Справа № 1-692/12
Провадження № 1/1015/434/2012
В И Р О К

іменем України

12.11.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Литвиненка Р.С.

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, українця, громадянина України, що має повну загальну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, українця, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого вироком Макарівського районного суду Київської області від 31.03.2006 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3, будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та непогашену судимість, повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

17.04.2012 року близько 23 години 20 хвилин ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проникли на територію земельної ділянки № 61 по вул. Дніпровській в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, де, скориставшись темною порою доби, відсутністю господаря та сторонніх осіб, повторно таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_1 майно, зокрема: металевий швелер № 22 довжиною 3м вартістю 220,38 грн., чотири металеві дуги у вигляді арок довжиною по 4 м кожна вартістю по 81,21 грн. на суму 324,84 грн., будівельний підйомник марки «Піонер» вартістю 12763,66 грн., металевий стовпчик довжиною 3 м вартістю 44,03 грн., металевий швелер довжиною 2 м вартістю 220,38 грн., 3 металеві арматури довжиною 3 м в діаметрі 14 мм кожна вартістю 21,61 грн. на суму 64,83 грн.

ОСОБА_2 17.04.2012 року близько 23 години 20 хвилин за попередньою змовою з ОСОБА_4, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проникли на територію земельної ділянки № 61 по вул. Дніпровській в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, де, скориставшись темною порою доби, відсутністю господаря та сторонніх осіб, таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_1 майно, зокрема: металевий швелер № 22 довжиною 3 м вартістю 220,38 грн., чотири металеві дуги у вигляді арок довжиною 4 м кожна вартістю по 81,21 грн. на загальну суму 324,84 грн., будівельний підйомник марки «Піонер» вартістю 12763,66 грн., металевий стовпчик довжиною 3м вартістю 44,03 грн., металевий швелер довжиною 2 м вартістю 220,38 грн., 3 металеві арматури довжиною 3 м в діаметрі 14 мм кожна вартістю 21,61 грн. на загальну суму 64,83 грн.

Зазначені металеві вироби ОСОБА_2 та ОСОБА_3 привласнили та розпорядилися ними на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_1 матеріального збитку на загальну суму 13638,12 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю та суду пояснив, що неофіційно працює на будівництві. Мотивів вчинення крадіжки пояснити не зміг, зазначив, що все відбулося спонтанно. Вони з ОСОБА_2 зустрілися ввечері 17.04.2012 року, розговорилися, побачили металеві конструкції біля одного з будинків. Він запропонував ОСОБА_2 викрасти їх, на що той погодився. Вони перенесли металеві конструкції на смітник неподалік від будинку, звідки вони їх викрали. Вранці він звернувся до ОСОБА_5, щоб той допоміг їм перевезти металеві конструкції на своєму автомобілі за 50 грн. ОСОБА_5 на його пропозицію погодився, про те, що це викрадені речі, вони останньому не повідомляли. Їх затримав потерпілий, коли вони грузили все до причепу автомобіля ОСОБА_5 Стверджував, що кількість викраденого ними співпадає з тим, що зазначено в обвинувальному висновку, заперечив причетність до крадіжок, вчинених у потерпілого раніше.

У вчиненому підсудний ОСОБА_3 щиро розкаявся, просив його суворо не карати, виявив бажання частково відшкодувати потерпілому завдану його діями моральну шкоду, проте до закінчення слухання справи свого наміру не реалізував, пославшись на відсутність коштів.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю та суду пояснив, що не має офіційного місця роботи, живе за рахунок тимчасових підробітків на будівництві, проживає з сестрами. ОСОБА_3 його знайомий, якого ввечері 17.04.2012 року він випадково зустрів. Коли з ОСОБА_4 вони проходили по вулиці, на території одного із домоволодінь побачили металеві конструкції, які ОСОБА_3 запропонував викрасти. Вони віднесли металеві конструкції на смітник, щоб вранці можна було їх забрати. Вранці ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_5, щоб той допоміг перевезти металеві конструкції на своєму автомобілі за винагороду в 50 грн. На пропозицію ОСОБА_3 ОСОБА_5 погодився. Про те, що це викрадені металеві конструкції вони ОСОБА_5 не повідомляли. Їх затримав потерпілий, коли вони грузили все до причепу автомобіля ОСОБА_5 Стверджував, що кількість викраденого ними співпадає із тим, що зазначено в обвинувальному висновку, заперечив причетність до крадіжок, вчинених у потерпілого раніше.

