Провадження № 1-кп/734/2/15 Справа № 734/9/15-к
В И Р О К

іменем України

05 лютого 2015 року смт. Козелець

року Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець, Чернігівської області, матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 грудня 2014 року № 0000758, які надійшли до суду від прокуратури Козелецького району з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер, Козелецького району, Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Це кримінальне правопорушення було вчинено за слідуючих обставин.

15 листопада 2014 року близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи у власному житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на крадіжку мобільного телефону, який ОСОБА_5 залишив йому на тимчасове зберігання в одній із кімнат житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo A 316 і», вартістю 1057, 08 грн., з сім картою мобільного оператора «Лайф», вартістю 15 грн., на рахунку якого було 40 грн., що належать ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1112,08 грн.

Винуватість обвинуваченого підтверджується слідуючими доказами.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні(злочині) визнав повністю. Фактичні обставини його вчинення та зібрані докази не оспорював та показав, що 14 листопада 2014 року ОСОБА_5 залишив у нього вдома свій мобільний телефон марки «Lenovo A 316 і», щоб не загубити останнього.15 листопада 2014року, близько 18 години 30 хвилин, він, перебуваючи у власному житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на крадіжку мобільного телефону, який ОСОБА_5 залишив йому на тимчасове зберігання в одній із кімнат житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo A 316 і», що належать ОСОБА_6 .Викраденим телефоном він розпорядився на власний розсуд. На даний час мобільний телефон марки «Lenovo A 316 і» ним повернено потерпілому ОСОБА_6 .Висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ч.3ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюють ся. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна загальною вартістю 1112,08 грн, тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.1ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення (злочину), добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючі покарання обставини-визнання вини, каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у його розкритті, добровільне відшкодування завданих збитків; відсутність обтяжуючих покарання обставин, та приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції ч.1ст.185 КК України, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_4 - у виді 200 годин. громадських робіт

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Керуючись ч.2 ст.124КПК України суд вважає за необхідне витрати в розмірі 393,12грн за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд керується правилами,викладеними в ст.100КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 і 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави грошові кошти в сумі 393,12 грн. 00 коп. витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo A 316 і» повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя