Справа
№1-67/2008р.
В И Р О К

І М “ Я М У К Р А Ї Н И

29 травня 2008 року Староміський районний суд
міста Вінниці

в складі
:

головуючого судді:
Нечипорук Л.Ф.,

при секретарі:
Кобелєвій С.О.,

з участю прокурора:
Півнюка С.М.,

захисників:
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці
кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Вінниці, українця, громадянина України, з
неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 раніше не судимого,

за ч.4 ст.27,
ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.,
уродженця м.Вінниці, українця, громадянина України, з неповною середньою
освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 07.06.1996р.
Замостянським районним судом м. Вінниці
за ст.ст.140 ч.2,229-6 ч.1,42,14
КК України до 3 років 6 місяців позбавлення вОСОБА_5;

- 13.10.1998р. Вінницьким районним судом за ст.. 79 ч.2, 208,44,42 КК України до 5
років позбавлення вОСОБА_5;

- 30.03.2004р.
Замостянським районним судом м.Вінниці за ст.ст.15,185 ч.3,395,70 КК
України до 3 років
4 місяців позбавлення в ОСОБА_5.

за ч.2 ст.186 КК
України,

в с т а н о в и
в :

04.04.2007р.,
близько 23.00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та
особою, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, перебуваючи в квартирі
АДРЕСА_3 під час розпиття спиртних напоїв, з корисливих мотивів, маючи умисел
на заволодіння чужим майном, відкрито
викрали у ОСОБА_5 належний їй мобільний
телефон «Моторола В-360» зі стартовим пакетом,
загальною вартістю 800 грн., чим було завдано потерпілій матеріального
збитку на вказану суму.

У судовому
засіданні підсудний ОСОБА_3. свою вину в скоєнні злочину визнав частково, суду
показав, що 04.04.2007 року близько 21 год.00 хв. він разом з ОСОБА_4,
ОСОБА_6., ОСОБА_5 були на день
народженні у ОСОБА_7 за її місцем проживання. Остання
відмічала день народження своєї доньки. Під час розпиття спиртних напоїв він
попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон щоб передзвонити, однак
вона йому відмовила. Згодом ОСОБА_5 з
ОСОБА_4 пішли спілкуватись на
кухню. Він скористався цим та пішов слідом. В кухні не було світла та було
темно. ОСОБА_4стояв до нього спиною.
Після чого він ( ОСОБА_3. ) тихенько
підійшов доОСОБА_5 та з кишені джинсів
витягнув її мобільний телефон щоб передзвонити, згодом він його продав на залізничному вокзалі за 150 грн. Про
викрадення у ОСОБА_5 мобільного телефону він нікому не зізнався, під час викрадення
його ніхто не бачив, всі
обвинувачували в скоєнні даного злочину ОСОБА_4 На досудовому слідстві він оговорив себе, оскільки зі сторони
працівників міліції на нього чинився тиск.

Підсудний ОСОБА_4свою
вину в скоєному не визнав, суду показав, що дійсно 04.04.2007р. виходив
на кухню порозмовляти з ОСОБА_5 Крім них двох він більше на кухні нікого не бачив. Після
розмови вони обоє повернулись до кімнати, де відразу ОСОБА_5 пред»явила до нього претензії з
приводу викрадення її мобільного
телефон, якого він у неї не брав. Де
дівся її телефон, йому не відомо. На
досудовому слідстві він оговорив себе під тиском працівників міліції.

Не
дивлячись на невизнання вини підсудним
ОСОБА_4 та частковим визнанням вини
ОСОБА_3., їх вина повністю підтверджується показами потерпілої, свідків,
дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Зокрема,
потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 04.04.2007р. вона була на дні народженні у дочки
ОСОБА_7 Також там були ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_6 Пізно ввечері вона
пішла спілкуватись на кухню зі ОСОБА_4 В
кухні не було світла, а тому вони
спілкувались в темноті. Під час
спілкування ОСОБА_4проти її вОСОБА_5 заліз до неї в карман штанів та
вихватив належний їй мобільний телефон. На що вона повідомила, що він не
працює, однак ОСОБА_4почав до неї
приставати та розстібувати їй штани.
Після чого вона злякалась та повернулась
до гостей в кімнату. На її прохання
до ОСОБА_4 повернути її мобільний телефон, останній зазначив, що ніякого
мобільного телефону у неї не брав. Після
чого вона звернулась із заявою до
відділу міліції. На даний час їй не відшкодовано шкоду, спричинену злочином,
однак претензій майнового характеру до підсудних вона не має.

