Справа №1-23/2008 року
Вирок
Іменем України
19 лютого 2008 року
Буринський районний суд С
умської області в складі:
головуючого судді Міщен
ко В.М.
при секретарі

Ключник О.М.
з участю прокурора Бокат
ової С.К.
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні в залі суд
у міста Буринь кримінальну с
праву , , цо обвинуваченню
ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
українця, громадянина Укра
їни, уродженця села Бобрик Бі
лопільського району Сумсько
ї області, мешканця АДРЕСА
_1, за пропискою м. Єнакієво Д
онецької області, не працююч
ого, з середньою освітою, за с
пеціальністю - електрик, розл
ученого, раніше не судимого:

у скоєнні злочину, перед
баченого ст. . 190 ч.2 КК України

встановив:

ОСОБА_1 20 жовтня 2000 року, бл
изько 10.00 год. разом зі своїм бр
атом ОСОБА_2, мешканцем се
ла Олександрівка, звернулис
ь до мешканки цього ж села О
СОБА_3 з проханням надати їм
у короткочасне користування
її конем та її гужовою повозк
ою з метою перевезення дров. О
тримавши від ОСОБА_3 коня
та гужову повозку, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 у лісосмузі поб
лизу села Олександрівка назб
ирали дров, які склали на гуж
ову повозку, після чого вжили
спиртні напої та поїхали до с
ела Олександрівка з метою пр
одажу чи обміну дров на спирт
не. Не домовившись ні з ким з м
ешканців села Олександрівка
про продаж чи обмін дров на с
пиртне, у ОСОБА_1 та ОСОБ
А_2 виник злочинний умисел н
а заволодіння конем та гужов
ою повозкою з метою подальшо
го їх продажу. Реалізуючи сві
й злочинний умисел та усвідо
млюючи те, що вони вчиняють з
аволодіння чужим майном шлях
ом зловживання довірою ОСО
БА_3 та її ж обману, ОСОБА_1
та ОСОБА_2 під'їхали на г
ужовій повозці до лісосмуги
села Олександрівка, де зустр
іли мешканця міста АДРЕСА_2
- ОСОБА_4, якому і запропо
нували купити коня разом з гу
жовою повозкою за 500 грн., пові
домивши йому що кінь та повоз
ка належать їм. ОСОБА_4 пог
одився на пропозицію ОСОБА
_1 і ОСОБА_2, після чого пе
редав їм 200 грн. в рахунок розра
хунку, а решту пообіцяв відда
ти після оформлення у сільсь
кій раді відповідних докумен
тів на коня. Отримані таким чи
ном кошти ОСОБА_1 та ОСОБ
А_2 використали у подальшом
у на свій власний розсуд.
В результаті злочинних шах
райських дій ОСОБА_1 та О
СОБА_2, потерпілій ОСОБА_3
було завдано матеріальних
збитків на загальну суму 1456 гр
н. 60 коп., а саме - 1128 грн. 60 коп. варт
ість коня, 328 грн. вартість гуж
ової повозки. Спричинені зби
тки

2
потерпілій були відшкодо
вані в ході досудового слідс
тва, шляхом повернення коня т
а
гужової повозки на збер
ігання, а вироком суду ві
д 16 липня 2004 року-дозволено

