Справа №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“10“
вересня 2008 р.

Менський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді
Чепурко В.О.

при секретарі Мойсієнко О.І.

за участю прокурора Артеменко О.С.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі в м.
Мена кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
та жителя АДРЕСА_1, українця,
гр. України, освіта середня , не працюючого , одруженого , на утриманні
має двох неповнолітніх дітей,
не судимого ,
звинуваченого у вчиненні
злочину , передбаченого ст. 127
ч.1 КК України,

В С
Т А Н
О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 , 12 травня 2008 року біля 13-ї
години , перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння , зайшов до господарського двору
ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_2, з метою
спонукати потерпілого ОСОБА_2 вчинити
дії, що суперечать його волі , а
саме зізнатися у вчиненні
крадіжки коня. Знаходячись у господарському дворі , підсудний ОСОБА_1 умисно наніс удар ногою в область грудної
клітини , в обличчя потерпілого,
вимагаючи від потерпілого
зізнання в скоєнні крадіжки коня
, примушував написати розписку з даного приводу. Продовжуючи свою злочинну діяльність,
підсудний ОСОБА_1 , з метою отримати від ОСОБА_2 зізнання
в скоєнні ним крадіжки коня з
пасовища та покарання останнього за його дії , у скоєнні яких підсудний
підозрював потерпілого , умисно,
шляхом нанесення побоїв та мучення,
заподіяння потерпілому ОСОБА_2 сильного фізичного болю , зв'язав ноги потерпілого шнуром , із застосуванням
фізичної сили, підвісив потерпілого
ногами за металеву трубу , утримуючи
в такому
положенні близько 20 хвилин
, вимагаючи від нього зізнання в крадіжці коня , при цьому
наносив удари по тілу
потерпілого. Не отримавши зізнання в скоєнні крадіжки від потерпілого ОСОБА_2 , підсудний звільнив
останнього з підвішеного стану , та наніс металевим прутом умисно удар по правій руці потерпілого.

В
результаті катування , підсудний
ОСОБА_1 умисно заподіяв
потерпілому ОСОБА_2 тілесні
ушкодження у вигляді : закритої
черепно - мозкової травми - струсу головного мозку, множинних саден та синців
забою м'яких тканин голови, які згідно висновку експерта № 223 від 06.06.2008р.
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров»я , закритого перелому
правої ліктьової кістки в проксимальному відділі без зміщення, які відносяться
до категорії середнього ступеню тяжкості , за ознакою тривалості розладу
здоров'я на термін більше 3 тижнів.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
вину у вчиненні злочину передбаченого
ст. 127 ч. 1 КК України
визнав та показав , що з 8
на 9 травня 2008 р. з пасовища біля с.
Синявка зник його кінь. Він запідозрив ОСОБА_2
в причетності до скоєння
крадіжки коня. 12 травня 2008 р. , знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння , разом
ОСОБА_3 та його співмешканкою ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зайшли до господарства ОСОБА_2 , який сидів у
дворі свого господарства. Спитав у ОСОБА_2 , чи не він викрав
коня. ОСОБА_2 йому відповів, що не розуміє про що йде мова. Він ударив
ногою по тілу потерпілого, вимагав
зізнатися у вчиненні крадіжки коня . Бажав , щоб ОСОБА_2 при односельчанах розповів про злочин та зізнався у
скоєнні. ОСОБА_2 заперечував факт крадіжки. Щоб ОСОБА_2 не втік , він прив'язав до ніг йому шнур,
підняв ноги до металевої труби
та прив'язав. В такому стані
утримував ОСОБА_2 біля 10 хвилин
, та відв'язав шнур. Він знайшов в
господарстві металевий прут розміром близько 40 см. та діаметром близько 20 мм, підійшов до ОСОБА_2
і наніс удар по правій руці. Від
нанесеного удару ОСОБА_2 застогнав. До будинку приїхали
працівники міліції і його було
опитано , про обставини даної події. Після цього він пішов святкувати
знайомого проводи до лав Збройних
Сил України . В скоєному кається ,
просить суворо не карати та не
позбавляти волі . Цивільний позов
прокурора визнає і згоден відшкодувати.

Крім визнання
вини самим підсудним ОСОБА_1
його вина підтверджується показами
потерпілого та свідків.

Потерпілий ОСОБА_2
показав , що 9 травня 2008 р. зустрів в с. Синявка ОСОБА_1, який
запитав у нього , чи не він викрав його
коня. ОСОБА_1 відповів , що йому
нічого невідомо про крадіжку
коня. 12 травня 2008р. разом з своєю дружиною знаходився вдома.
Близько 13 - ї години до його двору зайшли
ОСОБА_5, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та почали запитувати у нього, чи не він вчинив крадіжку коня, який належить
ОСОБА_1 Згодом до двору зайшов ОСОБА_1
та продовжив вимагати зізнатись у
вчиненні крадіжки коня , а також наніс йому удар ногою по
тулубу , погрожував його побити , кулаками
наносив удари по тулубу, в
область обличчя. Прив'язав до ніг шнур
і разом з ОСОБА_5 підвісили його
за ноги до металевої труби, що
прикріплена між двома деревами в господарстві. Коли він був у
підвішеному стані біля 20 хв., ОСОБА_1
ходив біля нього з папером та ручкою ,
вимагав зізнання у скоєнні крадіжки коня.
ОСОБА_1 відв'язав ноги , взяв металевий
прут , спитав у нього : «Якою
рукою бере уздечку коли запрягає коня
?». Отримавши відповідь , що правою рукою , , ОСОБА_1 наніс удар
по правій руці металевим прутом
, та продовжив бити . Від ударів
втратив свідомість. До свідомості
прийшов , коли його відливали
водою та заносили до
будинку. Просить суд не позбавляти
ОСОБА_1 волі за скоєний
злочин.

( а. с. 60 )

Свідок
ОСОБА_5 показав, що 12 травня 2008 р.
вранці до нього прийшов ОСОБА_1 і попросив з'їздити в с. Забарівка Корюківського району до ОСОБА_8 , якого він підозрював у
скоєнні крадіжки коня
разом із ОСОБА_9
В

с. Забарівка ОСОБА_8 дома не було, а знаходилась його
співмешканка ОСОБА_6. Запропонували ОСОБА_6 поїхати в с. Синявку до
ОСОБА_9 Приїхавши до ОСОБА_9 , який знаходився
у дворі разом
із дружиною спитали , чи не він
викрав коня . ОСОБА_9 заперечував
причетність до крадіжки коня . ОСОБА_1 ударив ОСОБА_9 рукою в обличчя та
в інші частини тіла. Вимагав , щоб ОСОБА_9 написав розписку у якій би
зізнавався у вчиненій крадіжці коня.
Коли ОСОБА_9 відмовився
зізнатися в крадіжці коня ,
ОСОБА_1 знайшов шнур , зв'язав
ноги і підвісив ОСОБА_9 до труби,
яка була прикріплена між двома деревами. В такому положенні
він знаходився 5-10 хв., а ОСОБА_1 продовжував
виясняти у ОСОБА_9 причетність
до викрадення коня. Коли
ОСОБА_9 лежав на
землі , ОСОБА_1 металевим прутом
ударив його по правій руці. Від удару
ОСОБА_9 застогнав від болю. Згодом
приїхали співробітники міліції Менського РВ УМВС і були опитані про подію , яка
відбулася.

Покази
свідка ОСОБА_5 підтвердили
допитані в судовому засіданні кожний окремо
в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_11 показала, що
проживає разом з своєю матір'ю ОСОБА_9 та батьком ОСОБА_2 12 травня 2008р.
біля 15-ї години вона приїхала з м. Мена, де була в
особистих справа, та побачила, що на
землі у дворі лежить побитий її батько ОСОБА_2. В господарстві також
знаходились ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_7. Хто саме причинив тілесні
ушкодження батьку вона не бачила. Після цього вона зателефонувала до Менського
РВ УМВС.

