печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 про зміну підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжного заходу, обраного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2015, у виді тримання під вартою, на домашній арешт, -

В С Т А Н О В И В :
24.02.2015 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у провадженні № 757/5932/15-к за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2015 застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено.

29.05.2015 захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

В поданому клопотанні захисник просить змінити обвинуваченому запобіжний захід, посилаючись на нові обставини, що не були відомі слідчим суддям під час постановлення ухвал про застосування запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою щодо його підзахисного.

Так, з урахуванням висновку експертів від 23.04.2015 за наслідками експертизи речей, вилучених у ОСОБА_5 під час обшуку 23.02.2015, є непідтвердженою версія слідства щодо можливої присутності ОСОБА_5 в групі осіб, одягнутих у формі правоохоронців із вогнепальною зброєю, які знаходились біля Жовтневого Палацу 20.02.2014 під час вибуху гранати із сльозогінним газом біля тіла загиблого від вогнепального поранення ОСОБА_7 .

Також захисник посилається на те, що найвагомішим ризиком, про який зазначав слідчий та який врахований слідчими суддями при прийнятті відповідних рішень, було те, що ОСОБА_5 вже було вчинено дії, спрямовані на приховування доказів та перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, а саме те, що після подій 18.02.2014 20.02.2014 він разом з іншими працівниками ПМОП «Беркут» приймав участь у знищенні усієї документації та особистих карток-замісників щодо вогнепальної зброї, яку використовували бійці полку, що дає підстави вважати що ОСОБА_5 та інші бійці, чия зброя зникла, вчинили умисні дії, спрямовані на її приховування, тобто на приховування доказів та перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, та його дії в подальшому кваліфіковані за ч. 2 ст. 262 КК України. Разом з цим, виходячи з нових даних, отриманих слідством та таких, що не були предметом розгляду слідчими суддями, спростовується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 262 КК України.

Доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення ним злочинів 20.02.2014 за ст. ст. 115, 365 КК України за період з 23.02.2015 здобуто не було, проте з`явились нові дані, які ставлять під сумнів таку версію слідства.

Так, ОСОБА_5 20.02.2014 в районі Жовтневого Палацу не перебував, мав погане самопочуття внаслідок отриманої ним 19.01.2014 контузії та був відведений за барикади, що підтверджується показаннями свідків; з 13-00 год. 20.02.2015 ОСОБА_5 перебував в кареті швидкої медичної допомоги, та потім був доставлений в госпіталь, де перебував на лікуванні з 20.02.2014 по 23.02.2014, та перед цим здав свою зброю службовим особам спецпідрозділу «Беркут»; 20.02.2014 по 23.02.2014 ОСОБА_5 не був серед тих, хто виконав наказ ОСОБА_8 та склав зброю в кімнаті командирів взводів, відтак не вчиняв дій, направлених на приховування слідів злочину; відсутні дані, що ОСОБА_5 20.02.2014 приймав участь в активних заходах в центрі м. Києва, використовував вогнепальну зброю; зібрані органом досудового слідства докази, в тому числі і нові (протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ) ставлять під сумнів можливість ОСОБА_5 бути причетним до інкримінованих йому злочинів та вказують на його неможливість застосовувати зброю в цей день.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю. Зазначив, що підставою для його звернення до слідчого судді стали отримані слідством нові дані, які підтверджують версію підозрюваного та спростовують посилання слідчого. Зокрема, основною підставою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 разом із іншими бійцями спецпідрозділу «Беркут» для уникнення відповідальності після подій 20.02.2014 приховав зброю, разом з цим, згідно наявної медичної документації, 21.02.2014 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні, а тому не міг вчиняти такі дії. Таким чином, відпадає головний ризик, визначений ст. 177 КПК України, а також частина підозри, а саме підозра за ч. 2 ст. 262 КК України. Інші ризики є недостатніми для тримання ОСОБА_5 під вартою.

