У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А., Гриціва М.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 25 березня 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, на судові рішення щодо ОСОБА_3., ОСОБА_1. та ОСОБА_2.,

в с т а н о в и л а :

вироком Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 11 червня
2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
неодноразово судимого, останнього разу

11 квітня
2006 року за ч.2 ст. 309 КК України

на два
роки і шість місяців позбавлення волі,

засуджено за ч. 2 ст. 199 КК України
до позбавлення волі на строк п'ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань
ОСОБА_1визначено остаточне покарання позбавлення волі на строк п'ять років і
три місяці;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

такого,
що не має судимості згідно зі ст. 89 КК

України,

засуджено за ч. 2 ст. 199 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк три роки і шість
місяців;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

такого, ще не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 199 КК України
до позбавлення волі на строк п'ять років.

На підставі ст. 75 КК України
засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком два роки.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької
області від 14 серпня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
залишено без зміни.

ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. визнано винними у вчиненні злочинів за таких обставин.

У вересні 2005 року ОСОБА_3.
за місцем свого проживання в АДРЕСА_1за допомогою комп'ютерної техніки шляхом
сканування з метою збуту виготовив одну фальшиву купюру номіналом 50 грн. та
збув її в м. Хмельницькому невстановленим особам.

У листопаді 2005 року
ОСОБА_3., перебуваючи у вказаній квартирі, аналогічним способом за попередньою
змовою з ОСОБА_1. з метою збуту виготовив п'ять фальшивих купюр номіналом 10
грн. на загальну суму 50 гр. та передав їх ОСОБА_1., який 21 листопада 2005
року збув їх в м. Хмельницькому ОСОБА_4.

У лютому 2006 року ОСОБА_3.
за попередньою змовою з ОСОБА_2., перебуваючи у власній квартирі за вказаною
вище адресою, аналогічним способом виготовив 99 фальшивих купюр номіналом 50
гривень на суму 4950 гривень з метою
збуту та передав їх ОСОБА_2., який 21 лютого 2006 року збув їх в м.
Хмельницькому ОСОБА_5.

У касаційному поданні
прокурор порушує питання про скасування судових рішень з направленням справи на
новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину й особі
засуджених внаслідок м'якості. На думку прокурора, дії засуджених за ч. 2 ст.
199 КК України кваліфіковані неправильно, оскільки докази по справі об'єктивно вказують на те,
що ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. вчинили цей злочин у складі організованої
групи.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість
ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. у вчиненні зазначених у вироку злочинів
ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у
судовому засіданні, належно оцінених судом, і є обґрунтованим.

Так, засуджений ОСОБА_1. як
під час досудового слідства так і
судового розгляду підтверджував, що збув п'ять фальшивих купюр номіналом 10 грн., які в восени 2005 року
йому передав ОСОБА_3.

Засуджений ОСОБА_3. стверджував про
те, що на замовлення ОСОБА_2. виготовив 100 купюр номіналом по 50 гривень, які
йому передав.

Засуджений ОСОБА_2. щодо
обставин передачі йому ОСОБА_3. 100 фальшивих купюр номіналом по 50 гривень
давав аналогічні показання, а також підтвердив, що вказані гроші він передав
ОСОБА_5. після чого був затриманий працівниками міліції.

Свідок ОСОБА_6. підтвердив,
що 21 лютого 2006 року ОСОБА_2. було затримано під час збуту 99 підроблених
купюр номіналом по 50 гривень на загальну суму 4950 гривень, а під час обшуку
за місцем проживання ОСОБА_3. було виявлено та вилучено комп'ютер в якому
знаходилася файли із зображенням купюри номіналом 50 гривень серія та номер
якої збігалась з номером купюр, які були вилучені у ОСОБА_2.

Свідки ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
давали аналогічні показання.

21 листопада 2005 року у
ОСОБА_2. та ОСОБА_5. виявлено та вилучено по п'ять купюр номіналом 200 гривень,
а в речовому ящику автомобіля було виявлено та вилучено 99 купюр номіналом по
50 гривень серія та номер яких однакові, що підтверджено відповідним
протоколом.

Відповідно до протоколу огляду від 21 лютого 2006 року при
освітленні рук та одягу у ОСОБА_2. було видно жовто - зелений колір спеціальної
аерозолі.

Згідно з висновками судово-криміналістичних експертиз вбачається,
що п'ять банкнот номіналом 10 гривень із серійним номером БЛ 6754823 та 99
банкнот номіналом 50 гривень із серійним номером ГС 4247219 виготовленні не
підприємством, яке виготовляє грошові знаки для Національного банку України.

Дії засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. за ч. 2 ст. 199 КК
України кваліфіковані правильно.

Доводи касаційного подання
про те, що суд безпідставно перекваліфікував дії засуджених з ч. 3 на ч. 2 ст.
199 КК України та виключив кваліфікуючу ознаку вчинення ними злочину у складі
організованої групи, є необґрунтованими. Мотиви, з яких суд прийшов до такого
висновку, наведені у вироку. Аналогічні доводи прокурора були ретельно
перевірені апеляційним судом і на їх спростування в ухвалі наведені докладні
мотиви, що ґрунтуються на матеріалах справи. З цими висновками суду
погоджується і колегія суддів.

Покарання ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. призначено з дотриманням вимог
ст. 65 КК України та є необхідним й достатнім для їх виправлення та
попередження нових злочинів.

При цьому, при призначенні ОСОБА_3.
покарання судом враховано, що він раніше не судимий, позитивно характеризується
за місцем навчання, злочин вчинив у неповнолітньому віці. Тому колегія суддів
вважає, що зазначені обставини та дані про особу засудженого давали суду
підстави для застосування щодо ОСОБА_3. ст. 75 КК України й звільнення його від
відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без
відбування покарання.

Призначаючи покарання
ОСОБА_2., судом враховано, що він визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому,
раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання. Тому
колегія суддів вважає, що з урахуванням наявності декількох обставин, які
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,
суд обґрунтовано на підставі ст. 69 КК України призначив ОСОБА_2. покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 199 КК України.

Покарання ОСОБА_1призначено
в межах санкції ч. 2 ст. 199 КК України з додержанням вимог ст. 65 КК України,
з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та даних про особу.

У зв'язку з цим, доводи
касаційного подання про явну несправедливість внаслідок м'якості призначеного
ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу й постановити законний, обґрунтований і
справедливий вирок, при перевірці судових рішень щодо ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. в касаційному порядку не виявлено.

Отже, підстав для призначення справи
до касаційного розгляду із повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб,
немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л
а :

Відмовити в задоволенні
касаційного подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, про скасування вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 червня 2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

судді:

Паневін В.О. Коротких О.А. Гриців М.І.