УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2007 року м.
Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі

головуючої судді
ДОРЧИНЕЦЬ С.Г.

суддів КОНДОРА
Р.Ю., ЛІЗАНЦЯ П.М.

за
участю прокурора ФРИЦЮК В.В.,
захисника адвоката ОСОБА_1, потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4,
представників: потерпілих -
ад­воката ОСОБА_5, цивільного відповідача ТОВ „Матяш і Матяш" - адвоката
ОСОБА_6, засудженого ОСОБА_7

розглянув
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією циві­льного
відповідача ТОВ „Матяш і Матяш" на вирок Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 7
грудня 2006 р.

Цим
вироком

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Порошкова
Перечинського району, мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта по­вна загальна середня, водія ВАТ
„Модуль", не судимого,

засуджено
за ст. 286 ч. 2 КК України до 3-х років
позбавлення волі без позбавлен­ня права керування транспортними засобами. На
підставі ст. 75 КК України засу­дженого звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням, якщо він протягом 1-річного іспитового строку не
вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов'язок періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Ухвалено:
запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили за­лишити
підписку про невиїзд; речові докази повернути власнику; стягнути із засу­дженого:
на користь Ужгородської ЦМКЛ за лікування потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - 5671,50 грн.; на користь
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - по 1480,00 грн., на ко­ристьОСОБА_4
- 1380,00 грн.
витрат на оплату правової допомоги; на ко­ристь ОСОБА_2- 250,00 грн витрат на
оплату експертизи; на користь держави 782,40
грн. за проведення експертиз; стягнути „з володільця джерела підвищеної
небезпеки AT „Модуль" (ТОВ „Матяш і Матяш")" на
користь: ОСОБА_2 -
16827,51 грн., в т.ч.
16440,00 грн. вартості по­шкодженого автомобіля та 387,51 грн. витрат на
лікування - у
відшкодування ма­теріальної шкоди та 10000,00
грн. - у
відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_3 -
1579,41 грн. витрат на лікування та 15000,00 грн. - у від-

Справа № 11-220/07 Номер
рядка статистичного звіту:

Головуючий у 1-й інстанції
МИКУЛЯК П.П. Доповідач КОНДОР Р.Ю.

шкодування моральної шкоди;ОСОБА_4 - 2864,04 грн. витрат на
лікування та 10000,00 грн. - у відшкодування
моральної шкоди.

Вироком судуОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 27.06.2006 р. близько 600
к.ч., керуючи належним AT „Модуль" (ТОВ „Матяш і Матяш") автобусом марки
ПАЗ-3205, д/н НОМЕР_1,
рухаючись трасою Київ-Чоп в напрямку м. Чопа, здійс­нюючи поворот наліво, грубо
порушив вимоги п. 16.13.
ПДР України, в результаті чого, не давши дорогу автомобілю марки
„Славута", д/н НОМЕР_2, що під
керу­ванням ОСОБА_2 рухався в зустрічному напрямку, виїхав на смугу зустрічного
руху, де допустив зіткнення з ним, внаслідок чого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одержали
тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а ОСОБА_2 - тяжкі тілесні
ушко­дження.

Цивільний
відповідач ТОВ „Матяш і Матяш", не оспорюючи фактичні обста­вини справи та
кваліфікацію дій засудженого, порушує в апеляції питання про скасування вироку
в частині вирішення цивільних позовів щодо відшкодування шкоди цим
підприємством з поверненням справи на новий судовий розгляд. На думку апелянта,
суд першої інстанції істотно порушив норми процесуального та матеріального права.
Так, до участі в справі в якості цивільного відповідача при­тягнуто ТОВ „Матяш
і Матяш", проте, з вироку незрозуміло, на кого покладено відповідальність
за позовами: на ТОВ „Матяш і Матяш" чи на AT „Модуль",
оскіль­ки вирішено питання про права та обов'язки також і останнього, хоча до
участі в справі це підприємство не було притягнуто. Обидва підприємства - різні
юридичні особи. Крім того, оскільки моральна шкода заподіяна потерпілим
внаслідок зло­чину, то вона підлягає стягненню з винної особи. Однак, ТОВ
„Матяш і Матяш" ні­яких незаконних дій по відношенню до потерпілих не
вчиняло, а тому не повинно нести перед ними ніякої відповідальності.

