ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/781/14-к
Провадження по справі № 1-кп/514/13/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2015 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000183 від 04 квітня 2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голиця Болградського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, судимого за вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 06.08.2013 року за ч.3 ст.185 КК України, до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнений з випробувальним терміном 1 рік; за вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 24.10.2013 року за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна середня, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01 квітня 2013 року близько 22 години неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом злому навісного замку на вхідних дверях проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_9 звідки таємно викрав: б/в телевізор марки «ORION SPP 1437» чорного кольору, вартістю 600 гривень; музичний центр марки «LG» з двома колонками вартістю 500 гривень; електричну турбіну синього кольору, вартістю 280 гривень; б/в дріль марки «Скіл», чорного кольору, вартістю 200 гривень; б/в велосипед марки «Україна» вартістю 200 гривень; б/в господарську тачку зеленого кольору вартістю 200 гривень; б/в сумку спортивного типу, синього кольору, вартістю 50 гривень, господарську сумку в клітку синього кольору вартістю 10 гривень.

Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на свій розсуд. Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 2040 гривень.

Крім того, 02 квітня 2013 року, в період часу між 12 годиною та 13 годиною неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 та особою, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) діючи навмисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, через не зачинені на замикаючі пристрої вхідні двері, проникли в приміщення будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , звідки таємно викрали: два б/в газових балона для газу «Пропан» об`ємом 46 літрів кожний, червоного кольору, вартістю 250 гривень кожний, всього на суму 500 гривень; дві б/в пічні плити на суму 100 гривень кожна на загальну суму 200 гривень; б/в чоловічі шкіряні черевики чорного кольору вартістю 250 гривень та кружки від пічної плити в кількості двох штук загальною вартістю 40 гривень.

Після чого, з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на свій розсуд. Таким чином, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особа, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 990 гривень.

Крім того, 23 грудня 2013 року в проміжок часу з 01 години до 01 години 30 хвилин неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів з метою викрадення чужого майна через огорожу проник на територію домоволодіння розташованого по АДРЕСА_3 , яке належить потерпілому ОСОБА_10 та проник до приміщення для зберігання овець, розташованого по вищевказаній адресі, звідки таємно викрав 1 вівцю, білої масті, вагою 61,3 кг., вартістю 15 грн., за 1 кг., живої ваги, загальною вартістю 919 гривень 50 копійок

Після чого, з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на свій розсуд. Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_10 , на загальну суму 919 гривень 50 копійок.

Крім того, 30 грудня 2013 року в проміжок часу з 22 години до 23 години 30 хвилин неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 маючи умисел, направлений на проникнення до житла, порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право громадян на недоторканність житла, без згоди законного володільця домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_11 перестрибнув через паркан у двір вищевказаного домоволодіння, після чого умисно, шляхом відбиття накладного замку на вхідних дверях, проник в приміщення даного житлового будинку.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково та пояснив суду, що 01 квітня 2013 року близько 22 години він з метою крадіжки речей проник на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 та належить потерпілому ОСОБА_9 , за допомогою монтіровки, зірвавши замок з дверей будинку зайшов до нього. З даного будинку він викрав б/в телевізор чорного кольору, музичний центр з двома колонками; електричну турбіну; б/в дріль; б/в велосипед; б/в господарську тачку; б/в сумку спортивного типу та господарську сумку в клітку. Господарську тачку для вивезення сміття він віддав ОСОБА_12 , іншу частину речей приніс додому де сховав, а потім він їх продав незнайомим людям, як металобрухт.

Кім того, пояснив, що на другий день він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_7 та особою (відносно якої матеріали виділені в окреме провадження) і запропонував їм викрасти з будинку потерпілого ОСОБА_9 металобрухт, останні з ним погодилися і на машині обвинуваченого ОСОБА_7 , вони приїхали до будинку потерпілого ОСОБА_9 .. Зайшовши в будинок вони викрали звідти два газових балона, дві пічні плити, чоловічі шкіряні черевики та кружки від пічної плити. Частину викрадених речей вони здали, як металобрухт, а гроші поділили між собою.

