Справа № 294/1522/14-к

РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________

ВИРОК
28 липня 2015 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня Любарського професійного ліцею, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Шаровечки Хмельницького району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого:
- вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 25.10.2012 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням на підставі статей 75, 76, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік та 6 місяців;
- вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2015 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 71 КК України - 3 роки 2 місяці позбавлення волі
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, повторно вчинив крадіжку чужого майна, при наступних обставинах.
В невстановлений день червня місяця 2014 року, приблизно о 23:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неповнолітнім, під час спільної розмови запропонував йому спільно скоїти крадіжку електродвигунів, на що ОСОБА_5 погодився.
Таким чином, ОСОБА_4 втягнув неповнолітнього ОСОБА_5 у злочинну діяльність.
Після чого, в період часу з 24.06.2014 року по 26.06.2014 року, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи спільно за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу проникли на територію домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно повторно викрав бувший у використанні електродвигун потужністю 4 кВт/год., вартістю 240,00 грн., бувший у використанні електродвигун потужністю 1,5 кВт/год., вартістю 100,00 грн., металеві тиски бувші у використанні вартістю 100,00 грн., 15 метрів мідного чотирьохжильного кабелю, вартість 1 метра становить 10,00 грн., на загальну суму 150,00 грн., та 19 метрів мідного трьохжильного кабелю, вартість 1 метра становить 5,00 грн., на загальну суму 95,00 грн. Таким чином, ОСОБА_4 спільно з неповнолітнім ОСОБА_5 викрали майно належне ОСОБА_8 на загальну суму 685,00 грн., чим завдали матеріального збитку потерпілій ОСОБА_8 на суму 685,00 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у втягненні неповнолітнього ОСОБА_5 у злочинну діяльність, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.304 КК України.
Своїми умисними діями, які проявилися у таємному викрадені чужого майна, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Своїми умисними діями, які проявилися у таємному викрадені чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та показав суду, що влітку 2014 року прийшов до ОСОБА_4 , де під час спільної розмови ОСОБА_4 , знаючи що він є неповнолітнім, запропонував йому викрасти електродвигуни. На дану пропозицію він погодився. Коли стемніло, вони прийшли до господарства потерпілої ОСОБА_9 та таємно викрали два електродвигуни, мідні кабелі та металеві тиски. Викрадене майно перенесли до автомобіля ОСОБА_4 та в подальшому збули.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 показала, що від працівників міліції Чуднівського РВ УМВС їй стало відомо про те, що її син ОСОБА_5 скоїв крадіжку електродвигунів в с. Дідківці Чуднівського району. Після чого зі слів сина дізналася, що на пропозицію ОСОБА_4 вони вдвох із сином вчинили крадіжку двох моторів, тиски та кабелю у потерпілої ОСОБА_8 . Даний вчинок сина пояснює негативним впливом на сина ОСОБА_4 . Також підтвердила, що працівниками міліції психологічний та фізичний вплив на її неповнолітнього сина ОСОБА_5 не вчинявся, показання він давав добровільно, без будь-якого примусу.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.304 та ч.2 ст.185 КК України не визнав та показав, що ОСОБА_5 є сином його вітчима, а тому він знав, що ОСОБА_10 є неповнолітнім. До вчинення крадіжки електродвигунів, мідних кабелів та металевих тисків особисто він не причетний, оскільки на місці вчинення злочину він не був і його слідів там не виявлено. ОСОБА_5 попросив його допомогти продати мотори, на що він погодився та допоміг йому відвезти викрадені речі до ОСОБА_11 .
Винуватість підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, а також дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що в період з 24.06.2014 року по 26.06.2014 року вона виявила, що з її домогосподарства в с. Дідківці Чуднівського району було викрадено два електродвигуни, мідний кабель та металеві тиски.
Свідок ОСОБА_12 показав, що на початку липня 2014 року він на пропозицію ОСОБА_5 купив у нього металевий кабель за 50,00 грн.
Свідок ОСОБА_11 показав, що наприкінці червня 2014 року до його будинку в с. Дубище Чуднівського району автомобілем Таврія приїжджали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які показували та пропонували купити у них два електродвигуни та металеві тиски, на що він погодився та купив у них металеві тиски за 100,00 грн., та більшого електродвигуна за 250,00 грн.
Крім вищенаведених доказів винуватість підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується також дослідженими та оголошеними в судовому засіданні доказами, а саме:
- Протоколом огляду місця події від 26.06.2014 року, де місцем вчинення злочину є домогосподарство ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;
- Протоколом огляду місця події від 18.08.2014 року, де в домогосподарстві ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено металеві тиски, які були вилучені до Чуднівського РВ УМВС України в Житомирській області;
- Довідками підприємця ОСОБА_13 , згідно яких станом на 26.06.2014 року вартість тисків бувших у використанні становить 100,00 грн., вартість електродвигуна бувшого у використанні потужністю 4 кВт/год. становить 240,00 грн., вартість електродвигуна бувшого у використанні потужністю 1,5 кВт/год. становить 100,00 грн., вартість 1 метра трьохжильного мідного кабелю становить 5,00 грн., вартість 1 метра чотирьохжильного мідного кабелю становить 10,00 грн.
Суд критично оцінює показання підсудного ОСОБА_4 про повну непричетність його до вчинених ним кримінальних правопорушень, як дані з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки його показання спростовуються показаннями підсудного ОСОБА_5 , який підтверджує факт втягнення його у злочинну діяльність підсудним ОСОБА_4 та спільне вчинення ним та ОСОБА_4 крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_8 , а також показаннями свідка ОСОБА_11 , який підтверджує, що збували йому мотори та металеві тиски спільно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що винуватість підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в інкримінованих їм злочинах доведена повністю.
Дії підсудного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб; та за ч.1 ст.304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання підсудних.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 ч.1 пп.1,3 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини у вчиненому злочині та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, в судовому засіданні не встановлено.
Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ст. 185 ч.2 КК України, разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, вину в скоєному злочині визнав повністю та щиро розкаюється у вчиненому злочині, злочин скоїв у неповнолітньому віці, посередньо характеризуються за місцем проживання та навчання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, враховуючи також умови життя і виховання обвинуваченого, рівень його фізичного і розумового розвитку, а тому враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_5 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст.75, 76, 104 КК України.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, в судовому засіданні не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено. Суд виключає таку обтяжуючу обставину як рецидив злочинів, оскільки об`єктивна сторона даного злочину охоплюється такою кваліфікуючою ознакою, як вчинення злочину повторно.
Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин за ч.1 ст. 304 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 за місцем проживання Дубищенською сільською радою Чуднівського району Житомирської області характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; ОСОБА_4 раніше двічі судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, зокрема, підсудний засуджений згідно вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2015 року за ст. 185 ч .3, 71 ч.1 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі за вчинення злочину, вчиненого ним до постановлення попереднього вироку, а тому суд обирає покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, та остаточне покарання ОСОБА_4 повинно бути призначено за правилами ст. 70 ч.4 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.
З врахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, призначеного покарання, а також відбуванням покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2015 року, суд вважає за необхідне запобіжний захід ОСОБА_4 обрати у виді тримання під вартою.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.
Згідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк на один рік.
Відповідно до положень ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 слідуючі обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, або роботи;
- з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання засудженого.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 304 ч.1 КК України та призначити покарання:
-за ст. 185 ч.2 КК України два роки позбавлення волі;
-за ст. 304 ч.1 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2015 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 30 червня 2015 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити утримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Металеві тиски, які повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_8 , - залишити потерпілій ОСОБА_8 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Головуючий суддя ОСОБА_1