У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Кривенди О.В.,
Кузьменко О.Т.,

за участю прокурора

Брянцева В.Л.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 18 жовтня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1
на вирок апеляційного суду Донецької області від 31 липня 2006 року.

Цим
вироком засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. К.
Маркса Великоновосілківського району Донецької області, працював рибалкою
„Донрибокомбінату” м. Курахово, раніше судимого: 1) вироком Мар”їнського
районного суду Донецької області від 22.05.1990р. за ст. 94 КК України на 12
років позбавлення волі; 2) вироком цього ж суду від 24.09.1990р. за ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81,
ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 206, ч. 3 ст. 85, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 89, ст. 208, ч. 2 ст. 2153 КК
України із застосуванням ст. ст. 42, ч. 3 ст. 42 КК України на 15 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі
23.10.2004 р. по відбуттю
строку покарання,

за п. 13
ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнаний
винним у вчиненні умисного вбивства
ОСОБА_2 при таких обставинах.

12.06.2005р. приблизно о 23 годині ОСОБА_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, уживав спиртні напої на літній площадці
торгівельного павільйону на перетині вулиць Мечникова та Маяковського в м.
Курахово Мар”їнского району Донецької області, де за сусіднім столиком розпивав
спиртні напої ОСОБА_2 із своїм пасинком ОСОБА_3. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_1. і ОСОБА_2
із ОСОБА_3. на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків відбулась
сварка, що переросла в бійку, у ході якої у ОСОБА_1 виник намір вбити ОСОБА_2
Реалізуючи свій злочинний намір, засуджений біля літньої площадки виламав
дерев'яну палицю, наздогнав ОСОБА_2, який по вул. Маяковського йшов додому, і,
діючи з умислом на позбавлення життя останнього, завдав йому палицею не менше
15 ударів у різні частини тіла, спричинивши тілесні ушкодження, в тому числі
сполучену травму тіла з множинними переломами ребер, пошкодженням лівої легені,
переломами кісток правої й лівої гомілки, розриву лівої долі печінки, розриву
лівої нирки й селезінки та інші тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_2, не приходячи до свідомості, о 4 год. 30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у лікарні.

За змістом
касаційної скарги та доповнень до неї засуджений ОСОБА_1, посилаючись
на неправильну кваліфікацію судом його дій за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України з
огляду на те, що він, наносячи потерпілому удари, не мав умислу на його
вбивство, а тому повинен відповідати за заподіяння ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його
смерть, просить вирок змінити й пом'якшити призначене покарання.

Крім того,
посилається на те, що суд першої інстанції, порушив його права, оскільки не дав йому можливості ознайомитись з протоколом судового
засідання та матеріалами справи.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим,
вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги та доповнень до неї,
колегія суддів уважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновок суду
про винуватість ОСОБА_1у вчиненні на грунті неприязних стосунків умисного
вбивства ОСОБА_2 підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами, які судом всебічно й повно досліджені та
правильно оцінені.

Так, із показань
засудженого ОСОБА_1, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3 убачається, що під час вживання
алкогольних напоїв між ОСОБА_1., з одного боку, та ОСОБА_2 та ОСОБА_3., з іншого, відбулась
сварка у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 відмовив ОСОБА_1 у придбанні йому пляшки
пива, а потім і взаємна бійка, яка з
часом припинилась. Після сплину деякого часу ОСОБА_1 виламав палицю і,
побачивши ОСОБА_3, який разом із вітчимом ОСОБА_2 йшов додому, погнався за ним,
але не наздогнав. Далі він почав наносити палицею удари ОСОБА_2

Відповідно з
висновком судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_2 виявлені садна та синці на підборідді, грудній клітці,
лівому плечі, на передній стінці живота,
правій й лівій гомілці, забиті рані правої
кисті, лівого плеча, лівого ліктьового та лівого променевозап'ястного суглобів, лівого стегна та лівої й
правої гомілок, перелом лівої плечевої кістки, багатоосколкові переломи кісток
лівої й правої гомілки, перелом ліктьової кістки, переломи ребер ліворуч з ушкодженням пристінкової плеври і
лівої легені, кровотечею в грудну порожнину, розриви лівої долі печінки, лівої нирки з
кровотечею в черевну та зачеревну порожнини, розрив селезінки, від яких настала
його смерть. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів
лінійної форми і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Засуджений не
оспорював у судовому засіданні та не заперечує в касаційній скарзі, що виявлені
на тілі потерпілого тілесні ушкодження завдав він унаслідок 10-15 ударів
виламаною ним палицею.

Свідок ОСОБА_5
пояснила в суді, що, прокинулась 12.06.2005р. приблизно о 23год. 15хв. від
сильного крику навпроти її будинку по вул. Маяковського. По звукам, які
роздавались з вулиці, зрозуміла, що
хтось палкою чи трубою бив іншого чоловіка, який кричав від болю.

Доводи
касаційної скарги засудженого про відсутність у нього умислу на вбивство
ОСОБА_2 безпідставні. Про наявність такого умислу свідчить сукупність всіх
обставин учиненого ОСОБА_1 діяння, наведені докази про спосіб, знаряддя
злочину, кількість, характер та локалізацію завданих ним потерпілому тілесних
ушкоджень .

Так як
засуджений діяв з умислом на вбивство ОСОБА_2, та обставина, що смерть останнього
настала не відразу після завданих йому тілесних ушкоджень, а через деякий час,
значення для кваліфікації злочину не має.

Оскільки
ОСОБА_1, маючи непогашену та незняту судимість за ст. 94 КК України (1960р.) за
вчинення умисного вбивства, знову вчинив умисне вбивство, його злочинні дії за
п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

Суд, ураховуючи,
що ОСОБА_1 вчинив у стані алкогольного сп'яніння особливо тяжкий злочин,
пов'язаний з позбавленням життя іншої людини, дані про особу засудженого, які
свідчать про його виключну небезпечність для суспільства, прийшов до
обгрунтованого висновку про необхідність призначення йому покарання у виді
довічного позбавлення волі.

Не можна визнати
обґрунтованим посилання засудженого в доповненнях до касаційної скарги про
порушення судом першої інстанції його права на ознайомлення з протоколом
судового засідання та матеріалами справи після постановлення вироку.

Як убачається з
матеріалів справи, на клопотання ОСОБА_1апеляційним судом йому неодноразово надавались
матеріали справи, але засуджений, вимагаючи присутності захисника, від
ознайомлення відмовлявся. Оскільки законом не передбачено участі захисника при
ознайомленні засудженого з протоколом судового засідання та матеріалами справи
після постановлення вироку, головуючим по справі з цих підстав винесена й
вручена засудженому постанова, якою йому встановлено графік ознайомлення. Однак
останній продовжував відмовлятись від ознайомлення. За таких обставин
постановою головуючого обґрунтовано припинено його ознайомлення з протоколом
судового засідання та матеріалами справи.

На підставі
наведеного та, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

касаційну скаргу
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду
Донецької області від 31 липня 2006 року щодо нього - без
зміни.

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М.
КРИВЕНДА О. В.
КУЗЬМЕНКО О.Т.