Потерпілі - цивільні
позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у письмових запереченнях на апеляційну
скаргу вказують на законність і обґрунто­ваність вироку в частині вирішення
цивільних позовів, просять залишити його без зміни. Вказують, що кошти в
рахунок відшкодування шкоди правильно стягнуто саме з ТОВ „Матяш і Матяш".

Заслухавши
доповідь судді, промови: представника апелянта ОСОБА_6, який підтримав
апеляцію, вказуючи також на порушення, на його думку, судом норм КПК України,
якими не передбачено відшкодування моральної шкоди потер­пілому; потерпілих
ОСОБА_2, ОСОБА_2,ОСОБА_4 та їх представни­ка ОСОБА_5, які вказують на те, що
шкода правильно судом стягнута з ТОВ „Ма­тяш і Матяш" відповідно до закону
та їхніх позовів, проте, судом помилково зазна­чено у вироку ще й ВАТ
„Модуль" як цивільного відповідача, потерпілі досі нічого у відшкодування
не одержали та потребують подальшого лікування, тому вирок слід змінити,
виключивши з нього неналежного відповідача та давши можливість його виконувати;
засудженого ОСОБА_7', який щодо вироку заперечень не має, та його захисника
ОСОБА_1, який вказує на те, що саме ТОВ „Матяш і Матяш" є належним
підприємством-відповідачем; прокурора Фрицюк В.В., яка вказує на за­конність вироку щодо вирішення цивільних
позовів про стягнення відшкодування з ТОВ „Матяш і Матяш", проте,
помилковість зазначення у вироку поряд з цим під­приємством ВАТ „Модуль",
тому вирок слід змінити і ВАТ „Модуль" з нього в яко­сті відповідача
виключити, обговоривши доводи сторін та перевіривши в їх межах матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Фактичні
обставини справи, кваліфікація дій засудженого та призначене покарання за ст. 286 ч. 2 КК України
апеляційним порядком не оспорюються. Свою вину у вчиненні цього злочину ОСОБА_7
визнав та дав відповідні показання. Його вина стверджується й іншими
дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою і яким
дана належна оцінка.

В
частині вирішення цивільного позову з матеріалів справи вбачається таке.

Встановлено, що
власником автобуса ПАЗ-3205, д/н НОМЕР_1, є ВАТ
„Мо­дуль", засуджений ОСОБА_7 працює на даному підприємстві та є водієм
даного автобуса (а.с. 12-13,
48-49).

Разом з тим, на
час вчинення злочину зазначений автобус перебував у оре­нді в ТОВ „Матяш і
Матяш" за договором від 01.02.2005
р. № 009/05, укладеним
між ВАТ „Модуль" та ТОВ „Матяш і Матяш", засуджений на період оренди,
пра­цюючи за сумісництвом у орендаря, продовжував керувати автобусом (а.с. 43-44, 50-51, 112, 166-168, 266).

Ці факти
ніким не оспорюються.

ОСОБА_2, ОСОБА_2
та ОСОБА_4 пред'явили в кримінальній справі цивільні позови до ОСОБА_7 та ТОВ
„Матяш і Матяш" про солідарне стя­гнення з відповідачів на користь кожного
з позивачів коштів у відшкодування за­вданої злочином матеріальної та моральної
шкоди, а саме: ОСОБА_2 -
68557,51 грн., в т.ч.
16440,00 грн. -
компенсації вартості автомобіля, 387,51
грн. - витрат
на лікування, 1480,00 грн.
витрат на правову допомогу, 50000,00
грн. - компенсації
моральної шкоди; ОСОБА_2 -83059,41
грн., в т.ч. 1579,41
грн. - витрат
на лікування, 1480,00 грн.
витрат на правову допомогу, 80000,00
грн. - компенсації
моральної шкоди; ОСОБА_4 -63112,04
грн., в т.ч. 1732,04
грн. - витрат,
пов'язаних з лікуванням, 1380,00
грн. витрат на правову допомогу, 60000,00
грн. - компенсації
моральної шкоди (а.с. 192-239).

Постановою суду
від 26.09.2006 р. ТОВ
„Матяш і Матяш" притягнуто до уча­сті в справі в якості цивільного
відповідача (а.с. 240).

