У х в а л а

і м е н е м
у к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Кривенди
О.В., Пошви Б.М.,

за участю прокурора

Морозової С.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні у
м. Києві 4 вересня 2008 року справу за касаційним поданням прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 11 грудня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

цією постановою скасовано постанову
слідчого в особливо важливих справах СВ ПМ ДПА в Луганській області від 24
жовтня 2007 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, та
відмовлено у порушенні кримінальної справи.

На думку особи, яка порушила кримінальну справу, директор ТОВ “СТД
Компаньон” ОСОБА_1 за обставин, викладених у постанові, умисно завищив суму, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника, в розмірі 2 002 090 гривень.

У касаційному поданні прокурор посилається на те, що судом необґрунтовано
скасовано постанову слідчого про порушення кримінальної справи, оскільки
органами досудового слідства при її порушенні було дотримано вимоги ст. ст. 94,
98 КПК України, у зв'язку з чим просить судові рішення скасувати, а справу -
направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України; думку прокурора, який
підтримав касаційне подання; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з
таких підстав.

Згідно зі ст. 236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення
кримінальної справи, суд повинен перевіряти лише наявність передбачених ст. 94
КПК України приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність
джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про
порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання,
які вирішуються судом при розгляді справи
по суті.

Проте місцевий суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення
кримінальної справи щодо ОСОБА_1, вказаних вимог закону не дотримався, оскільки
замість перевірки наявності передбачених ст. 94 КПК України приводів і підстав
для винесення зазначеної постанови, законності джерел отримання даних, які
стали підставою для її винесення, вдався до оцінки наявних у справі доказів,
тобто заздалегідь вирішив ті питання, які мають вирішуватися при розгляді
справи по суті.

Оскільки місцевий суд, розглянувши справу з порушеннями вимог ст. 236-8 КПК України, дійшов передчасного
висновку про незаконність постанови про порушення кримінальної справи, то
постанова місцевого суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Під час нового судового розгляду необхідно у відповідності з вимогами ст.
236-8 КПК України перевірити наявність передбачених ст. 94 КПК України приводів
і підстав для винесення постанови про порушення кримінальної справи, законність
джерел отримання даних, які стали підставою для винесення зазначеної постанови,
та, не розглядаючи й заздалегідь не вирішуючи тих питань, які вирішуються судом
при розгляді справи по суті, постановити законне і справедливе судове
рішення.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України, -

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити.

Постанову
Ленінського районного суду м. Луганська від 11 грудня 2007 року,
якою скасовано постанову слідчого в особливо важливих справах СВ ПМ ДПА в
Луганській області від 24 жовтня 2007 року про порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191,
ч. 3 ст. 212 КК України, та відмовлено у порушенні кримінальної справи, скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

судді

Кравченко
К.Т. Кривенда О.В. Пошва Б.М.