Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4865/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2015 Слідчий судця Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , особи яка подала клопотання ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000363, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 у червні 2015 року звернулася до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000363 за ст. 307 ч.2 КК України, посилаючись на те, що 19.03.2015 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 з її особистої сумочки вилучили належні їй грошові кошти у сумі 24500 гривень, а також належний їй мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 . Крім того в той же день працівники міліції провели обшук і за адресою АДРЕСА_2 де вона на той час фактично проживала та вилучили з її житла належні їй грошові кошти в сумі 37000 гривень. Вказані грошові кошти у сумі 24500 гривень та 37000 гривень є аліментами, на утримання на неповнолітньої дитини, які вона отримувала від колишнього чоловіка. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2015 року було накладено арешт на речі вилучені під час обшуків 19.03.2015 року серед яких і належні їй грошові кошти у загальній сумі 61500 гривень та мобільний телефон «Samsung» IMEI НОМЕР_1 . Вона у суді при розгляді питання про арешт майна не була присутня, а тому не змогла подати суду свої заперечення проти такого арешту. Оскільки на даний час належні їй гроші в сумі 61500 гривень та мобільний телефон «Samsung» IMEI НОМЕР_1 не мають ознак передбачених ч.2 ст. 167 КПК України просила суд на підставі ст. 174 КПК України скасувати арешт із вказаного належного їй майна.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник підтримали доводи клопотання про скасування арешту майна, підтвердили обставини викладені у клопотанні та просили його задовольнити.

Слідчий та прокурор заперечували проти задоволення клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту грошових коштів у сумі 61500 гривень, оскільки на даний час відсутні достатні докази того, що вказані кошти належать ОСОБА_5 .. Щодо скасування арешту мобільного телефону «Samsung» IMEI НОМЕР_1 то просили в цій частині клопотання ОСОБА_5 вирішити на розсуд суду.

Суд, вислухавши заявника та її представника, а також слідчого і прокурора, дослідивши докази надані сторонами виходить з наступного.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2015 року (справа №711/2525/15-к) задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт на майно вилучене 19.03.2015 року за місцем проживання ОСОБА_7 , у тому числі мобільний телефон «Samsung» IMEI НОМЕР_1 та грошові кошти у сумі 24500 гривень та 37000 гривень.

Як вбачається із ухвали слідчого судді при вирішення питання про арешт майна ОСОБА_5 у судовому засіданні присутня не була.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 29.04.2015 року ухвала слідчого судді про арешт майна від 25.03.2015 року (справа №711/2525/15-к) залишена без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишена без задоволення.

Відповідно до протоколу обшуку від 19.03.2015 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 було вилучено майно та речовини, у тому числі зі стола у спальні №1 мобільний телефон «Samsung» IMEI НОМЕР_1 та із жіночої сумки коричневого кольору грошові кошти в сумі 24500 гривень. Крім того із квартири АДРЕСА_3 яка належить ОСОБА_7 останній добровільно видав працівникам міліції речовини кремового кольору та грошові кошти в сумі 37000 гривень. Згідно протоколу обшуку, від учасників обшуку ніяких заяв чи зауважень не надійшло.

20.03.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ст. 307 ч.2 КК України у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу (героїну), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В ході допиту в якості підозрюваного 20.03.2015 року ОСОБА_7 будучи допитаним у присутності захисника пояснив, що за адресою АДРЕСА_1 проживає самостійно та до 19.03.2015 року займався збутом наркотичного засобу героїну по ціні 1300 гривень за грам. Під час обшуку 19.03.2015 року працівники міліції із його квартири за адресою АДРЕСА_1 вилучили у тому числі сім мобільних телефонів та грошові кошти в сумі 24500 гривень. Після проведення обшуку вказаної квартири він добровільно видав працівникам міліції заборонені речі, які знаходилися у належній йому квартирі за адресою АДРЕСА_2 , а саме грошові кошти в сумі 37000 гривень та пляшку із наркотичним засобом героїн.

