Справа № 441/480/15-к 1-кп/441/43/2015

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2015 року Городоцький районний суд Львівської обл. в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ужгород Закарпатської обл., циганку, гр-ку України, безпартійну, неосвічену, не одружену, непрацюючу, раніше не суджену, проживаючу на АДРЕСА_1 ,
по ч. 1 ст. 119 КК України, суд -
ОСОБА_5 , 10.11.2014р., приблизно 19 год., у циганському таборі, в лісосмузі поруч із залізничною станцією Городок, що на вул. Кармелюка у м. Городок Львівської обл., у зведеному нею з іншою особою наметі, уклала спати малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі, діючи злочинно-недбало, запалила у наметі побутову свічку, яку замість підсвічника помістила в стакан, а той на тумбочку поруч із одягом та іншими легкозаймистими матеріалами, намет покинула, залишивши дитину без нагляду і в безпорадному стані, чим створила з необережності передумови для настання суспільно-небезпечного наслідку у виді смерті іншої людини, який повинна була та могла передбачити, адже через ненадійне закріплення палаючої свічки і наявність в наметі легкозаймистих матеріалів, намет загорівся, в пожежі загинув її син, чим скоїла вбивство з необережності.
В суді ОСОБА_5 вини не визнала, показала, що смерті сина не допускала і не бажала, а також що, намет в циганському таборі поруч із залізничною станцією Городок вона звела разом із ОСОБА_7 із підручних матеріалів, в основному дерева і клейонки, що тут же із дітьми проживала, що під вечір, 10.11.2014р. в наметі поклала малолітнього сина спати, а щоб дитина не боялася запалила свічку, яку вклала у стакан і поставила на тумбочку поруч із одягом і місцем, де спав син, сама пішла збирати дрова. Приблизно через 20-30 хв., як поверталась до намету, побачила, що такий горить, спроби її та інших циган погасити вогонь були марними, вранці на згарищі виявлено труп її дитини. Окрім цього пояснила, що для освітлення намету завжди запалювала свічку, яку в стакані тримала на тумбочці, також що в минулому, незадовго до події, від свічки уже загорялась тумбочка. Просить її оправдати.
Не дивлячись на невизнання вини, винуватість Кулі у скоєному доведена зібраними у провадженні доказами і зокрема.
Так, із протоколу огляду місця події від 11.11.2014р. з фототаблицею в додатку, із показань свідка ОСОБА_8 убачається, що у циганському таборі, у лісосмузі поруч із залізничною станцією Городок на вул. Кармелюка у м. Городок Львівської обл., посеред наметів, на згарищі виявлено обгорілий труп дитини чоловічої статі, що інші циганські намети зведені, як правило, із легкозаймистих матеріалів, мають прогари на бокових площинах, з місця події вилучено пожежне сміття.
З висновку судово-медичної експертизи №917/2014 від 14.01.2015р. убачається, що виявлений 11.11.2014р. на згарищі у циганському таборі труп дитини є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , труп обгорілий та обвуглений внаслідок дії полум`я під час пожежі.
Із висновків пожежно-технічної і криміналістичної експертиз №2/11Е від 18.02.2015р. і №3/1361 від 10.12.2014р., із показань в суді експерта ОСОБА_9 , із звіту від 11.11.2014р. головного інспектора Городоцького РВ ГУ ДСМС України у Львівській обл. ОСОБА_8 про причини пожежі і показань його в суді, убачається, що пожежа 10.11.2014р. у внутрішньому просторі циганського намету неподалік залізничної станції Городок, що по вул. Кармелюка у м. Городок Львівської обл., сталась через використання відкритого вогню у вигляді полум`я свічки з послідуючим потраплянням його у горюче середовище намету. В пожежному смітті вилученому з місця події нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів не виявлено.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.03.2015р. з фототаблицею в додатку убачається, що обвинувачена ОСОБА_10 в лісосмузі, що поруч із залізничною станцією Городок на вул. Кармелюка у м. Городок Львівської обл., показала на місце, де вона разом із ОСОБА_7 мала зведений намет і восени 2014р. проживали, що намет освітлювали побутовою свічкою, що ввечері 10.11.2014р. вона залишила в наметі запалену свічку, сама ходила по дрова, як повернулась, намет горів, загасити вогонь не вдалося.
Показаннями в суді свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в тій частині, що у наметі, в циганському таборі поруч із залізничною станцією Городок з обвинуваченою ОСОБА_10 проживав її малолітній син ОСОБА_6 , що ввечері 10.11.2014р. їх намет пожежею знищено, зранку - 11.11.2014р. на згарищі виявлено труп дитини ОСОБА_6 .
Із копій актового запису про народження №913 від 07.08.2014р., свідоцтва про народження ОСОБА_6 , вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати дитини обвинувачена ОСОБА_10 , батьком дитини, в порядку ч.1 ст.135 СК України записаний ОСОБА_13 .
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої Кулі доведена у повному об`ємі, оскільки внаслідок її злочинної недбалості, яку вона повинна була і могла передбачати наступила смерть іншої людини, її дії суд кваліфікує по ч. 1 ст. 119 КК України.
Твердження обвинуваченої Кулі, що 10.11.2014р. залишаючи в наметі запалену свічку, вона не могла передбачити, що станеться пожежа і може наступити смерть дитини, суд розцінює критично, з огляду на її показання в суді про зведення намету в основному із легкозаймистих матеріалів, що в минулому, незадовго до події, від свічки в наметі уже загорялась тумбочка.
Покликання захисту на відсутність причинового зв`язку між діяннями Кулі і злочинним наслідком, на відсутність у справі належних і допустимих доказів її винуватості або ж покликання обвинуваченої Кулі, що вона не бажала смерті дитини, суд з огляду на аналіз наведених вище доказів, оцінює такі, що не спростовують висновку про вчинення нею вбивства з необережності, та не дають підстав до її оправдання, як про це просить сторона захисту.
Призначаючи покарання обвинуваченій Кулі, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, її особу, що вона вчинила злочин щодо малолітнього, який перебував в безпорадному стані, раніше не притягалася до відповідальності, не працює, характеризується посередньо та призначає їй покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_10 скоїла необережний злочин, родинну близькість її із потерпілим, що вона має на утриманні малолітню доньку ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), суд вважає, що виправлення Кулі можливе без відбування покарання та приймає рішення про звільнення її від відбуття покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд
визнати винним та засудити ОСОБА_5 по ч. 1 ст. 119 КК України на три роки позбавлення волі.
Застосувати ОСОБА_5 ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування обраного за цим вироком покарання з випробуванням на два роки.
В порядку ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів.

С у д д я : ОСОБА_1