Свідок ОСОБА_7. суду показала, що
04.04.2007р. вона відмічала день
народження своєї дочки. В гостях були її мати, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_6та
ОСОБА_5 Всі разом вони вживали алкогольні напої. Пізно ввечері ОСОБА_5 пішла на кухню, а за нею слідом
ОСОБА_4Через деякий час вона повернулась плачучи та скаржачись на
викрадення ОСОБА_4. у неї мобільного телефону.
Після чого в кухню до ОСОБА_4 пішов розбиратись ОСОБА_3 Того вечора мобільний телефон ОСОБА_5. повернутий так і не був,
в зв»язку з чим остання через декілька днів написала заяву до відділу
міліції.

Свідок
ОСОБА_8 суду показав, що 07.04.2007р. знаходився на добовому чергуванні в складі
СОГ по староміському РВ. До нього звернулась із заявою громадянка ОСОБА_5 щодо
відкритого викрадення у неї
мобільного телефону. Вона стверджувала,
що її пограбував хлопець на ім»я ОСОБА_9. При виході на місце, вони з
працівниками міліції застали ОСОБА_4 та
ОСОБА_3. та попросили пройти з ними до райвідділу міліції, однак по дорозі ОСОБА_4втік. При відібранні пояснень ОСОБА_3.
зазначив, що викрадений телефон потерпілої продавав ОСОБА_4, а
він ( ОСОБА_3 ) його чекав.
Після чого кошти було поділено порівно.

Свідок
ОСОБА_10., покази якої було оголошено в судовому засіданні, показала, що
04.04.2007р. близько 21 год. ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_6всі разом кудись пішли з її квартири. ОСОБА_6 та ОСОБА_3
повернулись вночі, а ОСОБА_9 - вранці. Також вранці 05.04.2007р. ОСОБА_6 з
дівчиною ОСОБА_11 терміново зібрали свої
речі та поїхали до дому в Миколаївську область ( а.с. 83-84 ).

Крім
показів потерпілої та свідків, вина
підсудних доводиться також дослідженими
в судовому засіданні матеріалами справи:

- заявою
ОСОБА_5. до Староміського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області від
07.04.2007р. про вчинення відносно неї злочину ( а.с.3 );

- очною
ставкою від 08.04.2007р. між ОСОБА_3. та
ОСОБА_4., де обоє зазначають про попередню домовленість між собою
на хлопцем на ім»я «ОСОБА_6»,
матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, щодо викрадення у ОСОБА_5 мобільного телефону та розподілу
ролей кожного при скоєнні даного злочину
( а.с.46-48 ).

Згідно акту
судово-психіатричної експертизи №190 від 23.07.2007р.ОСОБА_3. на будь-яке
психічне захворювання не страждає. Ні лікування на загальних умовах у
психіатричній лікарні, ні застосування
примусових заходів медичного характеру
ОСОБА_3. не потребує. На час скоєння правопорушення ОСОБА_3. на
хронічне душевне захворювання не
страждав, перебував поза будь-яким
тимчасовим хворобливим розладом
психічної діяльності і був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними ( а.с.135-136 ).

Вина
підсудних підтверджується також первинними поясненнями підсудного ОСОБА_4, де він зазначає, що
«...коли ми були з ОСОБА_5 вдвох на кухні, ОСОБА_6 та ОСОБА_3
запропонували вкрасти у ОСОБА_5
мобільний телефон... потім я всунув руку в
кишеню ОСОБА_5 і витягнув телефон і положив собі в кишеню штанів.ОСОБА_5 почала
плакати та побігла в кімнату. В цей
час підійшов до мене ОСОБА_6 і я віддав йому мобільний
телефон. Після чого я, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 поїхали на залізничний вокзал
щоб продати даний телефон...» ( а.с.9). Дані покази ним було підтверджено в
якості підозрюваного (а.с.22-23).

Показами
підсудного ОСОБА_3. на досудовому
слідстві в якості підозрюваного, де він зазначає, що «... ОСОБА_6 пішов на кухню, я сказав ОСОБА_5
що зараз розберусь з ОСОБА_9 і також
вийшов на кухню. На кухні світла не було. Я запитав ОСОБА_6, чи телефон вже в
нього, на що ОСОБА_6 відповів, що так, телефон в нього. Після чого я сказав, що
треба вже йти з квартири» (а.с.33 ).

Дані
покази давались ними
уповноваженим на те
особам, в установленому
законом порядку і
належним чином процесуально
оформлені. Дані покази, не
суперечать зазначеним вище
матеріалам справи і знайшли своє
підтвердження в ході
судового слідства.

Покази підсудних
дані ними в судовому засіданні суд
оцінює критично, оскільки підсудні змінили свої покази, вони є
суперечливими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому
суд розцінює їх як спосіб захисту та
бажання уникнути відповідальності.

В судовому
засіданні також не
знайшов свого підтвердження факт застосування до підсудних під
час досудового слідства незаконних методів фізичного та
психічного впливу працівниками
міліції.

Зокрема,
самі підсудні зазначили, що ними не писалось ніяких скарг прокурору на неправомірні
дії працівників міліції, вони не
звертались в лікарню, з приводу спричинення
їм будь-яких тілесних пошкоджень,
хто саме
здійснював на них фізичний
та психічний примус
- вони зазначити не можуть. ОСОБА_3., маючи на досудовому слідстві захисника, до останнього із скаргами з даного приводу не
звертався, в матеріалах справи
відсутні будь-які клопотання,
заяви чи зауваження захисника на дії
працівників міліції з приводу якогось фізичного чи психічного впливу
на його підзахисного.

Даний факт також
не знайшов свого підтвердження під час перевірки, проведеної прокуратурою
Староміського району м. Вінниці, про що було винесено відповідну постанову
старшим слідчим прокуратури Староміського району м. Вінниці Барановським О.Б. від 21.05.2008р.

Таким
чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим наявність в діях підсудних кваліфікуючої
ознаки - попередньої змови групою осіб, що вбачається з погоджених групових дій
підсудних на заволодіння речами потерпілої та подальше вирішення до ОСОБА_5 даних
речей.

Покази потерпілої ОСОБА_5 дані нею в
судовому засіданні, аналогічні її показам на досудовому слідстві,
вони є послідовними, такими, що ґрунтуються на
матеріалах справи, що підтверджує правдивість
її показів, а тому
дані покази суд бере до
уваги в повному
обсязі.

За
викладених обставин, дії ОСОБА_3. слід
кваліфікувати за ст.186 ч.2 КК України,
як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою
групою осіб.

Оскільки
ОСОБА_3. безпосередньо брав участь в скоєнні даного злочину, суд вважає,
що кваліфікація його дій за ст. 27 ч.4 КК України - є зайвою.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.186 ч.2
КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3., суд приймає
до уваги те, що підсудний раніше не судимий, частково визнав свою вину,
даний злочин вчинив будучи неповнолітнім, шкоду спричинену злочином не
відшкодував.

Обставиною, що
пом»якшує його покарання - є вчинення злочину будучи неповнолітнім.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного - судом
не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4.,
суд приймає до
уваги те, що підсудний
раніше неодноразово судимий, вину
не визнав, не розкаявся, є особою, схильною до скоєння злочинів, шкоду,
спричинену злочином, не відшкодував, негативно
характеризується за попереднім місцем
відбування покарання.

Обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання
підсудного - судом не встановлено.

Враховуючи
ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи підсудних, обставину, що пом'якшує
покарання підсудного ОСОБА_3., суд вважає, що
виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливе лише в місцях позбавлення в ОСОБА_5, а ОСОБА_3. - без ізоляції від
суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний
позов ОСОБА_5. підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.
323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

Визнати
виннимОСОБА_4 в скоєнні злочину,
передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років шести
місяців позбавлення в ОСОБА_5.

Строк
покарання рахувати - з моменту затримання - з
08.04.2007р.

Визнати
винним ОСОБА_3 в скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років шести
місяців позбавлення в ОСОБА_5.

Згідно
ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
терміном два роки.

Згідно
ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 слідуючі зобов'язання:

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання;

·
не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
періодично з»являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний
позов ОСОБА_5. залишити без розгляду.

Запобіжний
захід підсудному ОСОБА_4. залишити
попередній - утримання під вартою, а ОСОБА_3. - змінити з утримання під вартою
на підписку про невиїзд, звільнивши
його з-під варти із залу суду.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 15
діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_4. - з моменту отримання
копії вироку.

Суддя: