В И Р О К
іменем України
"15" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002181 від 14 лютого 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 28.05.2015 року між ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , та представником потерпілого ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений, в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.

Прокурор та захисник, кожен окремо, в підготовчому судовому засіданні, зауважили, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, тож просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, прокурора та захисника, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що 13 лютого 2015 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Варус», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 3 у ОСОБА_6 виник умисел та повторне таємне викрадення чужого майна.

Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, підійшов до холодильників, що знаходяться в зоні морозильних камер магазину «Варус», звідки взяв товари що належать ТОВ «Омега», а саме: масло «Люстдорф Селянське екстра» 82% вагою 200 гр, - 1 шт., вартістю 12 гривень 77 копійок; масло «Президент» 82% вагою 200 гр. 1 шт., вартістю 23 гривні 05 копійок; масло «Президент» 82% вагою 400 гр. 3 шт., вартістю по 46 гривень 09 копійок на загальну суму 138 гривень 27 копійок.

Продовжуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, сховав вищевказані продукти до кишені куртки, в яку був одягнений та направився до виходу з магазину. Пройшовши поза касову зону та металеві рамки, при цьому не сплативши за вказаний товар, з місця вчинення злочину намагався зникнути, але при виході з торгового залу магазину «Варус» був затриманий працівниками охорони.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак, свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України встановлення іспитового строку 1 рік та покладення обов`язків з числа передбачених ст.. 76 КК України.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмовити у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи положення ст.ст. 177-178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення укладену 28.05.2015 року між ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , та представником потерпілого ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002181 від 14 лютого 2015 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді виді 2 (двох) позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: масло «Люстдорф Селянське екстра» 82% вагою 200 гр, - 1 шт.; масло «Президент» 82% вагою 200 гр.; масло «Президент» 82% вагою 400 гр. 3 шт. - залишити у власності ТОВ «Омега», диск типу CD-R залишити при матеріалах кримінального провадження № 0002181.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

С у д д я : ОСОБА_1