У вчиненому підсудний ОСОБА_2 щиро розкаявся, просив його суворо не карати, запевнив, що в подальшому не допустить протиправної поведінки, під час розгляду справи виявив бажання провести відшкодування потерпілому завданої його діями моральної шкоди, проте своїх намірів не реалізував, пояснивши, що потерпілій відмовляється з ним розмовляти.

Крім визнання підсудними вини у предявленому їм обвинуваченні, вина ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується також іншими доказами, які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_1, який суду пояснив, що в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області проживає з 2004 року. Земельна ділянка за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, 61, належить його матері ОСОБА_6. На вказаній земельній ділянці з 2008 року зберігаються належні йому будівельні матеріали, оскільки він там планує будівництво. Близько 21 години 17.04.2012 року він був на вказаній земельній ділянці, всі будівельні матеріали знаходилися на своїх місцях. Вранці, близько 07 години 18.04.2012 року, проїжджаючи повз земельну ділянку, він побачив розкидані щити, якими були накриті металеві конструкції. Коли проїхав далі, побачив автомобіль марки «БМВ» з причепом, на який троє чоловіків складали викрадене. Йому вдалося їх затримати, перегородивши своїм автомобілем їм шлях. Також він зателефонував своїй дружині ОСОБА_7, яка на своєму автомобілі виїхала до земельної ділянки та допомогла перегородити шлях автомобілю невідомих чоловіків. Водій автомобіля марки «БМВ» заперечував свою причетність до вчинення крадіжки. В подальшому було викликано працівників міліції, які затримали чоловіків. Потерпілий зазначив, що до 18.04.2012 року із вказаної земельної ділянки ще двічі вчинялися крадіжки будівельних матеріалів, переконаний, що саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 причетні до цього. На даний час йому повернуто ті речі, з якими було 18.04.2012 року затримано підсудних. Потерпілий заявив цивільний позов про відшкодування йому 13638,12 грн. завданої матеріальної шкоди, аргументуючи її розмір вартістю викрадених у нього 18.04.2012 року речей, та 10000 грн. моральної шкоди, розмір якої визначив, виходячи з вартості викрадених у нього раніше будівельних матеріалів та моральних переживань, яких він зазнав внаслідок неправомірних дій підсудних. При визначенні міри покарання підсудним поклався на розсуд суду;

- показами свідка ОСОБА_7, яка суду пояснила, що потерпілий ОСОБА_1 приходиться їй чоловіком, підсудних до цього не знала. Земельна ділянка, на якій її чоловік зберігає будівельні матеріали та металеві конструкції, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, 61, належить матері її чоловіка - ОСОБА_6. З вказаної земельної ділянки до випадку 18.04.2012 року, вже двічі вчинялися крадіжки матеріалів, які там зберігалися, з приводу чого її чоловік ОСОБА_1 був дуже засмучений. На початку квітня 2012 року, точної дати не пригадує, близько 07 години ранку їй зателефонував чоловік та сказав, що затримав чоловіків, які викрадали його будівельні матеріали, сказав взяти автомобіль та виїхати на ньому на дорогу, щоб перегородити їм шлях та не дати можливості втекти з місця події, що вона і зробила. Приїхавши на місце вона побачила, окрім ОСОБА_1, ще трьох чоловіків, які стояли поблизу автомобіля марки «БМВ» з причепом. Вони просили її та ОСОБА_1 не звертатися до правоохоронних органів, запевняли, що все повернуть. З поведінки чоловіків вона зробила висновок, що саме ОСОБА_5 був організатором вчинення злочину, оскільки він найбільш активно заперечував свою причетність до вчинення злочину та просив не викликати працівників міліції, а в подальшому сказав, що він все одно уникне кримінальної відповідальності;