Крім того, в матеріалах провадження відсутності докази вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених . 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115. Посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 носив на передпліччі жовту пов`язку захисник вважав такими, що не мають доказового значення, посилаючись на те, що в подіях на Майдані Незалежності брали участь десятки людей з жовтими пов`язками. Згідно наявної в матеріалах провадження Аналітичної довідки, виходячи з біллінгу мобільного телефону, ОСОБА_5 знаходився в зоні дії вишки, розташованої за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 26/1, його переміщення не зафіксовано, що спростовує його перебування на вул. Інститутській, оскільки у разі його перебування в районі вул. Інститутської чи Жовтневого Палацу на нього розповсюджувалась би дія іншої вишки. Згідно цієї ж Аналітичної довідки, інші бійці спецпідрозділу «Беркут» згідно біллінгу їх телефонів могли перебувати в районі вул. Інститутської та Жовтневого Палацу.

Відпав такий ризик, як можливість впливати на свідків, інших підозрюваних, оскільки немає жодного доказу про те, що перебуваючи протягом року на волі ОСОБА_5 з кимось зустрічався чи на когось впливав, вплив на свідків не має сенсу, оскільки жоден із свідків чи потерпілих не вказує безпосередньо на вчинення злочинних дій ОСОБА_5 . Крім того, більшість співробітників спецпідрозділу «Беркут», щодо яких здійснюється провадження, переховується від слідства, а тому ОСОБА_5 ніяк не може з ними спілкуватися, та тим більше на них впливати. Своєю зразковою процесуальною поведінкою, а саме що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не зникнув та не почав переховування від слідства, не вчинив нового правопорушення, приходив на всі допити, він довів відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання можливим ризикам буде достатнім застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт, із зобов`язанням носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав. Вказав, що 18.02.2014 на заходи в центр м. Києва виїжджало 3 підрозділи 2 транспортери та 1 автобус. Він та ще 7 осіб були в транспортері, їх командиром був ОСОБА_11 , а ОСОБА_8 був у автобусі. 20.02.2014 перебував на виїзді в чорній формі, на правій руці мав жовту пов`язку. Пов`язка застосовувалась для того, щоб відрізняти у натовпі своїх від чужих. Не знає, чи була якась спільна операція, він про неї наказів не отримував. Зброю на Майдані Незалежності не застосовував, крім того, не мав бойових набоїв, оскільки він був після контузії та ОСОБА_8 йому видав холості набої (такі набої видавалися не в зброярні, вони знаходились на особистому зберіганні ОСОБА_8 і він сам ними розпоряджався). Після подій 20.02.2014 зброю не приховував, в цей день був поранений та 20.02.2014 перед госпіталізацією зброю передав особам з роти. Після вказаних подій, коли почалось розслідування нікуди не втікав, хоча багато бійців зникли, тому що знав, що не причетний до вчинення протиправних дій, не приховував доказів. Також зазначив, що не знаходився біля Жовтневого Палацу під час загибелі ОСОБА_7 , який загинув від вибуху гранати, а дізнався про його смерть вже коли дістався до Госпіталю. Зазначив, що вилучений під час обшуку за місцем його проживання одяг не був тим одягом, в якому він перебував на службу 20.02.2014, а це одяг, будучи вдягненим у який він перед тим в січні 2014 року отримав контузію.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що з 21.02.2014 по 23.02.2014 зникла табельна зброя ряду працівників спецпідрозділу «Беркут», в тому числі ОСОБА_5 , на даний час дійсно підтверджується, що в цей час ОСОБА_5 перебував в лікарні, але слід перевірити, чи весь час він там був, крім того, залишається фактом те, що зброя зникла, тому вважає на даний час обґрунтованою підозру за ч. 2 ст. 262 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується показаннями потерпілих, які є родичами загиблих, в яких останні підтверджують, що їх родичі загинули на вул. Інститутській, допити потерпілих, які показали, що вони поранені 20.02.2014 на вул. Інститутській, деякі з свідків та потерпілих показали, що в них стріляли група осіб в чорній формі з жовтими пов`язками. З отриманих протягом досудового слідства даних чітко встановлено три особи, що вели вогонь в напрямку мітингувальників, це ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на решті бійців були балаклави, тому можливості їх ідентифікувати за зовнішніми ознаками відсутні. Крім того, на даний час не можна встановити, зі зброї конкретно яких бійців були здійснені постріли, оскільки зброя зникла. У зв`язку з вказаним конструкція підозри побудована таким чином, що при вчиненні злочину бійці підрозділу, в тому числі ОСОБА_5 , діяли як бойовий підрозділ. З потерпілими було проведено слідчі експерименти, внаслідок яких встановлено, що вогнепальні поранення були отримані потерпілими з секторів, де дислокувалися бійці батальйону «Беркут». Обґрунтованість підозри підтверджується співставленням показань свідків, біллнігом телефонів. Документальне підтвердження щодо подій 18-23 лютого 2014 року на Майдані Незалежності знищено. Згідно Аналітичної довідки, даних біллінгу мобільного телефону ОСОБА_5 знаходився в зоні дії вишки, якою охоплюється Жовтневий Палац і місце, звідки здійснювались постріли по мітингувальниках. Ризиками є те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі може переховуватись як ОСОБА_8 та ще 18 бійців батальйону, впливати на свідків, експертів, потерпілих, з урахуванням, що вже мали місце дії по знищенню доказів, може вчинити інші дії, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти наявним ризикам.

Заслухавши пояснення захисника, підозрюваного, думку прокурора, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, матеріали, надані для огляду стороною захисту (в 1-му томі на 217 арк.), та прокурором (у 3-х томах том 1 на 368-ми арк., том 2 на 301-му арк., том 3 на 267-ми арк.), та повернуті сторонам, надходжу до наступних висновків.

ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 262 КК України.

24.02.2015 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 20.04.2015.

Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.03.2015.

В подальшому вказаний запобіжний захід було продовжено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2015, до 14.06.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є в тому числі наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

При постановленні слідчими суддями ухвал від 24.02.2015 про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , (ухвали апеляційного суду м. Києва від 10.03.2014, якою вказана ухвала залишена без змін), та від 16.04.2015, про продовження строків тримання під вартою, були предметом дослідження наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у інкримінованих йому злочинах, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та неможливість запобігання ризикам більш м`якого запобіжного заходу.

Як на нові обставини захист посилається на висновок експертів від 23.04.2015 за результатами проведення комплексної судової трасологічної, балістичної, хімічної експертизи, експертизи продуктів вибуху та вибухових пристроїв (експертиза одягу ОСОБА_5 ), згідно висновку якої на поверхні наданої на дослідження одежі, куртки та брюк виявлені сліди хімічних речовин подразнюючої дії морфоліду пеларгонової кислоти та ортохлорбензаль малононітрилу, що входять до складу спеціальних засобів типу «Терен-6», пошкодження на правій штанині спереду біля кишені наданих на дослідження брюк чорного кольору утворились в результаті вирізання за допомогою твердого, міцного предмета, що має дві ріжучі кромки (робочих поверхні), яким могли бути ножиці або будь-який інший предмет, що має аналогічну будову робочої частини, не в результаті спрацювання спецзасобу «Терен-6». Пошкодження на правій полі наданої на дослідження куртки чорного кольору утворились внаслідок термічного впливу джерела теплової енергії на тканину куртки, імовірно не в результаті спрацювання спецзасобу «Терен-6»;

Та висновок експерта №72 мк від 20.03.2015 за наслідками судово-медичної експертизи одягу ОСОБА_7 , згідно якого пошкодження куртки, кофти, а також нашарування речовини білого кольору на них та штанах (хімічних речовин подразнюючої дії морфоліду пеларгонової кислоти та охтохлорбензаль малононітрилу, які входять до складу спеціальних засобів типу «Терен-6») утворились в результаті вибуху, епіцентр якого розташовувався між тулубом та правою рукою ОСОБА_7 , в безпосередній близькості від правого рукава куртки, при знаходженні в горизонтальному положенні. Враховуючи результати раніше проведених експертиз таким вибуховим пристроєм міг бути спеціальний засіб «Терен-6».

