Справа № 444/201/15-к
Провадження № 1-кп/444/45/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Лучки, Мукачівського району, Закарпатської області, зареєстрованому та проживаючому АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, ІПН НОМЕР_1 , зі слів не військовозобов`язаного,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представник потерпілої ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 5 грудня 2014 року біля 5 години 50 хвилин керуючи автомобілем Опель Віваро, реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись ним автодорогою Львів-Рава-Руська у напрямку до м. Львова, при проїзді її ділянки в районі 56 км., що у м. Рава-Руська Жовківського району Львівської області, при проїзді її заокругленої ділянки дороги праворуч, поблизу будинку №58 вул. Коновальця, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів безпечна швидкість, небезпека для руху), Розділу 2 п. 2.3. (д), Розділу 12 п. 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру, у темну пору доби, втратив керованість над автомобілем Опель Віваро, реєстраційний номер НОМЕР_2 і, як наслідок, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем Фіат Добло реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 .

Внаслідок зіткнення водій автомобіля Фіат Добло ОСОБА_9 згідно висновку експерта №127/14 від 29.12.2014 року судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події, а саме: крововиливи в лобно-тім`яно-скроневій ділянці голови зліва, долонних поверхнях кистей, передній поверхні правого стегна, подряпини, забійне садно на обличчі, підборідді зліва, забійні розчавлені рани в ділянках лівого променево-зап`ясного суглобу, обох колінних суглобів, тильній поверхні лівої кисті, забійні садна на передній поверхні правої гомілки, крововиливи в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яній зліва, потиличній по центру, крововиливи під оболонки, шлуночки головного мозку, мозочок, розчленування між основою черепа та першим шийним хребцем з розривом спинного мозку, крововиливи в оточуючі тканини трахеї, стравоходу, перелом грудини, розриви хрящової тканини 2, 3, 4, 5 ребер зліва, переломи 6, 7, 8, 9 ребер зліва з розривами пристіночної плеври, перелом 9-го ребра справа, крововиливи, закритий перелом кісток лівого променево-зап`ястного суглобу, косовертикальний втиснутий перелом лівої вертлюжної западини, розрив правого крижовоклубового суглобу справа (кісток тазу), відкриті розтрощенні переломи кісток обох колінних суглобів. Вказані ушкодження могли утворитись при контакті з виступаючими частинами салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 05.12.2014 року, є небезпечними для життя в момент спричинення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Причиною смерті ОСОБА_9 стала тупа поєднана травма голови, шийного відділу хребта у вигляді крововиливів під оболонки, речовину, шлуночки головного мозку, розриву спинного мозку в шийному відділі хребта.

Пасажирка автомобіля Фіат Добло ОСОБА_10 згідно висновку експерта №128/14 від 24.12.2014 року судово-медичної експертизи отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці події, а саме: забійну рану на обличчі зліва, тильній поверхні правої кисті, забійні садна на носі, носо-губній складці, множинні крововиливи навколо ока, очному яблуці зліва, на слизовій верхньої губи спереду і зліва, на зовнішній поверхні правого плеча, на боковій поверхні живота, обох променево-зап`ястних, колінних суглобах, тильній поверхні кистей, задній поверхні стегон, переломи кісток носа, внутрішні крововиливи, розрив зчленування між основою черепа та першим шийним хребцем з розривом спинного мозку в шийному відділі, переломи ребер справа 6, 7,8-го, крововилив та розрив нижньої частки правої легені, розриви печінки, селезінки, переломи обох променево-зап`ясних суглобів. Вказані ушкодження могли утворитись при контакті з виступаючими частинами салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 05.12.2014, були небезпечні для життя в мить спричинення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Причиною смерті ОСОБА_10 стала тупа поєднана травма голови, шийного відділу хребта у вигляді крововиливів під оболонки, шлуночки головного мозку, розриву спинного мозку в шийному відділі хребта.