- постановою від 27.04.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України (а.с. 1); рапортом ДІМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 26.04.2012 року (а.с. 6); заявою ОСОБА_1 на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до невідомих осіб, які в ніч з 17.04.2012 року на 18.04.2012 року з ділянки під забудову № 61 по вул. Дніпровській в с. Бузова здійснили крадіжку бувшого у використанні підйомника «Піонер» орієнтовною вартістю 5000 грн., швелера № 22 орієнтовною вартістю 600 грн. довжиною 3 м, бувших у використанні 22 розсувних металевих стійок опалубки вартістю 300 грн., металу С12, С14, С16, І12 приблизною вагою 1,6т орієнтовною вартістю 12800 грн. та завдано йому матеріальну шкоду на загальну суму 26 000 грн. (а.с. 7); протоколом огляду місця події від 18.04.2012 року, під час якого було оглянуто галявину, розташовану з правої сторони по вул. Дніпровська в с. Бузова на відстані близько 150 м до будинку № 63, де було виявлено та вилучено автомобіль марки «БМВ-520і» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3, з автомобільним причепом синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_4, поблизу яких знаходилися металеві споруди та вироби (а.с. 12-15); протоколом огляду предметів від 15.05.2012 року (а.с. 83-85); постановою від 15.05.2012 року про визнання і приєднання до справи речових доказів (а.с. 86); протоколом огляду предметів від 15.05.2012 року (а.с. 87-89); постановою від 15.05.2012 року про визнання і приєднання до справи речових доказів (а.с. 90); звітом про проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку якого ринкова вартість станом на 18.04.2012 року будівельного підйомника марки «Піонер» становить 12763,66 грн., металевого швелера №22 довжиною 3м 220,38 грн., металевої дуги довжиною 4м 81,21 грн., металевого швелера довжиною 3 погонних метра 220,38 грн., металевого прута довжиною 3м діаметром 14мм 21,61грн., металевого стовпчика довжиною 3м 44,03 грн. (а.с. 98-103); постановою від 24.05.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст.ст. 396, 185, 198 КК України (а.с. 113-116); постановою від 04.09.2012 року про уточнення дати та часу скоєння злочину (а.с. 121); рапортом слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області встановлення факту викрадення невстановленими особами із земельної ділянки ОСОБА_1 30 арматурних каркасів довжиною 6м, 22 стійок опалубки фірми «Дока», чим ОСОБА_1 завдано матеріального збитку (а.с. 125); постановою від 11.09.2012 року про виділення матеріалів з кримінальної справи для проведення додаткової перевірки (а.с.126-128); копією вироку Макарівського районного суду Київської області від 31.03.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі (а.с. 62-64); довідкою про звільнення ОСОБА_3 24.09.2008 року по відбуттю строку покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 31.03.2006 року (а.с. 96).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_2, потерпілий ОСОБА_1, свідок ОСОБА_7 під час розгляду справи в суді давали правдиві послідовні покази, які підтверджуються дослідженими у справі письмовими доказами.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що органами досудового слідства вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_1 металевого швелера № 22 довжиною 3м зазначена помилково як 419,37 грн., оскільки відповідно до звіту про проведення товарознавчої експертизи його ринкова вартість станом на 18.04.2012 року становить 220,38 грн. Проте, допущена неточність не впливає на обсяг предявленого підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачення, оскільки органами досудового слідства загальна сума викраденого майна в розмірі 13638,12 грн. обчислена правильно на підставі даних, викладених у звіті про проведення товарознавчої експертизи.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що

вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, його особу, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним злочину та думку потерпілого ОСОБА_1

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує, що злочини за ч. 2 ст. 185 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_3 раніше судимий (а.с. 59-60), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 57), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 58), обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, з урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, його ролі ініціатора у вчиненні крадіжки, вважає доцільним призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті, оскільки приходить до переконання, що саме така міра покарання буде достатньою для виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3, не знаходить підстав для призначення інших видів покарання та звільнення підсудного від призначеного покарання з іспитовим строком.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, даних про його особу, ставлення підсудного ОСОБА_2 до вчиненого, наслідки вчиненого ним злочину та думку потерпілого ОСОБА_1

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 185 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, підсудний за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 74), раніше не судимий (а.с. 76), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 75), обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, з урахуванням обставин вчиненого, другорядної ролі підсудного ОСОБА_2 у вчиненому злочині, характеристик підсудного, відсутності попередніх судимостей, суд вважає доцільним призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті з випробуванням, оскільки приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства та не знаходить підстав для призначення інших видів покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КПК України постановляючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З огляду на вказане, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки потерпілий просить стягнути на його користь 13638,12 грн. вартості викрадених речей, які були вилучені при затриманні підсудних та повернуті потерпілому під час досудового слідства, в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі по 1000 грн. з кожного підсудного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на матеріальне становище підсудних та відсутність у них постійного заробітку.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 328 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, до набрання вироком законної сили змінити на взяття під варту в Київське СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_8 (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, 63) 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_8 (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, 63) 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.

Речові докази у справі:

-автомобіль НОМЕР_5, НОМЕР_6, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 (а.с. 17, 86), залишити у його розпорядженні;

-4 металеві дуги у вигляді арок довжиною кожна 4 м, швелер №22 довжиною 3м, будівельний підйомник «Піонер» в розібраному вигляді (2 металеві споруди, 1 металевий швелер), металевий стовпчик червоного кольору довжиною 3м, металевий швелер, 3 металеві арматури довжиною 3м в діаметрі 14мм, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 (а.с. 16, 90), залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором та потерпілим, а засудженими в той же строк, з часу отримання ними копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.