Захист посилається на те, що оцінка в сукупності даних двох вищенаведених висновків експертів спростовує послання обвинувачення на те, що ОСОБА_5 був поранений вибухом гранати, від якої загинув ОСОБА_7 , що в свою чергу також спростовує посилання обвинувачення на знаходження ОСОБА_5 20.02.2014 в районі Жовтневого Палацу.

Також захисник посилається на Висновок судово-психіатричної експертизи №201 від 17.03.2015, згідно якого у період, до якого відноситься правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , він не перебував у будь-якому вираженому афективному стані, який міг суттєво вплинути на його поведінку.

Крім того, відповідно до листа Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва за №660/Б від 30.03.2015, згідно з реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно-диспетчерської системи «Швидка медична допомога» 20.02.2014 до гр. ОСОБА_5 за адресою м. Київ, вул. Інститутська, Жовтневий палац був здійснений виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги за №847, згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги №847 ОСОБА_5 з 13-55 год. о 14-02 год. був доставлений та перебував в ЦГ МВС, а о 14-15 год. доставлений до приймального відділення Госпіталю ГУ МВС м. Києва, згідно листа т.в.о. начальника Госпіталю (з поліклінікою) ГУ МВС України в м. Києві, з 20.02.2014 по 23.02.2014 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в ІІ неврологічному відділенні Госпіталю (з поліклінікою). Обставини госпіталізації ОСОБА_5 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 .

Слідчий суддя, враховуючи показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , а також дані Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, карти виїзду швидкої медичної допомоги №847, листа т.в.о. начальника Госпіталю (з поліклінікою) ГУ МВС України в м. Києві від 31.03.2015, погоджується з доводами сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 262 КК України, та відповідно, спростування наявності такого ризику, як можливість знищити, сховати речі, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з цим, вказаними доводами, як і іншими даними, на які посилалась сторона захисту, не спростована обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Показання свідка ОСОБА_10 , на які посилається сторона захисту, були отримані 27.05.2014, відтак мали місце на час розгляду клопотань слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків дії запобіжного заходу, та були предметом дослідження слідчими суддями, а тому такі обставини не є новими обставинами і не можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.

Слідчий суддя не приймає доводів в обґрунтування спростування підозри на висновки експертів висновок експертів від 23.04.2015 за результатами проведення комплексної судової трасологічної, балістичної, хімічної експертизи, експертизи продуктів вибуху та вибухових пристроїв (експертиза одягу ОСОБА_5 ); висновок експерта №72 мк від 20.03.2015 за наслідками судово-медичної експертизи одягу ОСОБА_7 , оскільки як пояснив сам підозрюваний в судовому засіданні, одяг, вилучений у нього під час проведення обшуку і наданий на експертизу, був не тим одягом, в якому він 20.02.2014 ніс службу в центрі м. Києва. Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України ґрунтується і на інших доказах, наявних в матеріалах кримінального провадження та на підставі яких слідчими суддями було зроблено висновок про обґрунтованість підозри при застосуванні запобіжного заходу та продовженні строків тримання під вартою.

Слідчий суддя зауважує щодо протоколів допиту свідків та потерпілих, які надані стороною обвинувачення та стороною захисту та досліджені при розгляді даного клопотання, нступне.

Слідчий суддя насамперед виходить з положення ст. 95 КПК України, відповідно до якого суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Між тим, слідчий суддя з метою забезпечення повноти та об`єктивності дослідження всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, вважає можливим оцінити вказані протоколи з точки зору п.3 ч.2 ст. 99 КПК України - як документи та інформацію, яка в них зафіксована - як дані, надані стороною обвинувачення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Приймаючи вказані дані як докази (в частині доведеності наявності чи спростування наявності обґрунтованої підозри) з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність всіх зібраних доказів, що надавались слідчому судді, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю відсутніми дані для висновку про спростування обґрунтованості підозри ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_16 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість впливу на інших учасників кримінального провадження, враховуючи інкримінування вчинення злочинів за співучастю з невстановленими слідством особами, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи всі наведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 про зміну підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу, обраного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2015, у виді тримання під вартою, на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1