєв
В.І. Кліменко М.Р.