Оскільки ОСОБА_5 надано суду оригінал гарантійного талону ФОП ОСОБА_9 на мобільний телефон «Samsung» IMEI НОМЕР_1 від 15.03.2013 року, який підписано ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що арешт на вказаний мобільний телефон накладено необґрунтовано, оскільки його власником є не ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 , яка у кримінальному провадженні має процесуальний статус свідка. Стороною обвинувачення суду не надано доказів того, що вказаний мобільний телефон відповідає критеріям ч. 2 ст.167 КПК України, а саме був підшуканий, виготовлений, пристосований чи використаний як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди; призначався (використовувався) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом; одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також є майном, в яке їх було повністю або частково перетворено.
За таких обставин арешт накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2015 року (справа №711/2525/15-к) на мобільний телефон «Samsung» модель Е1200 IMEI НОМЕР_1 необхідно скасувати, а вказаний мобільний телефон повернути ОСОБА_5 ..

В той же час суд не вбачає підстав для скасування арешту із грошових коштів у сумі 24500 гривень та 37000 гривень.

Так, сам ОСОБА_7 ні під час обшуку, ні після нього під час допиту не вказував на те, що грошові кошти в сумі 24500 гривень та 37000 гривень йому не належать, а є власністю ОСОБА_5 ..
Крім того звертаючись до слідчого 23.03.2015 року із заявою про повернення майна ОСОБА_5 зазначала що в ході обшуку 19.03.2015 року були вилучені належні їй грошові кошти у сумі 24500 гривень та три мобільні телефони марки «Самсунг».

В той час як у розглядуваному клопотанні вже стверджує що їй належать і кошти в сумі 24500 гривень і кошти в сумі 37000 гривень та один, а не три мобільні телефони.

Таким чином позиція самої ОСОБА_5 з приводу переліку належного їй майна вилученого 19.03.2015 року є не стабільною а такою, що істотно змінюється зі спливом часу.

Документи подані ОСОБА_5 суду, а саме довідка центру поштового зв`язку №4 м. Звенигородка про отримання нею аліментів у період з березня 2014 року по березень 2015 року сама по собі без взаємозв`язку з іншими документами та показаннями ОСОБА_7 на даний час не дозволяє однозначно ідентифікувати вилучені під час обшуку 19.03.2015 року грошові кошти у сумі 24500 гривень та 37000 гривень, як такі, що належать ОСОБА_5 ..

Щодо посилань ОСОБА_5 про те, що квартира АДРЕСА_4 належить їй, оскільки вона придбала її в 2011 році у ОСОБА_7 то вони спростовуються наявним в матеріалах кримінального провадження рішенням Зенигородського районного суду Черкаської області від 27.02.2015 року яким визнано право власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_7 .. За таких обставин ОСОБА_7 не міг продати у 2011 році квартиру власником якої сам став лише у 2015 році.

Довідка виконавчого комітету Хлипнівської сільської ради від 07.05.2015 року про те, що ОСОБА_5 проживає у квартирі АДРЕСА_4 з травня 2012 року не спростовує висновків суду, оскільки грошові кошти у сумі 24500 гривень були вилучені із квартири АДРЕСА_1 де як стверджував у своєму протоколі допиту ОСОБА_7 він проживає самостійно, а гроші у сумі 37000 гривень із квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_7 видав працівникам міліції самостійно як заборонені предмети.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 не дала будь-яких конкретних показань з приводу належності грошових коштів вилучених 19.03.2015 року, а лише пояснила, що у селі люди кажуть про те, що працівники міліції вкрали у ОСОБА_5 гроші. Крім того наскільки їй відомо свої заощадження ОСОБА_5 зберігала у дивані.

Отже на даний час відсутні підстави вважати, що арешт на грошові кошти у сумі 24500 гривень та 37000 гривень ухвалою слідчого судді від 25.03.2015 року накладено необґрунтовано, а тому в частині клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту із коштів в сумі 24500 грн. та 37000 грн. необхідно відмовити.
За змістом пункту 13 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», - рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК), оскарженню не підлягає. З підстави необґрунтованості накладення арешту на майно особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК), а потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2015 року (справа №711/2525/15-к) на мобільний телефон «Samsung» модель Е1200 IMEI НОМЕР_1 , як такий, що належить ОСОБА_5 .

Мобільний телефон «Samsung» модель Е1200 IMEI НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 .

В іншій частині у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі незгоди із прийнятим рішенням ОСОБА_5 має право оскаржити в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК України ухвалу про арешт майна.

Слідчий суддя: ОСОБА_1