Також обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що в 2013 році, /дати та місяця він не пам`ятає/, приблизно в 00 годин він проник на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_1 та викрав звідки одну вівцю. Потім він цю вівцю привів до свого знайомого ОСОБА_12 якого попросив віддати її ОСОБА_13 , оскільки він повинен був останньому повернути борг в сумі 500 гривень. Він визнає, що скоїв крадіжку вівці у потерпілого ОСОБА_10 , але вважає, що це було раніше ніж 23 грудня 2013 року.

30 грудня 2013 року приблизно о 22 годині він шляхом злому навісного замку на вхідних дверях проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_4 , який належить потерпілому ОСОБА_11 , так як хотів подивитися, що там знаходиться. В цей час його виявив там дільничний інспектор міліції ОСОБА_14 ..

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_10 він визнає в сумі 919 гривен 50 копійок, так як він викрав одну вівцю.

В скоєних злочинах він розкаюється.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині повністю визнав та пояснив суду, що дійсно в квітні 2013 року він та особа (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) зустрілися з обвинуваченим ОСОБА_6 , який запропонував їм викрасти металобрухт в будинку потерпілого ОСОБА_9 .. Вони на його пропозицію погодилися і в цей же день приблизно в період часу з 12 години до 14 години приїхали на його машині до будинку потерпілого ОСОБА_9 , який розташований по АДРЕСА_1 . З даного будинку вони викрали два газових балона, дві пічні плити, чоловічі шкіряні черевики та кружки від пічної плити. На його машині вони відвезли ці речі та здали в металобрухт, гроші вони поділили між собою. Із викрадених речей він залишив собі один газовий балон, який на теперішній час повернув потерпілому. Машину на якій вони скоїли крадіжку він через деякий час продав.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , пояснив, що дійсно неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 раніше віддав йому на зберігання музичний центр з двома колонками та телевізор. Телевізор він віддав своєму знайомому ОСОБА_15 .. На теперішній час працівники міліції дані речі вилучили в нього та ОСОБА_15 ..

В скоєному злочині він розкаюється.

Вислухавши обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 та свідків, дослідивши докази, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інкримінованих злочинах в судовому засіданні підтвердилася повністю.

Так, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він проживає по АДРЕСА_1 . В 2013 році він знаходився на заробітках і в селищі не проживав. Також його сім`я проживала на той час в Республіці Молдова. Він попросив сусідів, щоб вони доглядали за його будинком.

Так, в квітні 2013 року йому зателефонували сусіди і сказали, що у вікні його будинку розбито скло. Через декілька днів він приїхав додому і виявив, що в його домі була скоєна крадіжка речей, про це він повідомив працівників міліції. Потім стало відомо, що крадіжку скоїли обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особа ( відносно якої матеріали виділені в окреме провадження). На теперішній час частину викрадених речей йому повернуто. Він цивільний позов по справі не заявляв, ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинувачених немає. Також, потерпілий ОСОБА_9 написав заяву про розгляд справи в подальшому за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в АДРЕСА_3 . В своєму господарстві він має овець. В зимній період часу він своїх овець кожен день випасає на пасовищі. Так, в черговий раз, 23 грудня 2013 року зранку перераховуючи овець він виявив недостачу трьох овець і одного ягня. Про те, що в нього скоєна крадіжка овець він заявив в міліцію. До нього додому приїхали працівники міліції, дійсно було встановлено, що в нього викрадено три вівці і одне ягня. Через деякий час стало відомо, що крадіжку вчинив обвинувачений ОСОБА_6 , але він вважає, що дану крадіжку ОСОБА_6 не міг сам скоїти з ним ще хтось був. Він не згоден з тим, що обвинувачений ОСОБА_6 вкрав в нього тільки одну вівцю. Заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4800 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень він підтримує в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що йому належить житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_4 . В цьому будинку він не проживає, оскільки проживає зі своєю співмешканкою в її будинку в цьому ж селищі. В ніч з 30 на 31 грудня 2013 року йому подзвонили сусіди і сказали, що хтось проник до його будинку. Коли він приїхав до себе додому то там вже знаходився дільничний інспектор міліції ОСОБА_14 та інші люди. В одній із кімнат будинку в шафі вони знайшли обвинуваченого ОСОБА_6 .. Потім було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 проник до будинку зламавши замок на дверях. Також, потерпілий ОСОБА_11 написав заяву в якій просив справу в подальшому розглядати за його відсутності, ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_16 він немає.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 його мати ОСОБА_8 суду пояснила, що вихованням її сина займалася бабуся, так як вона виїзджала з місця проживання на заробітки. По суті справи вона нічого пояснити не може. Дійсно її син ОСОБА_6 до цього був двічі засуджений і вона намагалася застерегти його від вчинення інших злочинів, але він її не слухався.

Просить суворо його не карати.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він мешкає в смт. Серпневе Тарутинського району. Також він знайомий з обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_7 .. Точної дати він не пам`ятає, але це було в 2013 році, обвинувачений ОСОБА_6 запропонував йому купити в нього тачку для вивозу сміття. Цю тачку він в нього купив за 100 гривень . Через деякий час працівники міліції з його дозволу оглянули домоволодіння, в якому він мешкає і вилучили дану тачку, так як вона була викрадена обвинуваченим, але про це йому відомо не було.

Також він може пояснити, що дійсно в 2013 році, точної дати він не пам`ятає , в нічний час до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_6 і приніс вівцю. Обвинувачений ОСОБА_6 попросив його залишити вівцю у нього та зателефонувати їх знайомому ОСОБА_13 , щоб він приїхав і її забрав. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 пояснив йому, що це його вівця.

На другий день до нього додому приїхав ОСОБА_13 та забрав вівцю. Більше по справі йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він знайомий з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Він познайомився з ними коли проживав в с. Підгірне Тарутинського району Одеської області. Обвинувачені зверталися до нього з проханням дати їм в борг 1000 гривень і він їм ці гроші дав кожному по 500 гривень. Через деякий час він запропонував обвинуваченому ОСОБА_6 повернути гроші і останній сказав, що віддасть йому вівцю в рахунок повернення боргу.

Точної дати він не пам`ятає, але це було в кінці 2013 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_12 і сказав, щоб він приїхав і забрав вівцю, яку залишив для нього обвинувачений ОСОБА_6 ..Дійсно він забрав цю вівцю і потім продав її.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що в грудні 2013 року у потерпілого ОСОБА_10 були викрадені з його домоволодіння три вівці, але хто скоїв крадіжку йому не відомо.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він працює дільничним інспектором міліції Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області. Так, в ніч з 30 на 31 грудня 2013 року йому подзвонив мешканець смт. Серпневе Тарутинського району Одеської області ОСОБА_19 та сказав, що хтось проник в будинок потерпілого ОСОБА_11 .. Коли він приїхав на місце пригоди там сходилися потерпілий ОСОБА_11 та ОСОБА_20 .. Всі разом вони зайши до будинку і в одній із кімнат в шафі виявили обвинуваченого ОСОБА_6 ..Після цього він викликав оперативну групу Тарутинського райвідділу. На той час, обвинувачений ОСОБА_6 , нічого з домоволодіння не викрав.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення.

Також вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 03.04.2013 року та фото таблицею до нього, згідно якого встановлено, що в будинок розташований по АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 було здійснено проникнення та викрадені речі; протоколом огляду місця події від 25.12.2013 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого видно, що з території вівцеферми розташованої в смт. Серпневе Тарутинського району Одеської області, яка належить обвинуваченому ОСОБА_7 було вилучено музичний центр марки «LG», дві колонки від нього та газовий балон; протоколом огляду місця події від 15.01.2014 року та фото таблицею до нього, згідно якого вбачається, що була оглянута територія вівцеферми розташована по АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_21 під час огляду було вилучено телевізор марки «ORION» чорного кольору; протоколом огляду місця події від 12.02.2014 року та фото таблицею до нього, згідно якого видно, що оглянуто домоволодіння особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) та вилучені шкіряні чоловічі черевики чорного кольору; протоколом огляду місця події від 17.01.2014 року та фото таблицею до нього, згідно якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_12 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , звідки вилучена тачка для вивезення сміття; протоколом огляду місця події від 23.12.2013 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого оглянуто домоволодіння розташоване по АДРЕСА_3 , яке належить потерпілому ОСОБА_10 звідки була викрадена вівця; протоколом проведення слідчого експерименту від 25.12.2013 року; протоколом огляду місця події від 13.03.2014 року, згідно якого оглянуто домоволодіння розташоване по АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_11 ; довідкою про вартість 1 кг. живої ваги вівці; довідками адміністрації ринку «Південний» смт. Тарутине Одеської області про вартість викрадених речей у потерпілого ОСОБА_9 ; актом комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05.03.2014 року, згідно висновку якого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 не страждає і не страждав хронічним психічним захворюванням і не потребує застосування примусових заходів медичного характеру; висновком судово-психіатричного експерта №241 від 12.05.2015 року, відповідно до якого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 міг усвідомлювати суспільну небезпеку вчинених ним дій, розуміти їх характер і керувати при скоєнні інкримінованих йому злочинів.

