Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 11-830 Головуючий у 1-ій інстанції: суддя Кіндяк І.
Категорія:ч.З ст.ст.289 КК України - ОСОБА_1 ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

2011 року жовтня місяця 13 дня. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Лісіченко Л.М.

суддів: Куліша В.М., Захожая О.І.

при секретарі - Войтенко Є.М.

за участю прокурора - Рибачук Г.А.

потерпілого - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальну справу за апеляцією прокурора Полтавського району Полтавської області на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 12 липня 2011 року.

Цим вироком ОСОБА_4, 02.05.1970 року

народження, уродженець і мешканець м. Полтава вул.

Калініна,15 кв.54, громадянин України, з середньою

спеціальною освітою, непрацюючий, неодружений, в

силу ст.89 КК України раніше несудимий

засуджений за ч.3 ст.289 КК України Із застосуванням ст.69 КК України на 4 (прописом трьох) років позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим в тому, що вчинив злочин за наступних обставин.

14 січня 2011 року близько 20 год. 30хв. діючи умисно, перебуваючи у викликаному ним автомобілі таксі «Ніссан Х-трейд», належному ОСОБА_5, яким керував потерпілий ОСОБА_3 за нотаріально посвідченим дорученням, знаходячись на 170км авто дороги с. Копили Полтавського району, перебуваючи в стані наркотичного спяніння, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя потерпілого, яке останнім сприймалось як реальне, що виразилось у демонстрації та застосуванні ножа, незаконно заволодів автомобілем «Ніссан Х-трейд» д/н НОМЕР_1 варт. 120492грн.

В апеляції прокурор Полтавського району просить вирок скасувати у звязку з необгрунтованим застосуванням ст.69 КК України, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок його мякості, постановити новий вирок, засудивши ОСОБА_4 за ч.3 ст.289 КК України на 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який апеляцію із внесеними доповненнями підтримав і просив вирок суду скасувати з підстав, у ній наведених, постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_4 у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна, думку потерпілого ОСОБА_3, який вважає вирок суду обґрунтованим, а призначене ОСОБА_4 покарання достатнім, заперечення засудженого ОСОБА_4, який також вважає вирок суду законним і обґрунтованим, тому просив залишити його без зміни, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 в апеляції не оспорюються.

Разом з тим, висновки суду про погрозу застосування насильства, яке виразилося у застосуванні ножа, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи та явно виходять за межі предявленого обвинувачення, на що правильно вказує прокурор у своїй апеляції.

Так, будучи допитаним в ході часткового судового слідства потерпілий

ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 14 січня 2011 року виїхав на виклик «таксі» і взяв пасажиром ОСОБА_4, який відразу здався йому підозрілим внаслідок неадекватної поведінки. Останній то мовчав, не відповідаючи на запитання, то намагався сісти на заднє сидіння, декілька разів залишав автомобіль і кудись ходив, нібито шукаючи гроші у своїх знайомих, яких не виявлялось на місці.

Востаннє ОСОБА_4 попросив зупинити автомобіль у безлюдному місці поблизу лісу і вийшов по нужді, а потім повернувшись став віддавати незрозумілі розпорядження; сідати за кермо та їхати, не глушити двигун, при цьому простягнув руку з якимось блискучим предметом. Таку поведінку засудженого він, ОСОБА_3, сприйняв це як загрозу своєму життю, тому відкрив двері і вискочив з автомобіля, а ОСОБА_4, пересівши на водїйське сидіння, заволодів цим автомобілем.

Потерпілий пояснив, що предмет в руці нападника при тих обставинах він сприймав як ніж, але за сплином часу не може достовірно стверджувати, що саме ножем йому погрожував ОСОБА_4

З матеріалів справи убачається, що у своєму поясненні потерпілий вказував, сівши на переднє сидіння автомобіля невідомий показав йому ножа, який демонстративно поклав на свою руку. Після чого сказав, щоб він, ОСОБА_3, їхав, потім, щоб виходив з автомобіля. При цьому автомобіль був заведений.

Скориставшись, що невідомий відволікся, він, ОСОБА_3, вискочив з автомобіля та на його спробу витягти ключі з замка запалювання невідомий подався в його бік з ножем. У звязку з чим він, ОСОБА_3 відійшов, а невідомий, перелізши на місце водія, поїхав у невідомому напрямку, (а.с.10)

Будучи допитаним в якості потерпілого 15.01.2011 року (а.с.25-26) ОСОБА_3 вказував, що ОСОБА_4 підійшов до машини і сів на сидіння таким чином, що опинився повернутим до нього всім корпусом, тобто на сидінні сидів боком. Як тільки ОСОБА_4 сів, то одразу простягнув у його, ОСОБА_3, сторону свою ліву руку долонею догори і одразу поклав на неї лезо ножа. В машині світло не горіло освітлення йшло від при борної панелі і GPS навігатора. Також на вулиці горіли ліхтарі. Він добре роздивився ніж і на його думку, він був кухонний, тобто не складний, із рукояткою темного кольору, можливо на заклепках. Довжина рукоятки близько 9 см. Лезо було зі слідами заточки, довжиною близько 10 см. ОСОБА_6 поклав на долоню іншої руки для того, щоб він, ОСОБА_3 точно помітив, тобто щоб продемонструвати цей ніж йому. Відстань від ножа була приблизно 30-40см при тому, що руки ОСОБА_6 були зігнуті у ліктях. ОСОБА_4 сказав потерпілому щоб той їхав, а потім, щоб не глушив автомобіль. Потім ОСОБА_6 відхилився назад, а він, ОСОБА_3, відкрив водійські двері, вийшов з машини спиною назад і протягнув праву руку до замка запалювання, щоб витягти ключі, але не встиг, бо нападник зробив рух ножем до замка. Він вирішив не чинити йому опір, оскільки боявся за своє життя. Коли він вийшов з автомобіля, то нападник сидячи на сидінні намагався вийти з машини, але потім різко пересів з пасажирського сидіння на водійське, закрив дверцята і різко рушив з місця.

Згідно протоколу судового засідання від 01.07.2011 року (а.с.174) ОСОБА_3 пояснював, що повернувшись до автомобіля повернувся до нього обличчям та приставив до його грудей ліву руку долонею догори і одразу поклав на неї лезо ножа. Ніж він роздивився при світлі від при борної панелі та GPS навігатора. Він, ОСОБА_3, хотів дотягнутися рукою до ключів, щоб витягти їх з замка запалювання, але ОСОБА_6 махнув ножем і сказав, що так робити не треба. Погрожуючи ножем ОСОБА_4 сказав, що потерпілий їхав, а потім коли нападник відвів від нього погляд, вийшов спиною назад, так як боявся за своє життя.

Як видно з постанови про притягнення особи в якості обвинуваченого та обвинувального висновку ОСОБА_4 предявлено обвинувачення в тому, що він 14.01.2011 року близько 20 год.45 хв. перебуваючи в стані наркотичного спяніння, знаходячись на 170км автодороги , що веде до с. Копили Полтавського району, погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, яке ОСОБА_3 сприймав як реальне, що виразилось у демонстрації ножа, незаконно заволодів автомобілем «Ніссан Х-трейд» д/н НОМЕР_1, чим спричинив потерпілому збитки на суму 136000 грн.

Враховуючи, що при висновки суду про погрозу застосування насильства до потерпілого, яке виразилось у застосуванні ножа дійсно явно виходять за межі предявленого обвинувачення, колегія суддів дійшла переконання, що ці висновки підлягають виключенню з мотивувальної частини вироку, а апеляцію прокурора в цій частині слід задовольнити.

В той же час, призначаючи покарання засудженому ОСОБА_4 суд виходив з вимог ст.65 КК України обєктивно і повно врахувавши як обставини, що обтяжують покарання, так і ті, що його помякшують.

Так, обставинами, що помякшують покарання суд обґрунтовано визнав щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, поведінку потерпілого на досудовому слідстві і в суді, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину.

В ході розгляду справи апеляційним судом надані документи; копія свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є ОСОБА_4 та акт обстеження матеріально побутових умов ОСОБА_4, згідно яких засуджений без дружини виховує свого неповнолітнього сина.

Також, згідно консультативного висновку спеціаліста ОСОБА_4 хворіє на виразкову хворобу шлунка, хронічний холецистит, хронічний панкріотит та хронічний коліт.

З огляду наведеного колегія суддів вважає, що всі вищевикладені обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у звязку з чим застосування ст.69 КК України при визначенні покарання засудженому є обґрунтованим.

Обставиною, що обтяжує покарання суд правильно визнав вчинення злочину особою, що перебуває в стані наркотичного спяніння.

Разом з тим, призначаючи покарання засудженому ОСОБА_4 суд першої інстанції допустив суперечності вказавши розмір цифрою 4 роки позбавлення волі, а прописом три роки позбавлення волі.

Оскільки всі суперечності повинні бути враховані на користь засудженого колегія суддів вважає за необхідне уточнити резолютивну частину вироку на підставі ст.365 КПК України в ревізійному порядку та вважати ОСОБА_4 засудженим до більш мякого покарання.

Враховуючи вищевикладене вирок суду підлягає зміні, а апеляція прокурора - задоволенню частково.

В іншій частині вирок слід залишити без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 366, 378 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію із внесеними змінами прокурора Полтавського району Полтавської області на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 12 липня 2011 року задовольнити частково.

Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 12 липня 2011 року щодо ОСОБА_4 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку висновки суду про погрозу застосування ОСОБА_4 щодо потерпілого ОСОБА_3 насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, що виразилось у застосуванні ножа.

На підставі ст.365 КПК України уточнити резолютивну частину вироку та вважати засудженим ОСОБА_4 за ч.3 ст.289 КК України на 3 роки позбавлення волі.

В іншій частині вирок місцевого суду залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_9