Свідок ОСОБА_12 показала , що 12.05.2008р. біля 13-ї
години до їх двору зайшли ОСОБА_3 з о співмешканкою ОСОБА_4 , ОСОБА_5
та ОСОБА_1 , які почали звинувачувати її
чоловіка ОСОБА_2 у скоєнні крадіжки коня. Їй
наказали зайти в будинок. Ніякого
фізичного впливу до неї не застосовували. Через деякий час вона вийшла з
будинку і побачила , як ОСОБА_1 обриває
мотузку для сушки білизни. Перелякавшись за життя чоловіка, вибігла через інші
двері будинку та побігла до сусідів
телефонувати до міліції. Коли
повернулася до будинку побачила, що її чоловік знаходиться в
підвішеному стані на мотузці , яку обривав ОСОБА_1 Біля ОСОБА_2 знаходився ОСОБА_1 і
тримав в руках дерев'яну товкачку. Бачила , як ОСОБА_1 взяв лист паперу , підійшов до
ОСОБА_2 і вимагав щоб останній її підписав. Чоловік відмовлявся від цього так
як казав що ніякого коня він не крав. ОСОБА_1 на це відповідав, що якщо не
хочеш підписувати то змусимо це зробити. Після цього ОСОБА_1 підійшов до
ОСОБА_9 та попросив у неї щоб вона винесла з будинку ніж , щоб відрізати
мотузку на якій був прив'язаний чоловік. Коли
вийшла з будинку з ножем то її
чоловік знаходився в лежачому положенні на землі. Хто завдав йому удар по руці
не бачила. Через деякий час приїхали працівники Менського РВ УМВС.

Із перевірених в судовому засіданні
показів свідка ОСОБА_6
встановлено , що 12 травня 2008 р. до неї приїхав автомобілем ОСОБА_1 разом з
своїми знайомими. Їй запропонували проїхати з ними до ОСОБА_9 в с. Синявка Менського р-ну. Вона погодилась.
По приїзду до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 почав бити руками , ногами ОСОБА_2
по тілу , вимагаючи зізнатись у вчиненні крадіжки його коня. Потім ОСОБА_1 обв'язав мотузкою ноги
ОСОБА_2 та за допомогою ОСОБА_3 підвісив його за ноги за металеву трубу , що
була прикріплена між двома деревами в господарстві. Коли ОСОБА_2 висів, а це тривало до 30 хв.,
ОСОБА_1 наносив удари по його тілу
руками , так і металевим предметом. При цьому вимагав від потерпілого зізнання в скоєнні
крадіжки коня , щоб написав розписку, в
якій би зазначив обставини крадіжки. Коли
ОСОБА_2 висів , то втрачав свідомість і
його відливали водою. ( а. с.
45 )

Вина
підсудного підтверджується іншими
доказами , дослідженими та перевіреними
в ході судового слідства:

-
рапортом о/чергового Менського РВ Асауленко В. А. , що 12.05.2008р. о 14
год. 55 хв. зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що невідомі їй особі
спричинили тілесні ушкодження її батьку ОСОБА_2 ( а. с. 3 );

- протоколом
огляду місця події 12.05.2008 р.
в господарстві ОСОБА_2 за адресою с. Синявка Менського р-ну, де зафіксоване
місце знаходження металевої труби між деревами
(а. с. 4 );

- протоколом виявлення та
вилучення від 04.06.2008р. дерев'яної
палиці , металевого прута з господарства ОСОБА_2 ( а. с. 25 )

