Справа № 515/2817/14-к
Провадження № 1-кп/515/10/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

22 січня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.12.2008 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.3 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.06.2009 року змінено вирок в частині строку покарання - до 7 років позбавлення волі, 15.09.2014 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харків умовно-достроково звільненого з місць позбавлення волі від не відбутого покарання у виді 5 місяців 28 днів,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.11.2014 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою здійснення дрібного викрадення чужого майна, шляхом розбиття віконного скла у будинку АДРЕСА_2 , незаконно проник до будинку, перебуваючи в якому, пошукав в деяких кімнатах наявність майна, розкидавши при цьому речі і, не знайшовши нічого цінного, вирішив покинути вказану будівлю, однак в одній із кімнат був затриманий працівниками міліції Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області.

Своїми навмисними діями ОСОБА_4 порушив конституційний принцип недоторканності житла, яке належить потерпілій ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся, прохав його суворо не карати та пояснив суду про обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується також матеріалами кримінального провадження:

- заявою ОСОБА_6 про незаконне проникнення до житла;

- листом нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу № 1184/02-14 від 27.11.2014 року /на 1 арк./, яким підтверджується, що 22.10.2014 року за заявою ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрито спадкову справу №256/2014.

- інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 30117524 від 27.11.2014 року /на 2 арк./, якою підтверджується, що власником нерухомого майна по АДРЕСА_2 є ОСОБА_7 - мати потерпілої ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього від 16.11.2014 року /на 28 арк./;

- вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.12.2008 року /на 2 арк./, згідно якого ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі;

- ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.06.2009 року /на 2 арк./ із якої вбачається, що вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.12.2008 року по відношенню ОСОБА_4 змінено в частині строку покарання та призначено 7 років позбавлення волі, в іншій частині - залишено без змін;

- ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харків від 15.09.2014 року /на 1 арк./, якою підтверджується, що ОСОБА_4 умовно-достроково звільнений від невідбутого покарання у виді 5 місяців 28 днів позбавлення волі за вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.12.2008 року.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, за ознакою незаконного проникнення до житла, що порушує недоторканність житла громадян.

При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого у їх сукупності.

Також суд враховує повне визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, посередню характеристику.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який скоїв навмисне кримінальне правопорушення в період невідбутої міри покарання за попереднім вироком, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши останньому покарання у вигляді обмеження волі згідно санкції статті. Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Також, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_4 був засуджений 17.12.2008 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.3 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.06.2009 року вирок змінено та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, 15.09.2014 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харків умовно-достроково звільненого з місць позбавлення волі від не відбутого покарання у виді 5 місяців 28 днів, зазначений злочин скоїв до повного відбуття покарання, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, суд вважає необхідним до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком, перевівши менш суворий вид покарання у більш суворий із застосуванням правил співвідношення видів покарань відповідно до ч.1 ст.72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

В силу ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді 2(двох) місяців позбавлення волі за попереднім вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.12.2008 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.06.2009 року, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді - 8(восьми) місяців позбавлення волі, застосувавши правила співвідношення покарань, передбачені ч.1 ст.72 КК України та попередньо перевівши призначений судом менш суворий вид покарання у вигляді 1 року обмеження волі на більш суворий - у вигляді позбавлення волі на 6 місяців.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту взяття його під варту.

Контроль за виконанням вироку покласти на Татарбунарський РВ ГУМВС України в Одеській області.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Семенюк