В судовому засіданні обвинувачений надав наступні показання. 5 грудня 2014 року близько шостої години він, керуючи автомобілем Опель Віваро, рухаючись ним автодорогою у м. Рава-Руська при проїзді її заокругленої ділянки дороги праворуч, втратив керованість над автомобілем, як наслідок, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем Фіат Добло. Після ДТП з власної ініціативи повідомив правоохоронним органам факти вчинення ДТП, надав всі докази та іншу інформацію про вчинене ДТП. Вказав, що повністю визнає свою вину і готовий нести кримінальну відповідальність, з власної ініціативи добровільно відшкодував завдані збитки. Повідомив, що використовує транспортний засіб для утримання сім`ї, однак не є водієм, а працює на будівництві. Вказав, що має на утриманні двоє малолітніх дітей, одна дитина інвалід, дружину, яка не працює, оскільки доглядає за дітьми, та фактично опікується хворим тестем.

Представник потерпілої у судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений з власної ініціативи добровільно відшкодував завдані збитки у повному обсязі, і що потерпілі не настоюють на призначенні покарання з відбуванням.

У судовому засіданні судом було досліджено:

- висновок експерта № 127/14 від 05.12.2014 року та таблиця до нього, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: зовнішні - крововиливи в лобно-тім"яно-скроневій ділянці голови зліва, долонних поверхнях кистей, передній поверхні правого стегна; подряпини, забійне садно на обличчі, підборідді зліва; забійні, розчавлені рани в ділянках лівого променево-зап"ястного суглобу, обох колінних суглобів, тильній поверхні лівої кисті; забійні садна на передній поверхні правої гомілки; внутрішні - крововиливи в м"які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобно-тім"яній зліва, потиличній по центру; крововиливи під оболонки, речовину, шлуночки головного мозку, мозочок; розрив зчленування між основою черепа та першим шийним хребцем з розривом спинного мозку; крововиливи в оточуючі тканини трахеї, стравоходу, по задній поверхні шийного відділу, підшкірно-жирову клітковину грудної клітки спереду і зліва; перелом грудини, розриви хрящевої тканини 2,3,4,5 ребер зліва; переломи 6,7,8,9 ребер зліва з розривами пристіночної плеври, перелом 9-го ребра справа; крововиливи в переднє середостіння, ліву легеню, в прикорневі ділянки обох легень, міжреберні м"язи, в ліву плевральну та черевну порожнини; закритий перелом кісток лівого променево-зап`ястного суглобу; косовертикальний втиснутий перелом лівої вертлужної западини, розрив правого крижово-клубового суглобу справа /- кісток тазу /; відкриті розтрощені переломи кісток обох колінних суглобів. Вказані ушкодження могли утворитись при контакті з виступаючими частинами салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 05 грудня 2014 року, були небезпечними для життя в мить причинення і по цій ознаці відносяться до тяж кого тілесного ушкодження. При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі з трупа ОСОБА_9 алкоголю не виявлено. Причиною смерті гр-на ОСОБА_9 стала тупа поєднана травма голови, шийного відділу хребта у вигляді крововиливів під оболонки, речовину, шлуночки головного мозку, розриву спинного мозку в шийно му відділі хребта (а.п. 47-52);

