В И Р О К
іменем України

"19" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хобултова Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,-
ОСОБА_5 27.07.2014 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, знаходячись на другому поверсі біля квартири АДРЕСА_3 , на сходовому майданчику знайшов, тим самим незаконно придбав, 30 бойових патронів калібру 9х19 ( 9mm Luger), які знаходились в прозорому пакеті. Діючи далі, ОСОБА_5 переніс вищезазначені 30 бойових патронів калібру 9х19 ( 9mm Luger) за своїм місцем проживання в квартиру АДРЕСА_3 , де став зберігати вказані патрони без передбаченого законом дозволу. В подальшому, 29 липня 2014 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками міліції було виявлено та в подальшому вилучено 30 бойових патронів калібру 9х19 ( 9mm Luger), які останній, незаконно придбав, переніс та зберігав, без передбаченого законом дозволу.
Згідно з даними висновку судово-балістичної експертизи №591 від 31.07.2014 року 30 предметів схожих на патрони, вилучені 29.07.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 з маркуванням *GECO 9 mm Luger та S&B 9х19 12, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї та придатні до стрільби.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.263ч.1 КК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ст.263ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням та отримана згода обвинуваченого на призначення такого покарання.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду, укладену обвинуваченим з прокурором, затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263ч.1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.
Крім того, злочин, передбачений ст.263ч.1 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфіковано за ст.263ч.1 КК України вірно.
Керуючись вимогами ст.ст.373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.263ч.1 КК України, та призначити йому за цей злочин узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18 грудня 2014 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_5 у вигляді застави залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: