АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11-сс/790/666/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 623/1780/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваної - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківсьокї області на ухвалу слідчого судді Ізюмьского міськрайонного суду Харківської області від 2 червня 2014 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за матеріалами кримінального провадження № 0000641 від 22 травня 2014,-

в с т а н о в и л а:

До Ізюмського міськрайонного суду Хакрківської області надійшло клопотання, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з початковою середньою освітою, перебуваючої на обліку в Ізюмському центру зайнятості з жовтня 2013 року, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей 1997 та 2007 року народження, раніше не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02.06.2014 року в задоволені клопотання було відмовлено.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. ст. 184, 185 КПК України, оскільки не викладено достатніх обставин та доказів, що дають підстави для підозри ОСОБА_8 , не вказані обставини, ні підставі яких зроблено висновок про існування ризиків, зазначених у клопотанні, не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчим та прокурором не доведені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаного кримінального правопорушення.

З таким рішенням не погодився прокурор, подав апеляційну скаргу і обґрунтовує її тим, що наведені дані про особу підозрюваної та спосіб скоєння злочину у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_8 є суспільно небезпечною особою, яка має схильність до скоєння тяжких злочинів, оскільки можна припустити, що вона займається вже на протязі тривалого часу займається незаконним збутом наркотичних речовин. Також автор апеляційної скарги вказує, що слідчим суддею не взято до уваги такі докази, які протокол допиту свідка ОСОБА_9 , висновок експертизи наркотичних речовин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинення ОСОБА_8 вказаного злочину.

У зв`язку з викладеним апелянт просить ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області скасувати та постановити нову ухвалу, обравши у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваної та її захисника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ухвали яка оскаржується, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 21 травня 2014 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, залишила паперовий згорток з наркотичним засобом - канабіс біля гаражу, розташованого біля будинку № 13 по вул. Гоголя в м. Ізюмі з метою подальшого збуту ОСОБА_9 про що в телефоном режимі повідомила останнього про місцезнаходження вказаного наркотичного засобу, за що ОСОБА_9 перерахував їй грошові кошти в сумі 100 гривень на банківську карту Приватбанку № НОМЕР_1 , яку використовувала ОСОБА_8 ..

З вивчених апеляційним судом матеріалів вбачається, що 22.05.2014 року о Єдиного реєстру досудових розслідування внесені дані про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.307 КК України за № 0000641.

30.05.2014 року о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_8 була доставлена до Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області і затримана як підозрювана у вчиненні вказаного злочину в порядку ст. 208 КПК України.

Колегія суддів вважає хибним висновок слідчого судді про відсутність у клопотанні органу досудового розслідування посилання на обставин докази, які дають підстави вважати обґрунтованим підозру про вчинення ОСОБА_8 , вказаного кримінального правопорушення.

Так у клопотанні є посилання на протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; висновок спеціальної судової експертизи № 886 від 26.05.2014 року, яким встановлено, що вилучена у ОСОБА_9 речовина є наркотичним засобом канабісом; протокол огляду речових коштів; протокол огляду покупця; протокол вилучення; протокол огляду речей; протокол про результати контролю за вчиненням злочину - як на докази вини ОСОБА_8 . Копії вказаних процесуальних документів надані до суду разом із клопотанням. Таким чином колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинення ОСОБА_10 вказаного злочину.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке їй загрожує у разі визнання винною у вчиненні цього кримінального правопорушення, колегія суддів вважає обґрунтованим посилання слідчого та прокурора на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 є незаконним, тому ухвала слідчого судді підлягає скасування з ухваленням нової ухвали про застосування у відношенні підозрюваної запобіжного заходу.

Разом із тим, частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де характеризується задовільно; раніше не судима; вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей, молодшій дитині виконалось 7 років, колегія суддів вважає достатнім для запобігання вказаним вище ризикам застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати житло у певний час, з покладанням обов`язків, визначених п. п. 2, 3, 4, 5 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ізюмьского міськрайонного суду Харківської області про відмову в застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваної за ч. 2 ст. 307 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19-00 до 07-00 наступної доби.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування з особами, визначеними слідчим; не відвідувати місця, визначені слідчим.

Строк дії цієї ухвали до 31 липня 2-14 року.

Оскарження вказаної ухвали в в порядку ст. 424 КПК України в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді