Ухвала іменем україни
02 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_17
суддів:ОСОБА_18, ОСОБА_19
при секретарі ОСОБА_20
за участю прокурора ОСОБА_21
засудженого ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0003321 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, неодноразово судимого, останнього разу вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 24.06.2010 р. за ч. 2 ст. 389, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, звільненого 19.07.2013 р. умовно-достроково на строк 7 місяців 5 днів,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 судові витрати на проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він приблизно о 6 год. 19 лютого 2014 року у подвір'ї будинку АДРЕСА_1 таємно викрав з автомобіля «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 автомагнітолу, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 414 грн. 96 коп.

Приблизно о 7 год. 23 лютого 2014 року ОСОБА_6 у подвір'ї будинку АДРЕСА_2 таємно викрав з автомобіля «Таврія» реєстраційний номер НОМЕР_2 автомагнітолу, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 406 грн.

Приблизно о 4 год. 05 березня 2014 року ОСОБА_6 у подвір'ї будинку АДРЕСА_3 таємно викрав з автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_3 майно, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2 489 грн.

Приблизно о 07 год. 30 хв. того ж дня ОСОБА_6 у подвір'ї будинку АДРЕСА_4 таємно викрав з автомобіля «АЗЛК 2141» реєстраційний номер НОМЕР_4 майно, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 302 грн.

Приблизно о 07 год. 30 хв. 13 березня 2014 року ОСОБА_6 у подвір'ї будинку АДРЕСА_5 таємно викрав з автомобіля «ВАЗ 21013» реєстраційний номер НОМЕР_5 майно, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 369 грн. 20 коп.

Приблизно о 13 год. 15 хв. 26 квітня 2014 року ОСОБА_6 на вул. Зодчих 34 у м. Вінниці таємно викрав з тамбуру магазину «Тріал» велосипед, заподівши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 1 962 грн. 50 коп.

Приблизно о 04 год. 30 хв. 11 травня 2014 року ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_6 таємно викрав моторолер «HondaDIO», заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 6 293 грн.

Приблизно о 9 год. 14 хв. 25 травня 2014 року ОСОБА_6 біля супермаркету «АТБ» на вул. Немирівське шосе 26А, в м. Вінниці таємно викрав велосипед з іншим майном, яке знаходилося у багажнику, заподіявши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 1 735 грн.

Приблизно о 12 год. 31 травня 2014 року ОСОБА_6 на проїжджій частині вул. Ш. Алейхема у м. Вінниці таємно викрав з автомобіля «Таврія» реєстраційний номер НОМЕР_6 автомагнітолу, заподіявши потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 336 грн.

Приблизно об 11 год. 10 хв. 07 липня 2014 року ОСОБА_6 на АДРЕСА_7 відкрито викрав велосипед, заподіявши потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 2 000 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про скасування судових рішень. Зазначає, що провадження в суді першої інстанції розглядала суддя, яка давала дозвіл на його затримання, також судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано те, що він розкаявся, визнав вину, має ряд тяжких захворювань, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні малолітню дитину та призначено надто суворе покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в касаційній скарзі останнього не оскаржуються.

Посилання засудженого ОСОБА_6 на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, є непереконливими.

Так, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким, конкретні обставини справи, особу винного, який раніше неодноразово судимий, заподіяну злочинами шкоду не відшкодував, веде антисоціальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, не працює, обставини, що пом'якшують покарання, - щире каяття, інвалідність, наявність тяжкої хвороби, обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення засудженому покарання в межах санкцій частин статей, за якими його визнано винним. Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_6 не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої суворості призначеного йому покарання, вона задоволенню в цій частині не підлягає.

Не ґрунтуються на матеріалах провадження і твердження засудженого ОСОБА_6 про порушення вимог ст. 76 КПК України, зокрема, що суддя, яка надавала дозвіл на його затримання, розглядала справу в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою від 28 липня 2014 року суддя ОСОБА_22 в підготовчому судовому засіданні обрала ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою.

За таких обставин суддя місцевого суду діяла в межах кримінального процесуального законодавства, про що правильно зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції.

Апеляційний суд переглянув це кримінальне провадження і виніс мотивовану ухвалу, якою визнав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування судових рішень у провадженні, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу останнього - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19