У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Кривенди О.В., Мороза М.А.

розглянула
у судовому засіданні 9 жовтня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, на постановлені щодо ОСОБА_1 судові рішення.

Вироком Кіровського районного суду м. Донецька від 8 серпня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Гранітне Тельманівського району Донецької області,

неодноразово судимого, останній раз 10 червня 2006 року
за

ч. 1 ст. 296 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення
волі,

засуджено
за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю, а на підставі ч. 4 ст. 70 КК України
остаточно визначено 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
його власністю.

Ухвалою колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Донецької області від 22 лютого 2008 року вирок залишено без
зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15 травня 2004 року у м. Донецьку, за попередньою
змовою із ОСОБА_2, засудженою за вчинення цього злочину вироком Кіровського районного суду м. Донецька від 6
жовтня 2006 року, у приміщенні належного потерпілим торгівельного павільйону вчинив напад на ОСОБА_3 та ОСОБА_4, погрожуючи
застосуванням насильства, небезпечного
для життя й здоров'я потерпілих, та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя й здоров'я
потерпілих, заволодів їх майном вартістю
589 грн

У касаційному поданні прокурор посилається на те, що суд зайво зазначив
кваліфікуючу ознаку - застосування
насильства, небезпечне для життя та здоров'я потерпілих, оскільки ОСОБА_1
лише погрожував застосуванням такого насильства. Просить змінити вирок та
виключити з нього посилання на вказану кваліфікуючу ознаку.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, обговоривши доводи
касаційного подання та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає.

Як убачається з вироку, суд у сформульованому ним
обвинуваченні вказав на скоєння ОСОБА_1 розбою з погрозою застосування
насильства, небезпечного для життя й
здоров'я потерпілих, та із застосуванням такого насильства.

Разом із тим, даючи юридичну оцінку діям ОСОБА_1, суд
кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 187 КК
України як напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за
попередньою змовою групою осіб із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я
потерпілих. Тому посилання прокурора на неправильне визначення
кваліфікуючої ознаки є безпідставним.

Нечітке формулювання обвинувачення описка не вплинуло на
суть обвинувачення, визнаного судом доведеним, та кваліфікацію дій засудженого,
й не потягло призначення необґрунтованого покарання. Тому зазначена описка не є
істотним порушенням кримінально-процесуального закону та не тягне безумовне
скасування судових рішень.

Даних, які б свідчили,
що стосовно ОСОБА_1 неправильно
застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення
кримінально-процесуального закону, не виявлено.

Отже, передбачені ст. 398 ч. 1 КПК
України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_1 до касаційного розгляду
відсутні.

Керуючись ст. 394
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання прокурора відмовити.

С у д д і :

К.Т. Кравченко О.В. Кривенда М.А. Мороз