Справа № 405/1832/15-к
1-кп/405/72/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кіровограді угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0006267 від 10.08.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого не повну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,
за участю прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
До Ленінського районного суду м. Кіровограда 13.03.2015 року надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та укладеною угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, в тому, що 10.08.2014 року близько 18.00 год., ОСОБА_3 , знаходився в автомобілі «ВАЗ 2107» д. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , проїжджаючи неподалік будинку №1 по вул. Криницуватій м. Кіровограда та помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , який йшов по вулиці на зустріч руху автомобіля, та заважав проїзду. В подальшому, ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відмовився відійти з проїжджої частини дороги, на фоні раптово виниклих неприязних відносин штовхнув ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю, та з кишені шортів, в які він був одягнений, випав мобільний телефон марки «LG КР500». В цей момент у ОСОБА_3 , виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону. ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, розуміючи що його дії будуть помічені, переслідуючи мету наживи, підняв з землі мобільним телефоном ОСОБА_5 , вартість якого складає 158 гривень, тим самим здійснив відкрите викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши при цьому потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 158 гривень.
Під час досудового розслідування досягнуто угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Так, 11 березня 2015 року потерпілий ОСОБА_5 з одного боку та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення.
Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 471 КПК України.
Погоджена сторонами угода містить наступні положення :
· потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 визнають, що обставини події досудовим розслідуванням та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України встановлені правильно;
· підозрюваний ОСОБА_3 , в ході досудового провадження відшкодував збитки, заподіяні своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_5 , в повному обсязі;
· потерпілий ОСОБА_5 , від висунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 , в рамках даного кримінального провадження відмовився;
· сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України,у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
· дії, які підозрюваний повинний вчинити на користь потерпілого, не пов`язані з відшкодуванням шкоди, відсутні;
· сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.
Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимим не був, має постійне місце проживання на території Ленінського району м. Кіровограда, де мешкає разом з родиною, характеризується за місцем проживання задовільно, щиросердно розкаявся у вчиненому.
Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 положення ч. 5 ст. 474 КПК України щодо його права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом роз`яснені потерпілому ОСОБА_5 наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити угоду про примирення між ними, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 471 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При проведенні судової експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області, були витрачені наступні кошти, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, а саме при проведенні судово-товарознавчої експертизи 196 гривень 56 копійок, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.
Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази - мобільний телефон марки «LG КР500» IMEI: НОМЕР_2 з sim-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», відповідно до ст.100 КПК України підлягають поверненню потерпілому ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 374, ч. 1 ст. 475 КПК України,суд, -
В И Р І Ш И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену 11 березня 2015 року.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень.
Встановити строк сплати штрафу - 1 (один) місяць з дня набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 196 гривень 56 копійок.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді домашнього арешту скасувати.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «LG КР500» IMEI: НОМЕР_2 з sim-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1