- висновок експерта № 128/2014 від 05.12.2014 року та таблиця до нього, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: зовнішні - за бійна рана на обличчі зліва, тильній поверхні правої кисті; забійні садна на носі, носогубній складці; множинні крововиливи навколо ока, очному яблуці зліва, на слизовій верхньої губи спереду і зліва, на зовнішній поверхні правого плеча, на боковій поверхні живота, обох променево-зап"ястних, колінних суглобах; тильній поверхні кистей, задній поверхні стегон; переломи кісток носа; внутрішні - крововиливи в м"які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні в лобно-скроневій зліва, потиличній; крововиливи під оболонки, речовину, шлу ночки головного мозку; розрив зчленування між основою черепа та пер шим шийним хребцем з розривом спинного мозку в шийному відділі; пе реломи ребер справа 6,7,8-го; крововилив та розрив нижньої частки правої легені, розриви печінки, селезінки, що супроводжувалось внутрішньою кровотечею в праву плевральну, черевну порожнини; переломи обох променево-зап"ястних суглобів. Вказані ушкодження могли утвори тись при контакті з виступаючими частинами салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 05 грудня 2014 року, були небезпечні для життя в мить причинення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_10 алкоголю не виявлено. Причиною смерті гр-ки ОСОБА_10 стала тупа поєднана травма голови, шийного відділу хребта у вигляді крововиливів під оболонки, речовину, шлуночки головного мозку, розриву спинного мозку в шийно му відділі хребта (а.п. 59-69);

- висновок експерта № 1/1180 від 24.12.2014 року зі схемою, згідно якого зіткнення автомобіля Opel Vivaro р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля Fiat Doblo р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 відбулося на лівій смузі руху відносно напрямку на м. Львів (смуга руху а-м Fiat Doblo), в районі зафіксованого початку перших трьох подряпин на асфальті - (схема протоколу огляду місця ДТП, умовне позначення № 7) (а.п. 148-151);

- висновок експерта № 1/1204 від 29.12.2014 року, згідно якого в даній дорожній ситуації при заданих вихідних даних, водій автомобіля Опель Віваро р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами п.п. 1.2., 10.1., 12.1., 13.1. та вимогами дорожньої розмітки 1.1. розділу 34. ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА чинних Правил дорожнього руху України (детальніше див. дослідницьку частину даного ВИСНОВКУ ЕКСПЕРТА). В даній дорожній ситуації при заданих вихідних даних, водій автомобіля Фіат Добло р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_9 повинен був керуватися технічними вимогами п. 12.3. чинних Правил дорожнього руху України (детальніше див. дослідницьку частину даного ВИСНОВКУ ЕКСПЕРТА). При заданих в постанові про призначення експертизи вихідних даних, порівнюючи фактичні дії водія автомобіля Опель Віваро р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 в умовах місця події, з необхідними його діями в відповідності до Правил дорожнього руху України, приходимо до висновку, що вони суперечили технічним вимогам п.п. 1.2., 10.1., 13.1. та вимогам дорожньої розмітки 1.1. розділу 34. ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА чинних Правил дорожнього руху України. При заданих в постанові про призначення експертизи вихідних даних, порівнюючи фактичні дії водія автомобіля Фіат Добло р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_9 в умовах місця події, з необхідними його діями у відповідності до чинних Правил дорожнього руху України, приходимо до висновку, що в них не вбачається суперечності технічним вимогам п.12.3. чинних Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації у водія автомобіля Опель Віваро р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_3 була технічна можливість попередити зіткнення з автомобілем Фіат Добло р.н. НОМЕР_3 . Ця можливість обумовлювалася виконанням ним вимог п.п. 1.2., 10.1., 13.1. та вимог дорожньої розмітки 1.1. розділу 34. ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА чинних Правил дорожнього руху України, для чого завад технічного характеру у нього не було. З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці водій автомобіля Фіат Добло р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_9 був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Опель Віваро р.н. НОМЕР_2 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування (тобто за умови дотримання вимог п.12.3. ПДРУ), навіть за умови одночасного застосування екстренного гальмування обома водіями з моменту виникнення небезпеки для руху. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стала суперечність дій водія автомобіля Опель Віваро р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 технічним вимогам п.п. 1.2., 10.1., 13.1. та вимог дорожньої розмітки 1.1. розділу 34. ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА чинних Правил дорожнього руху України, для дотримання яких завад технічного характеру у нього не було (а.п. 169-174);

- вимога про судимість від 05.12.2014 року, згідно якої ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п. 212-212 зворот);