- протоколами ставок
віч - на - віч проведених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( а. с. 34 ) ; між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( а.с.36 ) , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с.47)
, в ході
яких свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_2
підтвердили обставини спричинення
тілесних ушкоджень потерпілому
ОСОБА_2 підсудним ОСОБА_1 , та
факт підвішування ОСОБА_2 ногами
за металеву трубу ( а. с. 36 ) ;

- протоколом відтворення обстановки
та обставин події 12.05.2008 р. з
фототаблицями ,за участю ОСОБА_1 ( а. с.
48-51 ) ;

- протоколами огляду предметів, а
саме дерев'яної палиці , металевого прута , якими обвинувачений ОСОБА_1
спричиняв тілесні ушкодження потерпілому ( а. с.52-57 );

- висновком судово - медичної
експертизи № 223 від 06.06.2008 р. , що у ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження
у вигляді : закритої черепно -
мозкової травми струсу головного мозку
, множинних саден та синців, забою
м'яких тканин голови , що відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров'я . Закритого перелому
правої ліктьової кістки в
проксимальному відділенні без зміщення ,
що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості
за ознакою тривалості розладу
здоров'я на термін більше 3-х тижнів . Вказані тілесні ушкодження могли утворитись в час та при обставинах вказаних в постанові , та не могли утворитись
при падінні потерпілого з висоти
власного зросту на тверду поверхню ( а.с.77-78 ) .

Аналіз досліджених
в судовому засіданні доказів
в їх сукупності дають
підстави суду зробити
висновок , що дії підсудного
ОСОБА_1 органом досудового слідства
за ст. 127 ч. 1 КК України
кваліфіковані правильно , як скоєння
катування потерпілого ,
тобто умисне заподіяння сильного
фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв,
мучення з метою спонукати потерпілого до вчинення дій, що суперечать його волі
, і суд кваліфікує його дії за цією
нормою закону.

Вирішуючи питання
про вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь суспільної
небезпеки вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
відповідальність.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує , що злочин скоїв
в стані алкогольного сп'яніння , який відносить до середнього ступеню
тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно , раніше до
кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на утриманні має двох неповнолітніх дітей та
дружину , в скоєному кається , суд
враховує і думку
потерпілого ОСОБА_2 , який просить не призначати міри покарання підсудному
пов'язаної з позбавленням волі , а тому
суд прийшов до
висновку , що виправлення та
перевиховання підсудного можливе
без ізоляції від суспільства ,
і міру покарання слід призначити із застосуванням ст. 75 , 76 КК України.

Заявлений по
справі цивільний позов прокурором у
відшкодування витрат понесених Менською районною лікарнею
в сумі 1546 грн. 82 коп. на
лікування потерпілого ОСОБА_2 підтверджується матеріалами
справи і відповідно до
вимог ст. 93-1 КПК України , підлягає задоволенню
в повному обсязі
і стягненню даної суми з
підсудного.

Речові докази по
справі : дерев'яну палку , металевий
прут , які зберігаються в
камері речових доказів Менського
РВ УМВС - знищити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323 , 324 КПК України, суд

З А
С У Д
И В :

ОСОБА_1 Олександра Сергійовича визнати
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 127 ч. 1 КК України і
призначити йому покарання 3 (три) роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 ,
76 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням , якщо
він протягом іспитового
строку 2 (два) роки
- не вчинить
новий злочин , зобов'язав
його не виїжджати
за межі України
без дозволу , при зміні місця
проживання , роботи -
повідомляти орган
кримінально-виконавчої системи,
періодично з'являтись для реєстрації до кримінально -
виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 - підписку про
невиїзд , залишити без змін, до
набрання вироком законної
сили .

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь Менської ЦРЛ - 1546 грн. 82 коп.

Речові докази по
справі : дерев'яну палку , металевий
прут , які зберігаються в
камері речових доказів Менського
РВ УМВС - знищити.

Вирок суду може
бути оскаржений на
протязі 15 днів до Чернігівського апеляційного
суду .

Головуючий: Чепурко В.О.