Справа № 495/224/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі: головуючого одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород- Дністровський Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
15.08.2014 року приблизно о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля в`їзних воріт бази відпочинку «Нептун», розташованої по вул. Приморській, 96-А в смт. Затока міста Білгород-Дністровський Одеської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , умисно наніс удар кулаком правої руки в обличчя останнього, після чого наніс йому чотири удари кулаком лівої руки в область шиї, обличчя та грудної клітки.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 338 від 02.10.2014 року:
15.08.2014 року ОСОБА_7 госпіталізований в Білгород-Дністровську міську лікарню с тілесними ушкодженнями: забитої рани в області зовнішнього кінця правої надбрівної дуги вертикальна з синцем у віках правого ока, синці в області лівої бокової поверхні шиї і в області рукоятки грудини.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 являються наслідком травмуючої дії тупих твердих предметів, на що вказує характер тілесних ушкоджень.
Ступінь загоєння забитої рани, окраска синців у ОСОБА_7 на момент судово-медичного обстеження 19.08.2014 відповідали 3-5 денної давності спричинення, відповідно могли бути спричинені 15.08.2014 року.
Для загоєння забитої рани звичайно необхідний строк більше 6 і не більше 21 дня, рана у ОСОБА_7 відповідно до п. 2.3.3 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягнуть короткочасний розлад здоров`я.
Синці в області шиї, передньої поверхні грудної клітки у ОСОБА_7 мають незначні, скоропроходящі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм відповідно до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_6 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, згідно ст. 63 Конституції України відмовився давати показання. Цивільний позов потерпілого визнав частково, матеріальний у повному обсязі, моральний не визнав
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту потерпілого ОСОБА_7 , відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, не допитувати обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки згідно ст. 63 Конституції України останній відмовився давати показання. Дослідити докази, які характеризують особистість обвинуваченого та докази які стосується цивільного позову потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом потерпілого ОСОБА_7 , відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, не допитувати обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки згідно ст. 63 Конституції України останній відмовився давати показання. Дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого та докази які стосується цивільного позову потерпілого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що дійсно 15.08.2014 року приблизно о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля в`їзних воріт бази відпочинку «Нептун», розташованої по вул. Приморській, 96-А в смт. Затока міста Білгород-Дністровський Одеської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 умисно наніс удар кулаком правої руки йому в обличчя, після чого наніс йому чотири удари кулаком лівої руки в область шиї, обличчя та грудної клітки. Просилв обвинуваченого покарати на розсуд суду. Цивільний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ст. 125 ч.2 КК України тобто умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, задовільну характеристику, що кримінальні правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не одружений, на утримані малолітніх дітей не має, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.
У ході досудового слідства потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов, а саме: матеріальний збиток у сумі 3 264,66 грн., моральний збиток у сумі 10 000 грн. З урахуванням досліджених доказів суд вважає, що позов (матеріальний) потерпілого ОСОБА_7 підлягає задоволенню повністю, (моральний) позов потерпілого ОСОБА_7 підлягають задоволенню частково.
Вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 компенсацію матеріальної шкоди в суді 3 264,66 грн., моральної шкоди в сумі 3000 тисяч грн., оскільки доводи, наведені потерпілим в судовому засіданні заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди, знайшли своє підтвердження. У задоволенні решти частини стягнення компенсації моральної шкоди відмовити. Приймаючи рішення про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, суд враховує представлені потерпілим докази. Крім того, суд бере до уваги матеріальне становище обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, на підставі санкції даної статі призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 компенсацію матеріальної шкоди в суді 3 264,66 грн., моральної шкоди в сумі 3000 тисяч грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Суддя : ОСОБА_1