Справа № 297/3015/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000892 від 09.10.2014 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 384 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000277 від 27.04.2014 року відносно ОСОБА_5 за ст. 307 ч. 2 КК України 10 квітня 2014 року перебуваючи в Берегівському РВ УМВС України в Закарпатській області за адресою м. Берегово, вул. Сечені, 13, під час допиту в якості свідка та при проведенні одночасного допиту осіб між ним, як свідком, та підозрюваним ОСОБА_5 слідчим вказаного райвідділу ОСОБА_6 , будучи попередженим при проведенні обох слідчих дій про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, та 21 травня 2014 року перебуваючи в Берегівській міжрайонній прокуратурі за адресою м. Берегово, вул. Сечені, 15, під час допиту в якості свідка старшим прокурором Берегівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 , також будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, дав завідомо неправдиве показання про те, що 12 та 13 березня 2014 року він купував від підозрюваного ОСОБА_5 наркотичний засіб канабісу (марихуану).

В подальшому, під час судового засідання 26 вересня 2014 року в Берегівському районному суді за адресою м. Берегово, вул. Бетлена Габора, 3, від своїх показань, даних під час проведення досудового розслідування 10 квітня 2014 року та 21 травня 2014 року ОСОБА_4 відмовився та показав, що не купував 12 та 13 березня 2014 року наркотичний засіб канабісу (марихуану) від ОСОБА_8 ..

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 384 ч. 2 КК України, як завідомо неправдиві показання свідка під час провадження досудового слідства поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_5 він був наляканий, на нього чинили моральний тиск працівники міліції, тому він давав у міліції і прокуратурі неправдиві покази, однак вже в суді він дав правдиві покази, а саме, що не купував у ОСОБА_5 наркотичний засіб. Про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання він був попереджений і слідчим, і прокурором.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, та обставин, які його характеризують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати його щире каяття, те, що раніше не судимий (а.с. 21,22), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 24).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, в якому щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням та поклав на нього обов`язки, передбачені п.2, п.3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 384 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 384 ч. 2 КК України у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 2, п. 3 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1