Справа № 296/2176/15-к
Вирок
Іменем України
18 травня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Вільшанка Вільшанського р-ну Кіровоградської області, гр-на України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, невійськовозобов`язаного, без постійного місця проживання, раніше судимого

-16.04.2008 р. Долгинцевським райсудом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 186, 304 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-21.01.20014 р. Онуфріємським райсудом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 277 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік;

-09.02.20015р. Хмельницьким міськрайсудом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі.

за ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2014 близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_4 разом із невстановленою слідством особою, перебуваючи за адресою: м. Житомир, Київське шосе, 1 помітили незнайому ОСОБА_5 . В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 разом із невстановленою слідством особою виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я.

Реалізуючи свій злочинний умисел на повторне відкрите викрадення майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 разом із невстановленою слідством особою, за попередньою змовою та згідно розподілених ролей підійшли до ОСОБА_5 , яка у руці тримала жіночу сумочку. Шляхом ривку ОСОБА_4 намагався заволодіти сумкою, яка належить ОСОБА_5 , але так як остання тримала сумку міцно та не відпускала її з руки, під погрозами застосування насильства ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи, ОСОБА_5 сама передала грошові в сумі 400 гривень та після чого ОСОБА_4 в останньої з рук вирвав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 600 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, під психологічним впливом, почали вимагати у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung S3600» в корпусі бузкового кольору вартістю 119 грн. 52 коп., в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 грн., на якій були гроші для розмови в сумі 20 грн., який остання передала ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 разом із невстановленою слідством особою, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1154 грн. 52 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю та в судовому засіданні дав наступні показання.

Так, він 07.12.2014 року разом із своїм знайомим на ім`я ОСОБА_6 їхали на автобусі з м.Києва до м. Івано-Франківськ. Під час зупинки в м.Житомирі вони разом із ОСОБА_7 пішли до кафе, де вживали пиво на каву. Під час вживання вказаних вище напоїв, вони пропустили відправлення свого автобуса. Після цього вони пішли через міст, що по Київському шосе в м.Житомирі та побачили жінку, яка йшла попереду. В цей час, несподівано для нього (обвинуваченого) ОСОБА_6 підбіг до жінки та намагався в неї вирвати з рук сумку. Однак, жінка міцно тривала в руках сумку, тому ОСОБА_6 та жінка впали з мосту та покотились до підніжжя мосту. Він (обвинувачений) через деякий час також спустився до них. В цей час він побачив, що ОСОБА_6 вимагав від потерпілої гроші та добровільно дала йому певну суму грошей, діставши її гаманця. Після цього ОСОБА_6 вирвав з рук жінки гаманець, а потім забрав в неї сумку. Після цього вони пішли з місця події та поїхали до м. Хмельницький. Скільки саме ОСОБА_6 забрав у жінки грошей він не знав. У ОСОБА_8 він (обвинувачений) попросив у ОСОБА_7 гроші, але той йому не дав. Саме тому він (обвинувачений) продав мобільний телефон потерпілої, який ще з м.Житомира знаходився в нього.

Винуватість обвинуваченого повністю підтверджується :

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні повністю підтримала фабулу обвинувачення та, зокрема, показала наступне.

У вказані в обвинуваченні день, час та місці вона, переходячи через міст по Київському шосе, вона побачила, що позаду неї по мосту йдуть дві соби чоловічої статі, серед який був й обвинувачений. Через деякий час її наздогнав невідомий чоловік, з яким вони впали з мосту. Після цього до них підійшов обвинувачений, який разом з іншою особою заволодів її майном. При цьому обвинувачений повністю підтримував дії першої особи своїми діями та виглядом;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в суді показав, що він безпосереднім очевидцем вказаних подій не був, знає про обставини вчинення злочину відносно його дружини з її слів. Вона розказала йому про те, що на неї напали дві особи, які спочатку з намагались вирвати з її рук її жіночу сумку, а потів вимагали від неї гроші. На їх вимогу вона спочатку віддала їм гроші на суму 400 грн., а потім в неї вирвали з рук гаманець із іншими грошима та забрали сумку, у який знаходився її мобільний телефон;

- протоколом огляду місця події від 07.12.2014 р. з участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно якого остання вказала на місце по вул. Київське шосе, 1 в м. Житомирі, де трапилась вказана подія;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 16.12.2014 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала особу, яка відкрито заволоділа її грошовими коштами та мобільним телефоном, якою є обвинувачений ;

- висновком експерта № 902 від 30.12.2014 р., згідно якого вартість мобільного телефону марки «Samsung S3600» станом на 09.12.2014 р. становить 119.52 грн.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності притягувався, немає постійного місця проживання, на даний час відбуває покарання за вироком суду.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому по справі не встановлені.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого по справі є рецидив злочинів, по відношенню до ст. 277 КК України.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо заявленого цивільного позову суд приходить до наступного.

Так, потерпілою по справі заявлений цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого матеріальної шкоди на суму 1500 грн. та моральної шкоди на суму 3000 грн.

Розглянувши матеріали кримінальної справи, суд вважає цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди таким, що підлягає задоволенню частково, на суму викрадення грошових коштів (1000 грн.), оскільки мобільний телефон був повернутий потерпілій.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями іншої особи, відшкодовується особою, що завдала таку шкоду.

Розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди відшкодовується виходячи з обставин справи, розміру немайновий витрат та моральних страждань потерпілої, а також з часового проміжку, що було необхідно потерпілій для встановлення свого нормального способу життя.

На підставі викладеного та враховуючи те, що потерпіла отримала моральні страждання внаслідок відкритого викрадення її майна її майна з боку двох осіб чоловічої статі та вона втратила певний час на відновлення свого морального стану, суд вважає можливим та необхідним позов щодо стягнення моральної шкоди задовільнити часткового на суму 2500 грн.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, суд шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Хмельницького міськрайсуду Хмельницької області від 09.02.20015 р. за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України, призначає засудженому остаточне покарання п`ять років шість місяців позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати із 09 лютого 2015 року.

Речовий доказ по справі, а саме мобільний телефон марки «Samsung S3600»-повернути потерпілій за належністю.

Цивільний позов задовольнити частково, стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілої 1000 гривень матеріальної шкоди та 2500 гривень моральної шкоди, а всього на суму 3500 гривень. В решті цивільний позов залишити без задоволення.

Стягнути з засудженого на користь держави 235 грн. 87 коп. процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1