В судовому
засіданні цивільний відповідач ТОВ „Матяш і Матяш" позовні вимоги ОСОБА_2
і ОСОБА_2 в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, такі
вимогиОСОБА_4 - лише
щодо відшкодування 1732,04
грн. В частині відшкодування моральної шкоди цивільний відповідач вказував
на необхідність належного визначення її розміру. Правомірність пред'явлення
позову до цього відповідача ніким не оспорювалася (а.с. 271-276).

Апеляційним
порядком ні ТОВ „Матяш і Матяш", ні будь-ким іншим розмір стягнутих
вироком з цивільних відповідачів сум не оспорюється.

Відповідно до
ст.ст. 323-324, 328, 365
КПК України, суд, забезпечивши на­лежний розгляд кримінальної справи,
постановляє законний і обґрунтований ви­рок та залежно від доведеності підстав
і розміру цивільного позову відповідно йо­го розв'язує, апеляційний суд
перевіряє вирок суду першої інстанції в межах апе­ляції. Підстави для зміни
вироку передбачені ст. 367
ч. 1 п. З,
ст. 373 ч. 1 п. 4 КПК України:

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про
часткову обґрунтованість апеляції.

Цивільні позови потерпілих заявлені в кримінальній
справі, а судом - вирі­шені
з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 28,
50 КПК України, ст.ст. 8,
11-15, 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України. В т.ч., враховано, Що
матеріальна та моральна шкода, завдана ушкодженням здоров'я внаслідок дії
джерела підвище­ної небезпеки, оскільки не доведено, що така була завдана
внаслідок неперебор­ної сили або умислу потерпілого, відшкодовується незалежно
від вини законного володільця цього джерела. Позови задоволено частково з
урахуванням доведено­го на час розгляду справи розміру завданої шкоди та
позиції сторін у справі. Осо­ба, яка відшкодувала шкоду, не позбавлена також за
відповідних підстав діяти в порядку, передбаченому ст. 1191 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що ТОВ „Матяш і Матяш" не
повинно відповідати за вимогами про відшкодування шкоди, суперечить вимогам
закону. Це підприєм­ство на момент вчинення злочину було законним володільцем
автобуса ПАЗ-3205, д/н НОМЕР_1, який
експлуатувало, а керував ним за згодою та в інтересах підпри­ємства ОСОБА_7, який вчинив
неправомірні дії.

Водночас ВАТ „Модуль", будучи власником даного транспортного засобу,
не було його законним володільцем в контексті даної справи, оскільки на момент
злочину не експлуатувало автобус. Позови потерпілими були заявлені саме до
ОСОБА_7 та до ТОВ „Матяш і Матяш" з відповідних підстав і саме як такі
були вирішені. До ВАТ „Модуль" вимоги за позовами не пред'являлися, в процесі
не обговорювалися та по суті не вирішувалися, а це підприємство до участі в
справі в якості цивільного відповідача не притягувалося. Тому зазначення у
вироку ВАТ „Модуль" як володільця джерела підвищеної небезпеки та
цивільного відповідача помилкове, апеляція в цій частині - обґрунтована, а
цивільним відповідачем - во­лодільцем автобуса ПАЗ-3205, д/н НОМЕР_1, як
джерела підвищеної небезпеки, з якого стягнуто відповідні кошти, є ТОВ „Матяш і
Матяш".

За таких обставин, апеляцію цивільного відповідача слід
задовольнити час­тково, виключивши з мотивувальної та резолютивної частин
вироку зазначення ВАТ „Модуль" в якості володільця на час ДТП джерела
підвищеної небезпеки та цивільного відповідача в справі. Підстав для скасування
вироку в частині вирі­шення цивільного позову та повернення справи на новий
судовий розгляд немає.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК
України, -

ухвалив:

Апеляцію цивільного відповідача ТОВ „Матяш і Матяш"
задовольнити частково.

Вирок Ужгородського мїськрайонного суду Закарпатської області від 7 груд­ня 2006 р. щодо ОСОБА_7
змінити, виключивши з його мотивувальної та резолютивної частин зазначення ВАТ
„Модуль" в якості володільця на час ДТП
джерела підвищеної небезпеки та цивільного відповідача в справі.

В решті апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду першої

інстанції - б е з зміни._________