- довідка Мукачівської ЦРЛ від 15.12.2014 року № 410/21-6, згідно якої ОСОБА_3 на обліку у психіатра, нарколога не перебуває (а.п. 214);

- характеристика від 08.12.2014 року № 1024/0206, видана виконкомом Великолучківської сільської ради, згідно якої ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони (а.п. 215);

- довідка про склад сімї від 08.12.2014 року № 4508, згідно якої до складу сімї ОСОБА_3 входять жінка ОСОБА_11 , сини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тесть ОСОБА_14 та теща ОСОБА_15 (а.п. 216);

- свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 , згідно якого ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_16 (а.п. 217);

- довідка від 08.12.2014 року № 4508, видана виконкомом Великолучківської сільської ради, згідно якої ОСОБА_16 дійсно ніде не працює, веде догляд за дитиною інвалідом ОСОБА_17 , 2006 року народження, та веде догляд за дитиною до трьох років ОСОБА_18 , 2013 року народження (а.п. 219);

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , згідно якого ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 221);

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 , згідно якого ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п. 222);

- розписка потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про часткове відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.п. 223);

- медичний висновок № 014/160 від 02.01.2014 року, згідно якого ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має захворювання (патологічний стан) (а.п. 224);

- довідка до акту огляду МСЕК № 458145 від 27.02.2013 року, згідно якої ОСОБА_14 є інвалідом третьої групи безтерміново (а.п. 225).

Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні: висновком експерта № 127/14 від 05.12.2014 року та таблицею до нього; висновком експерта № 128/2014 від 05.12.2014 року та таблицею до нього; висновком експерта № 1/1180 від 24.12.2014 року зі схемою; висновком експерта № 1/1204 від 29.12.2014 року.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили загибель кількох осіб. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, вучиненим з необорежності, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, за наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які б обтяжували покарання, тому приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, що є необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Враховуючи тяжкість злочину, основне покарання за який встановлено в межах позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, особу винного, який вчинив злочин вперше, характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна дитина інвалід, та дружину, яка не працює, є єдиним годувальником в сім`ї, та інші обставини справи, а саме характер та мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, ставлення обвинуваченого до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також позицію потерпілих, які не бажають позбавлення волі обвинуваченому, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

В санкції ч. 3 ст. 286 КК України передбачене як обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідно до ч.2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд бере до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, враховує особу винного, який вчинив злочин вперше, характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна дитина інвалід, та дружину, яка не працює, є єдиним годувальником в сім`ї. Однак беручи до уваги тяжкість злочину, а також те, що обвинувачений хоч і використовує транспортний засіб для утримання сім`ї, однак це не є його єдиним заробітком, позаяк він не працює водієм, а працює на будівництві, суд не вважає можливим при вирішенні питання щодо додаткового покарання застосувати правила ч.2 ст. 69 КК України, і обвинуваченому слід призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції ч.3 ст. 286 КК України як обов`язкове.

Цивільний позов не заявлено.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- автомобіль марки Опель Віваро реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території ПП Геслан, що у с. Сопошин по вул. Туринецька, 4-Б, Жовківського району Львівської області - передати ОСОБА_3 (а.п. 226);

- автомобіль марки Фіат Добло реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зберігається на території ПП Геслан, що у с. Сопошин по вул. Туринецька, 4-Б, Жовківського району Львівської області - передати ОСОБА_7 (а.п. 227).

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати:

- за проведення судової автотехнічної експертизи №1/1178 від 24.12.2014 року 442, 26 грн. (а.п. 129);

- за проведення судової автотехнічної експертизи №1/1179 від 24.12.2014 року 442,26 грн. (а.п. 138);

- за проведення транспортно-трасологічної експертизи №1/1180 від 24.12.2014 року - 589,68 грн. (а.п. 147);

- за проведення судової автотехнічної експертизи №1/1204 від 29.12.2014 року - 737,10 грн. (а.п. 168).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Жовківський районний суд Львівської області.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1