Погодившись з такими висновками експертів психіатрів та психологів, що проводили судово-психіатричну та судово-психологічну експертизи, суд визнає неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 осудним і таким, що підлягає кримінальній відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Доводи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 в тій частині, що обвинувачений скоїв крадіжку вівці у потерпілого ОСОБА_10 не 23 грудня 2013 року, а раніше суд оцінює з сумнівом, так як ці доводи спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_10 , з яких видно, що потерпілий восени та взимку 2013 року випасав своїх овець на пасовищі кожного дня, кількість поголів`я овець він перераховував кожного дня зранку та ввечері. До ранку 23 грудня 2013 року поголів`я складало 37 овець і 1 ягня, тобто потерпілий ОСОБА_10 виявив недостачу поголів`я овець зразу після крадіжки. З пояснень потерпілого ОСОБА_10 видно, що до цього дня в нього крадіжки овець не було.

Таким чином, суд вважає, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 дав такі пояснення суду з метою уникнути відповідальності.

У зв`язку з викладеним, суд вважає доведеним, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст.162 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у житло та сховище, а також незаконне проникнення до житла.

Також, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає часткове визнання ним своєї вини та вчинення злочинів у неповнолітньому віці.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України віднесені до категорії невеликої тяжкості та тяжкого злочину, його особу, скоєння злочинів у неповнолітньому віці, часткове визнання ним своєї вини, те, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, його відношення до вчинених кримінальних правопорушень, його майновий стан, те, що він ніде не працює та приходить до висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд також враховує те, що він вчинив злочини в період іспитового строку, встановленого йому вироком Тарутинського райсуду Одеської області від 24 жовтня 2013 року та призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання по вказаному вироку не відбуте ним повністю.

У зв`язку із зазначеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочинів в період встановленого йому іспитового строку слід розцінювати, як порушення ним умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в силу ч. 3 ст. 78 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, а саме за сукупністю вироків.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не затримувався, під вартою не утримувався, тому з метою запобігання спробам переховатися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 тримання під вартою, для чого його слід взяти під варту в залі судового засідання.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого, його особу, те, що він ніде не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, знаходження на його утриманні неповнолітньої дитини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого матеріального збитку, активне сприяння розкриттю злочину, визнання ними своєї вини і вважає можливим призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не затримувався, під вартою не утримувався, має постійне місце проживання, а тому міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не обирається.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_10 суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню частково.

Так, в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 дійсно вчинив крадіжку одної вівці у потерпілого ОСОБА_10 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та показаннями свідків.

Також, в судовому засіданні встановлено, що вартість викраденої вівці складає 919 гривень 50 копійок.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальні збитки в сумі 919 гривень 50 копійок.

В іншій частині стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Також, суд вважає, що цивільній позов в частині стягнення моральної шкоди з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 в сумі 5000 гривень не підлягає задоволенню, так як потерпілий не надав доказів на підтвердження свого позову.

Речові докази по справі, а саме: телевізор марки «ORION; чоловічі черевики; газовий балон; музичний центр марки «LG»; музичну колонку від музичного центра марки «LG»; музичну колонку, марка якої не встановлена; господарську тачку для вивозу сміття, які знаходяться у потерпілого ОСОБА_9 необхідно залишити останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371; 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді 850 гривень штрафу;

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років восьми місяців позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді трьох років восьми місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання ОСОБА_6 за вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2013 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту взяття його під варту, а саме з 10 липня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 919 гривень 50 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік і шість місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у справі, а саме: телевізор марки «ORION; чоловічі черевики; газовий балон; музичний центр марки «LG»; музичну колонку від музичного центра марки «LG»; музичну колонку, марка якої не встановлена; господарську тачку для вивозу сміття, які знаходяться у потерпілого ОСОБА_9 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченим та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1