справа №1-289/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 22
червня 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді Сівчука
А.Є.

за участю секретаря Голепі
З.Т.

прокурора Воробія
О.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м. Луцька Волинської
області, українця, гр. України, працюючого ЗАТ "Волинський
ремонтно-монтажний комбінат" водієм, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1раніше
не судимого,

- за ст.ст. 296 ч.1, 122 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ

Підсудний ОСОБА_1, 1.04.2006 року близько 24.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись неподалік
АДРЕСА_2, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства,
ігноруючи елементарні правила поведінки та моральності, з особливою зухвалістю,
безпричинно, наніс головою удар в обличчя потерпілому ОСОБА_2, після чого наніс
декілька ударів кулаками рук та ногами в обличчя та по тулубу останнього, чим
спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани губи та
повного вивиху 1-го зуба справа та 1-го зуба зліва верхньої щелепи. Згідно
висновку експерта № 725 від 10.05.2006 року за ступенем тяжкості рана нижньої
губи відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я, повний вивих зубів за ступенем тяжкості відноситься до
тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою стійкої втрати
працездатності не менш як на одну третину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у інкримінованому
злочині визнав повністю та суду пояснив, що 1.04.2006 року, після 22.00 год. він здав зміну на роботі та вирішили з друзями відпочити. Спочатку вони
були на зупинці громадського транспорту біля ЗОШ № 18, а потім прийшли у
супермаркет "Край", з метою придбати пиво. Там до них підійшли
незнайомі хлопці, з якими у них зав'язалась суперечка, вони трохи між собою
побились. Проте швидко розійшлись. Він вирішив розібратись з тими

2

хлопцями
і пішов їх шукати, дійшовши до магазину "Вопак", він побачив
потерпілого, якого раніше бачив поряд з тими хлопцями. Він підійшов, запитав у
нього про бійку, однак останній відповів нецензурною лайкою, тоді він почав
наносити удари потерпілому. Від ударів потерпілий впав, він наніс ще декілька
ударів, розвернувся та пішов додому. На даний час збитки потерпілому не
відшкодовані. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини підсудним його вина у вчиненому повністю
підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами,
фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового розгляду, а саме:

- оголошеними в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_2 про те, що
1.04.2006 року, близько 23.30 год. він разом з товаришем гуляли по пр.
Відродження м. Луцька, вони бачили, що поблизу супермаркету "Наш
край" відбувається бійка, серед її учасників він побачив знайомого -
ОСОБА_1однак участі у бійці вони не приймали, оскільки не хотіли створювати
собі проблем. Вони стояли з товаришем та спілкувались з знайомою - ОСОБА_3
Через хвилин 5 бійка закінчилась, вони ще трохи погуляли, коли дійшли до
супермаркету "Вопак", їх наздогнав ОСОБА_1, почав запитувати про тих
хлопців, однак вони відповіли, що не знають їх. Після цього ОСОБА_1 відвів його
на декілька кроків в сторону та почав бити, від ударів він впав на землю,
ОСОБА_3 Почала кричати та просити не бити його. Через деякий час ОСОБА_1
відійшов від нього та пішов. А він змушений був звернутись у лікарню за
допомогою, де його госпіталізували /а.с.10/.

Відповідно до ст. 299 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що
підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по
справі, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає
доведено вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 296
ч.1, 122 ч.1 КК України.

Таким чином, суд вважає, що підсудний ОСОБА_1 своїми умисними діями,
спрямованими на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги
до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинив злочин,
передбачений ст. 296 ч. 1 КК України. Своїми умисними діями, спрямованими на
умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 вчинив злочин,
передбачений ст. 122 ч. 1 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, всі
обставини справи та дані про особу підсудного.

До обставин, що обтяжують відповідальність підсудного суд відносить
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудного суд відносить щире
каяття.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 вперше притягається до кримінальної
відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, по місцю роботи характеризується виключно
позитивно, має постійне місце роботи та проживання, тому суд приходить до
висновку, що перевиховання та виправлення підсудного можливе без ізоляції від
суспільства.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути з
підсудного ОСОБА_1 в користь потерпілого ОСОБА_2 1857,57

3

грн.
завданої матеріальної шкоди, розмір якої підтверджується наданою довідкою
Луцької міської клінічної лікарні та 4 000 грн. спричиненої моральної шкоди,
що, на думку суду, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань
потерпілому та характеру вимушених змін у життєвих стосунках. Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 296 ч.1, 122
ч. 1 КК України та призначити покарання:

- за ст. 296 ч. 1 КК України - 3 роки обмеження волі;

- за ст. 122 ч.1 КК України - 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_1 визначити
3 /три/ роки обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1. від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 /три/
роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання і навчання;

· періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 змінити з тримання під вартою на
підписку про невиїзд, звільнивши останнього з-під варти із залу суду негайно.

Зарахувати засудженому ОСОБА_1 в строк відбуття покарання термін
перебування під вартою з 15.06.2007 року по 22.06.2007 року.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково, стягнувши з засудженого
ОСОБА_1 в користь потерпілого ОСОБА_2 1857 (одну тисячу вісімсот п'ятдесят сім)
грн. 75 коп. матеріальної шкоди та 4 000 (чотири тисячі) грн. спричиненої
моральної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 в дохід держави 151,50 грн. судових витрат
по справі за проведення експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Волинської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.