використовувати за призна
ченням.
Допитаний в судовому засі
данні підсудний ОСОБА_1 св
ою вину у скоєнні злочину, пе
редбаченого ч.2 ст. 190 КК Україн
и визнав повністю та пояснив
, що час від часу проживає в се
лі Олександрівка Буринськог
о району у своїх батьків, про
писаний по Донецькій області
, ніде не працює. Так у жовтні 2
000 року, коли він проживав у се
лі Олександрівка Буринськог
о району, з матір'ю проживав щ
е нині покійний його брат - О
СОБА_2. Так як матері необхід
но було заготовити дрова на з
иму, то ОСОБА_1 з ОСОБА_2
вирішили поїхати у лісосмуг
у села Олександрівка та назб
ирати там дров. У своєї сусідк
и - ОСОБА_3 , вони попрохали
коня та гужову повозку, пооб
іцявши увечері повернути і к
оня і повозку. Потім ОСОБА_1
з братом ОСОБА_2 розпив пл
яшку спиртного, після чого во
ни удвох з ним на коню і повозц
і ОСОБА_3 , проїхали в лісо
смугу села Олександрівка, де
назбирали дров, потім вживал
и ще спиртне. Далі вони виріши
ли з братом продати чи поміня
ти на спиртне назбирані нами
дрова, однак ніхто не купив д
рова і потім ОСОБА_2 запро
понував ОСОБА_1 не поверта
ти коня з повозкою, а продати
їх кому-небудь, а отримані гр
оші витратити на спиртне. О
СОБА_1 погодився. Там же у ліс
осмузі вони зустріли раніше
не відомого їм чоловіка, яком
у і запропонували купити кон
я та повозку за 500 грн. ОСОБА_2
ще сказав, що він посваривс
я з жінкою і тому продає коня.
Той невідомий чоловік непода
лік від лісосмуги косив сіно
і погодився на нашу пропозиц
ію, після чого ОСОБА_1, О
СОБА_2 та невідомий чоловік
поїхали до нього додому в міс
то Буринь, де чоловік заплати
в 200 грн., а решту пообіцяв відд
ати після оформлення докумен
тів на коня у сільській раді. Т
ому чоловіку ні ОСОБА_1, ні
ОСОБА_2 не говорили про те
, що кінь з повозкою не належа
ть їм. Всі гроші забрав собі
ОСОБА_2 Потім ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 прямо в місті Бурить
вживали біля базару у кафе сп
иртні напої, потім ОСОБА_1
пішов додому до своєї матері
в село Олександрівка, а де ді
вся ОСОБА_2 невідомо. Наст
упного дня до матері додому п
риходила ОСОБА_3 , яка запи
тувала у ОСОБА_1 де кінь та
повозка, а він їй відповів, щ
о не знає де кінь та також сказ
ав, що про це необхідно запит
ати у ОСОБА_2 Потім ОСОБА
_1 деякий час мешкав у Донець
кій області. Про те, що ОСОБ
А_1 знаходився у розшуку, ві
н не знав, за весь цей час - з 2000 р
оку по 2007 рік час від часу мешка
в у своєї матері, бачився вже
пізніше з ОСОБА_2 та дізна
вся від нього, що його було за
суджено за того коня і повозк
у, що вони продали невідомому
чоловіку. В теперішній час
ОСОБА_1 знову тимчасово про
живає у своєї матері.
В скоєному розкаюється, з
апевнив суд. що нічого подібн
ого він не скоїть. Просить не

позбавляти його волі.
Таким чином , впевнившись в
добровільності та істинност
і позиції підсудного, суд
вважає, що своїми умисним
и протиправними вищезазначе
ними діями, що виразилися у

заволодінні разом із ОСО
БА_2 шахрайським шляхом кон
ем вартістю 1128 грн. 60 коп.
та гужовою повозкою вартіс
тю 328 грн., які належали потерп
ілій ОСОБА_3 ОСОБА_1
ОСОБА_1 скоїв злочин, пере
дбачений ч.2 ст. 190 КК України - з
аволодіння чужим
майном шляхом обману та зло
вживання довірою (шахрайство
), вчинене за попередньою
змовою групою осіб. При приз
наченні покарання для підсуд
ного, суд, у відповідності до
ст. . 65 КК України,
враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу вин
ного та обставини, що пом'якш
ують та
обтяжують покарання.
Підсудний визнав свою вину
і щиро розкаявся, раніше не с
удимий, посередньо
характеризується по місту
проживання, на утриманні має
батьків похилого віку.
Обставиною , що обтяжує пока
рання , суд вважає, вчинення п
ідсудним злочину в стані
алкогольного сп'яніння.
Суд , враховуючи особу підс
удного, обставини , що пом'якш
ують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, вважає за
необхідне призначити йому м
іру
покарання не пов'язану з
позбавленням чи обмеженням в
олі.

3
Цивільний позов по справі
не заявлявся, судових витрат
не має, рішення по речових до
казах прийняте вироком Бурин
ського районного суду від 16 ли
пня 2004 року, яким коня та гужов
у повозку дозволено потерпіл
ій використовувати на свій р
озсуд
Виходячи з вищевикладеног
о, керуючись ст. . ст. . 321, 323, 324, КПК
України , суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у с
коєнні злочину, передбачено
го ч. 2 ст. 190 КК України і призна
чити йому покарання в виді 1000 (т
исячу) гривень штрафу на кори
сть держави
Запобіжний захід до набра
ння вироком законної сили О
СОБА_1 -залишити підписка пр
о невиїзд.
Вирок може бути оскаржений
в Апеляційний суд Сумської о
бласті через Буринський райс
уд на протязі 15 днів з дня прог
олошення.