Дата документу Справа № 4/334/1/2014
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 4/334/1/2014 Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 10/778/12/14 ОСОБА_1
Доповідач в 2 інстанції
ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_6

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя матеріали справи за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2014 року.
Цією постановою задоволено скаргу ОСОБА_6 , постанови УІМ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 від 23 серпня 2012 року та від 25 вересня 2012 року, постанови УІМ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 від 08 вересня 2010 року та від 28 вересня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи скасовані, а матеріали направлено до Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області для проведення додаткової перевірки.

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з постанови районного суду, ОСОБА_6 звернулася до суду зі скаргою на постанови УІМ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 від 23 серпня 2012 року та від 25 вересня 2012 року, постанови УІМ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 від 08 вересня 2010 року та від 28 вересня 2012 року, про відмову в порушенні кримінальної справи по факту заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень дачниками СТ «Рябінушка», а також, по факту халатної бездіяльності працівників міліції Запорізького РВ, які тривалий час не розглядали подані ним заяви та фальсифікують матеріали дослідчої перевірки, в тому числі й висновки СМЕ про отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а також, про порушення кримінальної справи у відношенні причетних до вищевказаних обставин осіб.

У скарзі ОСОБА_6 просив суд скасувати оскаржувані постанови, порушити у відношенні винних осіб кримінальні справи, та притягти до відповідальності робітників міліції за їх бездіяльність.

26 травня 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя зазначена скарга задоволена, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи скасовані, а матеріали кримінальної справи направлено для проведення додаткової перевірки.

В апеляції ОСОБА_6 вказує на неповноту судового слідства, на його думку судом першої інстанції не було досліджено доказів по справі, яки мали суттєве значення для винесення законного та обґрунтованого рішення. Просить постанову суду від 26 травня 2014 року скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважає, що постанова законна і обґрунтована і її необхідно залишити без зміни, пояснення ОСОБА_6 щодо незаконності постанови, та на підтримання доводів своєї апеляції, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 236-2 КПК України (1960 року) суд розглядаючи скаргу на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи перевіряє, чи було рішення про відмову в порушенні кримінальної справи прийнято з додержанням вимог ст. 99 КПК України (1960 року), та за результатами розгляду скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи суд скасовує постанову та направляє матеріали для проведення додаткової перевірки або відмовляє у задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ст. 99 КПК України (1960 року) за відсутності підстав для порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляє в порушенні кримінальної справи.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України (1960 року) справу може бути порушено тільки у тому випадку, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України (1960 року), прокурор, слідчий та особа, яка здійсню дізнання, зобов`язані прийняти всі передбачені законом міри для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті обставини, що виправдовують, не перекладати обов`язок доказування на сторони по справі.

Розглядаючи скаргу, суд виконав вимоги кримінально-процесуального закону, а саме перевірив наявність підстав для винесення слідчими УІМ Запорізького РО ГУМВС України в Запорізькій області постанов про відмову в порушенні кримінальної справи. Суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що перевірка за заявою ОСОБА_6 проведена робітниками міліції Запорізького РВ формально, доводи заявника перевірялись поверхнево, без з`ясування деталей, надані заявником докази не були предметом ретельного дослідження.

Разом з тим, доводи в апеляції ОСОБА_6 про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду, яка полягла у недосліджені доказів, маючих суттєве значення для винесення законного та обґрунтованого рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Скарга розглянута судом з додержанням норм кримінально-процесуального закону.

Суд першої інстанції постановив своє рішення на фактичних обставинах справи, воно відповідає закону, є обґрунтованим та не підлягає скасуванню або зміні за доводами апеляції.

Керуючись ст. ст. 365 366 УПК України (1960 року), п. 11 Розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

апеляцію скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2014 року за скаргою ОСОБА_6 залишити без змін.

Головуючий

Судді: