Справа № 557/371/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща дистанційно в режимі відеоконференції з слідчого ізолятора №24 м. Рівне кримінальне провадження про вчинення злочину, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 09 лютого 2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працює, раніше судимий:
- 14.05.2014 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 04.11.2014 року Корецьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,
за ч. 3 ст.185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
05 лютого 2015 року, в нічний час, ОСОБА_6 повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом злому навісного замка проник до житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_3 , звідки таємно здійснив крадіжку елементів пічного опалення, виготовлених з металу, а саме чавунної плити на один отвір вартістю 150 гривень, чавунної плити на два отвори вартістю 336 гривень, решітки піддувала вартістю 80 гривень та чавунних дверцят груби з основою вартістю 282 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 848 гривень, після чого з викраденим покинув місце вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, суду показав, що дійсно він 05.02.2015 року, зірвав навісний замок та проник до житлового будинку в АДРЕСА_1 , звідки викрав металеві речі з печі. Викрадені речі передав працівникам міліції, вину визнає, щиро кається, просить його суворо не карати.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім визнання своє вини самим обвинуваченим в скоєнні кримінального правопорушення, винність ОСОБА_6 доведена також іншими доказами, дослідженими в ході судового засідання.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що вона на початку лютого 2015 року була в с. Сапожин. Коли повернулася, пішла до хати батька та виявила, що двері відкриті, в кухні розвалена піч та немає металевих деталей до печі. Вона запитувала обвинуваченого про це, однак він відповів, що нічого про це не знає. Претензій до обвинуваченого не має, просить призначити мінімальну міру покарання.
З оглянутих в судовому засіданні доказів, наданих стороною обвинувачення:
- з довідки, виданої ФОП ОСОБА_7 , вбачається, що вартість чавунної плити на 1 отвір 150 грн.; чавунної плити на 2 отвори 336 грн.; решітки піддувала 80 грн.; чавунних дверцят груби з основою 282 грн.
Ухвалою слідчого судді Гощанського районного суду від 05.03.2015 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 03.05.2015 року, строк тримання під вартою обчислювати з 05.03.2015 року.
Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в скоєному щиро розкаявся, у скоєному зізнався, активно сприяв розкриттю злочину. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», в якій зазначено, що частиною 2 ст. 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Відповідно до вироку Корецького районного суду Рівненської області від 04.11.2014 року ОСОБА_6 засуджено до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Таким чином, невідбутий строк за попереднім вироком у ОСОБА_6 складає 3 роки позбавлення волі.
Суд, приймаючи до уваги обставини справи, матеріали, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв встановленню істини, на «Д»-обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має захворювання судин, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів та знову скоїв умисний корисливий злочин в період іспитового строку, прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, і вважає за можливе призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України, наближене до мінімального, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Корецького районного суду від 04.11.2014 року.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корецького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2014 року у виді 1 місяця позбавлення волі, призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою. Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 05 березня 2015 року.

Речові докази по справі: елементи пічного опалення, виготовлені з металу, - чавунна плита на один отвір, чавунна плита на два отвори, решітка піддувала та чавунні дверцята груби з основою, залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя