У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

2008
року серпня 07 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Лугового М.Г.

суддів -
Прокопенка О.Б., Голуба М.В.

з участю прокурора - Маслюка С.В.

адвоката -
ОСОБА_1

засуджених -
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за
апеляціями: прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції Маслюка С.В., потерпілих ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., захисника ОСОБА_8. та засуджених ОСОБА_2., ОСОБА_3. і ОСОБА_4. на вирок Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2008 року, яким :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 року

народження,
уродженець м. Одеси, мешканець м.

Конотоп, Сумської області, раніше не судимий

згідно зі
ст. 89 КК України, -

засуджений за ст. 162 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком
на три
роки; за ст. 146 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на два
роки; за ст. 296 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на
чотири роки; за ст. 127 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на п'ять років; за ст. 186 ч.2 КК України у виді
позбавлення волі строком на чотири роки; за ст. 122 ч.2 КК України у виді
позбавлення волі строком на чотири роки; за ст. 189 ч.2 КК України у виді
позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_3.
призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років.

ОСОБА_3. за ст. ст. 28 ч. 3, 15 ч.3 - 162 ч.2, 28 ч.3 - 296 ч.2, 186 ч.5 КК
України виправдано за недоведеністю його вини.

ОСОБА_4 2ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець
с.Жолдаки,

Конотопського
району, Сумської області,

мешканець с.Привокзальне,
Конотопського

району, Сумської області, раніше не судимий, -

засуджений за ст. 162 ч.2 КК України
у виді позбавлення волі строком на три
роки; за ст. 146 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки; за
ст. 296 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки; за ст.
127 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на п'ять років; за ст. 186
ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки; за ст. 122 ч.2 КК України у виді
позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_4. призначено покарання у виді позбавлення
волі строком на п'ять років.

ОСОБА_4.
за ст.ст.15 ч.3, 28 ч.3-162 ч.2, 28 ч.3-296 ч.2, 186 ч.5 КК України виправдано
за недоведеністю його вини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року

народження, уродженець м.Сєров, Свердловської області

РФ,
мешканець м. Конотоп, Сумської області, раніше

судимий, -

1) 20.08.1990 р. Конотопським
міським судом Сумської області за ст.ст.140 ч.3, 17-140 ч.3, 42, 43, 14 КК
України до 4 років позбавлення волі;

2) 28.07.1994 р. Конотопським районним судом
Сумської області за ст.ст.142 ч.2, 14 КК України до 8 років позбавлення волі;

3) 27.01.2005 р. Конотопським районним судом Сумської
області за ст.ст.116, 96 КК України до 4 років позбавлення волі. 13.07.2006 р.
постановою Перевальського районного суду Луганської області умовно-достроково
звільнений від відбування покарання на 1 рік 3 місяці 14 днів, -

засуджений за ст. 162 ч.2 КК України у виді позбавлення
волі строком на три роки; за ст. 146 ч.2 КК України у виді
позбавлення волі строком на два роки; за ст. 296 ч.4 КК України у виді
позбавлення волі строком на три роки; за ст. 15 ч.3 - 162 ч.2 КК України у
виді позбавлення волі строком на
два роки; за ст. 296 ч.2 КК
України у виді позбавлення волі строком на
два роки.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на три роки.

Згідно
ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбута
частина покарання за вироком
Конотопського міськрайонного суду від 27 січня 2005 року у виді шести
місяців позбавлення волі і остаточно ОСОБА_2 призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

ОСОБА_2. за ст. 186 ч.5 КК України виправдано за
недоведеністю його вини.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженець і мешканець м.
Конотоп, Сумської області, раніше не
судимий згідно зі ст. 89 КК України, -

засуджений за ст. 189 ч.2 із застосуванням ст. 69 КК України до обмеження волі строком на три
роки.

Цивільні позови ОСОБА_9. і ОСОБА_6. задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3. і
ОСОБА_4. в солідарному порядку на користь ОСОБА_9. 1 600 грн. матеріальної
шкоди і 20 000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3. і
ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6. 5 000 грн. моральної шкоди. В
іншій частині позову відмовлено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3. і
ОСОБА_4. в солідарному порядку на користь міського фінансового управління м.
Конотоп 2 384,48 грн. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_9.

Доля речових доказів судом вирішена
у відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

Згідно з вироком суду
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. і
ОСОБА_5 визнано винними та засуджено за
вчинення злочинів при слідуючих обставинах :

26 липня 2006 року
ОСОБА_2. вирішив вияснити відношення з ОСОБА_10по питанню пред'явлення останнім
претензій до нього та його дружини ОСОБА_11 по факту побиття 23 липня 2006 року
ОСОБА_10таОСОБА_12 ОСОБА_13. В цей же день близько 24 години разом із своїми
знайомими ОСОБА_14.,ОСОБА_15. та ОСОБА_16. приїхав до місця мешкання його
рідних в м. АДРЕСА_1. Господарка будинку ОСОБА_17., яка є матір'ю ОСОБА_10.,
впустила ОСОБА_2. в будинок і повідомила, що ОСОБА_10. в будинку немає.
Незважаючи на це, ОСОБА_2. вирішив особисто переконатися в відсутності
ОСОБА_10. і без згоди мешканців, проти
їх волі став ходити по будинку та шукати ОСОБА_10. В цей час до господарства
приїхали такожОСОБА_3., ОСОБА_4. разом з
невстановленими особами, матеріали у відношенні яких виділені в окреме
провадження, для того, щоб знайти ОСОБА_10. та вияснити з ним відносини.
Демонструючи металеві труби, що мали вигляд предметів, спеціально заготовлених
для нанесення тілесних ушкоджень, вони без дозволу та згоди мешканців
будинку, проти їх волі через незамкнені
двері зайшли в приміщення будинку, де разом зОСОБА_2. стали шукати ОСОБА_10.
Впевнившись у відсутності ОСОБА_10., вони розбудили ОСОБА_18. та стали вимагати
у нього вказати місце знаходження ОСОБА_10., а коли він відмовився, то вони
безпричинно нанесли йому удари кулаками та металевими трубами по різним частинах тіла, заподіявши
фізичного болю. Свої дії вони супроводжували нецензурними висловлюваннями,
погрозами та демонстрацією металевих труб, чим налякали та порушили спокій
мешканців будинку. Не отримавши потрібної відповіді від ОСОБА_18.,ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. з іншими особами та узгоджено зОСОБА_2. взяли ОСОБА_18. за руки та
ноги, і проти його волі винесли з дому, помістивши до автомобіля ВАЗ-2105,
відвезли до кафе в районі шляхопроводу м.Конотопа, де протягом 20-хвилин утримували та
розпитували про місце знаходження ОСОБА_10., а потім відпустили. При
виході з будинку, запобігаючи попередженню ОСОБА_10. про його пошуки та виклику
на допомогу, ОСОБА_2. з тумбочки в кімнаті забрав належні ОСОБА_18. та
ОСОБА_19. 2 мобільні телефони вартістю 1113 грн., а потім їх повернув.

27 липня 2006 року ОСОБА_2. після опівночі з метою знайти ОСОБА_10. разом
з ОСОБА_16.,ОСОБА_15., ОСОБА_14. на автомобілі прибув до будинку по
вулАДРЕСА_9 мешкала дружина ОСОБА_10. ОСОБА_7. разом із родиною. Переслідуючи
мету незаконного проникнення в житло і його обшук, ОСОБА_2. разом з іншими
особами, матеріали у відношення яких виділені в окреме провадження, став голосно вимагати відчинити їм двері, а
коли налякані ОСОБА_20 та ОСОБА_7. відмовилися це зробити, то він стукав в
металеві двері квартири, гучно висловлювався нецензурними словами на їх адресу,
ображав їх та принижував гідність, погрожував виламати двері і вчинити
розправу. Ці протиправні дії порушували спокій мешканців квартири і будинку та
тривали значний проміжок часу, аж поки на виклик ОСОБА_7. не прибули працівники
міліції, які затримали ОСОБА_2.

29 липня 2006 року
ОСОБА_4.,ОСОБА_3. разом з іншою невстановленою особою, матеріали справи
відносно якої виділені в окреме провадження, вирішили знайти ОСОБА_12. і
вияснити з ним питання по факту побиття 23 липня 2006 року ОСОБА_10таОСОБА_12
ОСОБА_13. В цей же день близько 15 години з відрізком металевої труби та двома
ліхтарями на автомобілі вони приїхали до гуртожитку по вулАДРЕСА_2, де мешкав
двоюрідний брат ОСОБА_12 ОСОБА_21 Всупереч волі мешканців кімнати увійшли до
неї, впевнившись у відсутності ОСОБА_12 і не отримавши від присутніх потрібних
відомостей про місце його перебування, запропонували ОСОБА_21. вийти з ними та
пошукати ОСОБА_12. ДорогоюОСОБА_3. вимагав від ОСОБА_21 повідомити місце
знаходження ОСОБА_12, періодично наносячи удари ліхтарем по ногах. Коли вони
приїхали до місця проживання ОСОБА_12 і, розуміючи, що той їм не відкриє
двері, вони підвели ОСОБА_21 до дверей
квартириАДРЕСА_3 і, стоячи поряд, наказали викликати ОСОБА_12. Ніхто не
відгукнувся і тоді вони посадили ОСОБА_21 в автомобіль і насильно проти його
волі відвезли до безлюдної лісосмуги поблизу с.Вирівка. Там вони вивели
ОСОБА_21 з автомашини і почали наносити удари руками, ногами та металевим
ліхтарем, при цьому погрожуючи вбивством, якщо той не повідомить місце
знаходження брата. Не отримавши від ОСОБА_21 потрібних відомостей, учасники
примусили його власноручно зробити петлю-удавку із заздалегідь приготованої
ними мотузки.ОСОБА_3. накинув петлю на шию ОСОБА_21 і перекинув мотузку через гілку дерева, а
ОСОБА_4. заклеїв ОСОБА_21. рот липкою стрічкою. Ставши у нього за спиною, вони
періодично натягували мотузку, продовжуючи вимагати негайно повідомити їм місце
знаходження ОСОБА_12, чим спричиняли ОСОБА_21. сильного болю, фізичних та
моральних страждань. Коли вони зрозуміли, що ОСОБА_21 не може виконати їхніх
вимог, то запропонували зателефонувати ОСОБА_12 Він зателефонував ОСОБА_12 з
мобільного телефону і при розмові зОСОБА_12, вони дізналися проте, що
останнього немає в м. Конотоп. Після цього, вони припинили знущатися з ОСОБА_21
та відвезли його до гуртожитку.

21 січня 2007 року ОСОБА_5зателефонувавОСОБА_22.,
домовившись
з
ним про зустріч. Близько 13 години разом з ОСОБА_3. та особою, матеріали
відносно якої виділені в окреме провадження, приїхав до місця проживання
ОСОБА_6. по вул.Успенсько-Троїцькій,70 м.Конотоп та зайшовши до двору,
ОСОБА_5узгоджено з іншими висловивОСОБА_22. претензії стосовно кола його
знайомих та підтримки ним ОСОБА_23. іОСОБА_24. у конфлікті з його знайомими.
Коли ОСОБА_22. не визнав своєї провини, ОСОБА_5висунув вимогу передати їм 10
тисяч доларів США, що по курсу Національного банка України становило 50500 грн.
і, при цьому, він підкріплював дійсність своєї вимоги ударамиОСОБА_22. кулаком
у груди, аОСОБА_3. на його підтримку намагався кілька разів вдарити ОСОБА_6.
металевою трубою по голові і тілу. На випадок невиконання вимоги передачі
зазначеної суми ОСОБА_5пригрозивОСОБА_22. вбивством і фізичною розправою над
ним та його знайомими і знищенням його будинку.

23
січня 2007 року близько 12 години ОСОБА_9 приїхав до магазина «Мисливство та
рибальство» по вул. Високій,6 в м. Конотоп. В цей час ОСОБА_4.,ОСОБА_3. та дві
невстановлені особи, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження,
на автомобілі з обрізом мисливської
рушниці, шматками труб та бітами, заздалегідь заготовленими для нанесення
тілесних ушкоджень, проїжджали поряд з магазином. Побачивши ОСОБА_9.,
з погрозою застосування насильства, під руки вивели його на вулицю та
посадили в автомобіль, позбавивши волі. Під час руху вони обшукали ОСОБА_9. і
відкрито заволоділи грошима в сумі 1600
грн. В районі рибгоспу біля учбового закладу КІПТ м. Конотопа, вони витягнули
ОСОБА_9. з автомобіля і, збивши ззаду ударом труби, побили бітами, шматком
труби та ногами по різним частинам тіла, заподіявши потерпілому тілесні
ушкодження середньої тяжкості.

В поданих апеляціях і доповненнях
до них:

- прокурор, котрий приймав учать у
розгляді справи судом першої інстанції
вважає, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним
обставинам справи, а призначене покарання не відповідає тяжкості вчинених злочинів
та особам засуджених. Вказує, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_3., ОСОБА_2.,
ОСОБА_4. за ч.2 ст.162, ч.5 ст.186, ч.2 ст.296 КК України, оскільки вина
вказаних осіб доведена під час досудового та судового слідства. Прокурор вказує
про помилковість висновків суду щодо не причетності ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_5 до злочинного
угрупування, адже їх вина доведена оперативними даними УБОЗ УМВС України в
Сумській області та матеріалами кримінальної справи. Крім того, призначаючи
засудженим однакове покарання за вчинення різних злочинів, суд першої інстанції
допустив порушення норм кримінального та кримінально-процесуального
законодавства. Більш того суд також не вірно застосував відносно ОСОБА_5 вимоги
ст. 69 КК України. Прохає вирок скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд;

- потерпілий ОСОБА_22. не
погоджується з постановленим вироком вважає, що призначене засудженим покарання
є занадто м'яким. Вказує, що ОСОБА_5таОСОБА_3. є активним учасниками
бандитського угрупування в м. Конотоп, що вчинило ряд злочинів, а тому
прохає вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд;

- потерпіла ОСОБА_7., не
погоджуючись з вироком суду, зазначає аналогічні доводи, а також вказує, що суд
не взяв до уваги показання потерпілих, а
поклався на показання ОСОБА_3., ОСОБА_2., ОСОБА_4., які в судовому засіданні
вели себе зухвало. Крім того, суд з невідомих причин виправдав вказаних осіб за
вчинення деяких злочинів і не врахував моральний стан потерпілих після скоєння
ними злочинний дій. В зв'язку з викладеним
прохає вирок відносно ОСОБА_3., ОСОБА_2., ОСОБА_4. скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд;

- захисник ОСОБА_25зазначає, що
ОСОБА_5в скоєному не винен, а став жертвою наклепу з боку потерпілого ОСОБА_6.
Вказує, що суперечливі показання свідків ОСОБА_26. та ОСОБА_27 не можуть бути
покладені в основу вироку, оскільки це порушує вимоги ст. 62 Конституції
України. Також, ОСОБА_5хворіє хронічним
гепатитом, має на утриманні неповнолітню доньку, матір похилого віку, і не зважаючи на ці обставини знаходиться тривалий час під вартою, тому
прохає вирок суду відносно ОСОБА_5 скасувати, а справу закрити за відсутністю
події злочину;

- засуджений ОСОБА_2. вину в
скоєному визнає частково та зазначає, що ОСОБА_10 примушував його стати членом
злочинного угрупування, погрожував застосуванням фізичного насильства йому і
сім'ї. Вказує, що за ч.4 ст.296 та ч.2 ст.146 КК України засуджений
безпідставно. Зазначає, що хуліганських дій відносно родини ОСОБА_10. не вчиняв
і незаконно до житла не проникав, про що
в справі є докази, а тому прохає
виключити з обвинувачення ч.3 ст. 15-
ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 296 КК України в зв'язку з відсутністю складу злочину.
Прохає ч.2 ст.162 перекваліфікувати на ч.1 ст.162 КК України та врахувавши
об'єктивні обставини справи, прийняти законне рішення.

- засудженийОСОБА_3. вважає
постановлений відносно нього вирок незаконним, оскільки злочинів він не вчиняв,
а обвинувачення було сфабриковано співробітниками УБОЗ УМВС України в Сумській області. Прохає
виправдати його за відсутністю складів злочинів, передбачених ст. ст. 162 ч.2,
146 ч.2, 296 ч.4, 127 ч.2, 186 ч.2, 122 ч.2, 189 ч.2 КК України та визнати
винним за ст. 162 ч.1 КК України щодо
незаконного проникнення до житлаОСОБА_17., застосувавши Закон України „Про амністію”;

- засуджений ОСОБА_4. вказує, що кримінальна справа
відносно нього була сфабрикована, а злочини спровоковані самими потерпілими, що підтверджується матеріалами
справи. Судом при визначенні йому покарання не було враховано те, що він має
малолітню дитину, матір похилого віку, позитивно характеризується, раніше до
відповідальності не притягувався, тому прохає пом'якшити покарання із
застосуванням ст. 69 КК України.

Вислухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_1 щодо
підтримання апеляції ОСОБА_4., засуджених ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_5,
котрі також підтримали подані в їх інтересах апеляції, думку прокурора Маслюка
С.В. про необхідність задоволення апеляції державного обвинувача і потерпілих
ОСОБА_6. та ОСОБА_7. щодо скасування постановленого відносно ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_5 вироку,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
судової палати з кримінальних справ не знаходить підстав до їх задоволення.

Викладені у вироку суду висновки, щодо доведеності вини
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_5 у вчинення злочинів за обставин,
викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, які
перевірено в судовому засіданні в установленому кримінально-процесуальним
законодавством порядку.

Доводи апеляції прокурора, котрий приймав участь у
розгляді справи у суді першої інстанції Маслюка С.В. та потерпілих ОСОБА_6. і
ОСОБА_7. щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та
неправильної кваліфікації дій засуджених, у тому числі щодо недоведеності їх
вини вчинення злочинів у складі організованої групи, перевірялись в судовому
засіданні суду першої інстанції, і вони не знайшли свого підтвердження. Також
судом належним чином проаналізовані вказівки засуджених взагалі про
непричетність до злочинної діяльності і їх доводи щодо безпідставного притягнення до
кримінальної відповідальності.

Більше того суд навів докази та мотиви, якими доводи
прокурора Маслюка С.В., потерпілих ОСОБА_6. і ОСОБА_7., а також як
захисника ОСОБА_25., так і
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5,
спростовуються.

Зокрема, засудженийОСОБА_3. при досудовому слідстві та
судовому розгляді справи, не визнаючи своєї вини у вчинених злочинах, вказував,
що ніколи до злочинних угрупувань не належав і злочинів фактично не вчиняв, як
і не застосовував насильства відносно потерпілих у справі осіб.

Засуджений ОСОБА_4., частково визнаючи свою вину у
вчинених злочинах, вказував, що до злочинних угрупувань не належав і злочинів
не вчиняв. Визнав себе винним лише у тому, що без дозволу господарів зайшов в будинокОСОБА_17.,
при цьому насильства чи інших неправомірних дій не вчиняв.

У той же час ОСОБА_4. при досудовому слідстві
підтверджував, що 23 січня 2007 р. близько 12 години він проїздив мимо
магазина «Мисливство та рибальство», в якому зустрів ОСОБА_9. і він вирішив
пред'явити тому претензію з приводу стрілянини та розповсюдження трамадолу.
Вивів ОСОБА_9. з магазину та повіз до рибних озер, де 2-3 рази вдарив руками по
тулубу та ногами по ногах. Від ударів ОСОБА_9 падав на землю і він попросив
ОСОБА_27. відвезти його до лікарні. (т. 3 а.с. 145-146, т. 6 а.с. 1-3, 9, 21,
31, 33, 42, 47-51).

Засуджений ОСОБА_2. також пояснював
про непричетність до вчинення злочинів, і саме ОСОБА_10 спонукав його до
скоєння злочинів, але він відмовився. Вину свою визнавав лише
у тому, що незаконно
шукав ОСОБА_10. в будинку його матеріОСОБА_17., але робив це тому що ОСОБА_10
погрожував йому та дружині.

ОСОБА_5свою вину не визнав і
поясняв, що 21 січня 2007 року в обідній час він разом із ОСОБА_28 та ОСОБА_3.
проїжджав по вул.У-Троїцька і побачивши ОСОБА_6. мав з ним розмову, але не
погрожував і грошей у нього не вимагав.

Незважаючи на невизнання та часткове визнання своєї
виниОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4 і
ОСОБА_5., їх покази, судом першої інстанції належним чином були перевірені, і
вони не знайшли підтвердження. Більш того така позиція засуджених була
спростована об'єктивними доказами у справі, що досліджені судом і мотивовано
покладені в основу вироку.

Так, потерпіла ОСОБА_17. поясняла, що вона в квартирі
АДРЕСА_5 мешкає разом з дочкою ОСОБА_29., зятем ОСОБА_18. та онукоюОСОБА_30Її
син ОСОБА_10 мешкає окремо з дружиною ОСОБА_7. 26 липня 2006 року близько 24
години, коли вона та її сім'я відпочивали, в двері квартири постукали, вона їх
відкрила і в квартиру зайшов ОСОБА_2., який шукав ОСОБА_10. Через деякий час до
нього приєдналося ще близько 8 незнайомих чоловіків, частина яких тримала в
руках труби та кийки, серед них булиОСОБА_3. та ОСОБА_4. Вказані особи почали
бити ОСОБА_18. та вимагали у нього, щоб він сказав де знаходиться ОСОБА_10 У
послідуючому побитого ОСОБА_18. винесли із квартири, а ОСОБА_2. забрав телефони
для того, щоб вони не попередили ОСОБА_10. Телефони у послідуючому були їм
повернуті.

Потерпіла ОСОБА_29 повністю підтверджувала покази
потерпілоїОСОБА_17.

Аналогічні пояснення давав і
потерпілий ОСОБА_18 підтверджуючи, що 26 липня 2006 року близько 24 години його
розбудили чоловіки, деякі з яких мали
металеві труби. Серед чоловіків були ОСОБА_4.,ОСОБА_3. та ОСОБА_2. котрі
фактично його побили, примусово посадили в автомобіль і поїхали до кафе, де
розпитували про можливе місцезнаходження ОСОБА_10. Потім ОСОБА_2. віддав йому
його та ОСОБА_29 мобільні телефони.

Потерпіла ОСОБА_7. поясняла, що в квартирі по
вул.АДРЕСА_6 мешкає разом з чоловіком ОСОБА_10., малолітнім сином
ОСОБА_31, матір'юОСОБА_20та братом
ОСОБА_31. В ніч з 26 на 27 липня 2006
року близько півночі в двері квартири
почали стукати якісь чоловіки, вимагали відчинити двері і висловлювали
погрози, шукаючи ОСОБА_10., котрого не було вдома. Серед вказаних осіб бачила
особу схожу на ОСОБА_4. Вона та інші члени її сім'ї були налякані, побоювались,
що нападники можуть і бажають вдертися в квартиру і тому вона зателефонувала до
міліції, і повідомила про напад на квартиру.

Потерпіла ОСОБА_20 повністю підтверджувала покази
ОСОБА_7.

Потерпілий ОСОБА_21 поясняв, що в
кімнаті АДРЕСА_7 мешкає разом з матір'ю ОСОБА_32., вітчимом ОСОБА_33. та сестрою ОСОБА_34 В кінці липня 2006 року в
післяобідній час він з матір'ю, сестрою та її подругоюОСОБА_35. був в кімнаті
гуртожитку і дивились телевізор. В двері постукали, і в кімнату без ніякого
дозволу увійшлиОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_36Вони стали обшукувати кімнату,
з'ясовуючи де ОСОБА_12 У ОСОБА_4. був відрізок труби, аОСОБА_3. та ОСОБА_36мали
довгі ліхтарі. Вказані особи примусили його їхати разом з ними, а по дорозі
ОСОБА_3. бив його ліхтарем Потім його привезли в лісосмугу де заявляли, що буде
копати собі могилу і накидали мотузку на шию. У послідуючому він зателефонував
ОСОБА_12, коли і з'ясувалося, що останній відсутній у місті, а його відпустили

Потерпіла ОСОБА_34 у судовому засіданні повністю
підтвердила покази потерпілого ОСОБА_21 щодо вчинення відносно нього в кінці
липня 2006 року неправомірних дій ОСОБА_3. та ОСОБА_4

Потерпілий ОСОБА_22.
вказував, що в січні 2007ОСОБА_5.,ОСОБА_3. та інші особи приїздили до
нього додому на вул.АДРЕСА_8. і висловлюючи погрози, вимагали з нього 10 тис.
доларів, аОСОБА_5 разів 6 вдарив в груди кулаками. Також ОСОБА_22.
підтверджував вчинення неправомірних дій відносно знайомого ОСОБА_9., котрий
приглядає за його будинком та господарством. Останній розповідав, що його
побили та забрали 1600 грн. ОСОБА_9 розповідав, що його побили ОСОБА_4,ОСОБА_2
та інші особи.

Потерпілий ОСОБА_9 поясняв, що 23 січня 2007 року
в обідній час коли він перебував у магазині «Мисливство та охота», у магазин
забігли ОСОБА_4.,ОСОБА_3. та інші особи. При цьому у ОСОБА_33 був обріз
мисливської рушниці, уОСОБА_36металева бита, а у ОСОБА_4. і ОСОБА_3. металеві
труби. Нічого не кажучи, вони заламали йому руки за спину і вивели з магазину
та посадили до автомобіля. Під час руху ОСОБА_4.,ОСОБА_3. та ОСОБА_33обшукали
його кишені і забрали 1600 грн. Його привезли до рибгоспу деОСОБА_3. ударом
труби по ногах збив на землю. ОСОБА_4. битою вдарив по обличчю, він впав на
землю і всі почали його бити бітами та ногами
по тілу. Внаслідок побиття у
нього були переламані права рука, голінь правої ноги, були численні травми
голови та гематоми.

Покази потерпілих щодо вчинення відносно них злочинів
засудженими, об'єктивно підтверджували і свідки у справі.

Так, свідокОСОБА_37 вказувала про вчинення
неправомірних дій у липні 2006р. відносно ОСОБА_10. коли в квартиру за місцем
їх проживання зашло 6-7 чоловіків, котрих вона не роздивилася і відносно
ОСОБА_18. застосовували насильство.

Свідок ОСОБА_38 поясняла, що проживає по сусідству з
ОСОБА_20 і в період з 25 по 30
липня 2006 року близько півночі до під'їзду їх будинку приїздило кілька молодих
чоловіків, які гучно кликали ОСОБА_17 стукали в двері ОСОБА_20, нецензурно висловлювалися
і погрожували.

Свідок ОСОБА_39. та ОСОБА_40. давали аналогічні пояснення
як і свідок ОСОБА_38 (т.1 а.с.270, 272).

СвідокОСОБА_41. поясняла, що влітку 2006 року вона
перебувала в гуртожитку по вул. АДРЕСА_7 коли в кімнату забігли троє чоловіків,
з яких вона знала ОСОБА_4та ОСОБА_20. Третій бувОСОБА_2. У руках вони мали
трубу та довгий ліхтарик. Один залишився біля дверей, а двоє обшукали кімнату
розшукуючи ОСОБА_12. і погрожували розправитися з ним. У послідуючому ОСОБА_21
вони забрали ( т.2 а.с.71).

Свідок ОСОБА_12 зазначав, що в середині літа 2006 року
він знаходився в м.Херсоні і йому телефонував ОСОБА_21 та сказав, що його
вивезли за місто і погрожують розправою за неповідомлення, де він знаходиться.
У послідуючому ОСОБА_21 розповідав, що його забрали з гуртожитку, де обшукували
кімнату і вивезли в лісосмугу, заклеювали рот скотчем і на мотузці підвішували
на гілку дерева ( т.2 а.с72-73, т.3 а.с.52-55
).

Покази ОСОБА_12 підтверджувала і
свідок ОСОБА_42 (т.2 а.с.74).

Свідок ОСОБА_10 підтверджував показиОСОБА_17.,
ОСОБА_29, ОСОБА_18. щодо вчинення відносно останніх неправомірних дій, про що
йому відомо зі слів потерпілих (т.5 а.с.153 ).

Свідок ОСОБА_26. вказував, що в січні 2007
року у ОСОБА_6. вимагали кошти в сумі10 тисяч. Прибулі висловлювалися
нецензурними словами, а найбільш агресивним був ОСОБА_5

Покази ОСОБА_26. фактично
підтверджували і свідки ОСОБА_53 і ОСОБА_54

Свідок ОСОБА_43 поясняв, що товаришує ізОСОБА_9.,
ОСОБА_6., ОСОБА_46 та ОСОБА_44. і підтверджував про вимагання у ОСОБА_6. 10
тис. доларів та про застосування насильства у відношенні ОСОБА_9., заволодіння
грошима останнього та спричиненні тілесних ушкоджень, в зв'язку з чим він
перебував на лікуванні ( т.2 а.с.236-244 ).

Свідки ОСОБА_44 та ОСОБА_45., працівники Конотопської
ЦРЛ, зазначали, що 23 січня 2007 року у лікарню поступив ОСОБА_9, котрий був
побитий із застосуванням різних предметів, про що свідчили крововиливи та рани.

Свідок ОСОБА_46. поясняв, що серед його друзів є
ОСОБА_44., ОСОБА_43, ОСОБА_22., ОСОБА_9 23 січня 2007 року близько 12 години
йому зателефонував ОСОБА_43 та повідомив, що ОСОБА_9викрали з магазину
«Мисливство та охота» по вул.Високій,6, а потім стало відомо, що ОСОБА_9
знаходиться в травматологічному відділені лікарні. Бачив у ОСОБА_9травми голови,
обох рук та ніг. Той їм розповів, що на рибних озерах його побили трубами та
битами ( т.2 а.с253-254 ).

Аналогічні свідчення давали і свідки ОСОБА_44., ОСОБА_34
та ОСОБА_35. (т.2 а.с.255-257; 225-261).

Свідки ОСОБА_47ОСОБА_48. і ОСОБА_49. поясняли, що 26 липня
2006 року разом ізОСОБА_2. приїздили до ОСОБА_10. на вул.Г.Тхора. Чому там
опинилися ОСОБА_4, ОСОБА_20 іОСОБА_2, вони не знають.

Свідок
ОСОБА_50. поясняв, що 23 січня 2007 року із магазину «Мисливство та
рибальство»ОСОБА_3., ОСОБА_4. та інші особи забрали ОСОБА_9., котрого вивезли у безлюдне місце
біля рибних озер, де його побили по рукам та ногам різними предметами. У
послідуючому він відвіз ОСОБА_9в хірургічне відділення Конотопської ЦРЛ (т.3
а.с.222).

Свідки ОСОБА_51
ОСОБА_52. вказували,
що в ніч з 26 на 27 липня 2006 року вони виїзджали
по виклику в м.Конотоп на вул.І.Франка, де були затримані ОСОБА_2.,
ОСОБА_47ОСОБА_48., ОСОБА_49.

Із висновку судово-медичної експертизи від 30.05.2007 р.,
слідує, що у ОСОБА_21 був синець на правій нозі в ділянці коліна та смуга на
передній поверхні шиї. Не виключено, що дані пошкодження могли виникнути за
обставин, вказаних потерпілим в ході відтворення обстановки та обставин події
(т. 2 а.с. 53, 58).

Згідно
з висновком судово-медичної експертизи від 18.05.2007 р. на час обстеження
ОСОБА_9. мали місце набряк обох ніг, деформація лівого колінного суглобу,
закритий перелом лівого наколінника, зовнішнього виростка правого стегна,
перелом середньої третини правої гомілкової кістки, перелом 4,5 пястних кісток
лівої кістки, забійна рана волосяної частини голови, множині забої і гематоми
кінцівок та обличчя. Переломи кісток кінцівок відносяться до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості. Рана потилиці, садна обличчя та рани правої кисті відносяться легких
тілесних ушкоджень. Дані ушкодження були спричинені не менш ніж 6 ударами (т. 2
а.с. 179, 184-186).

Суд, зберігаючи
об'єктивність та неупередженість, визнав покази потерпілих і свідків у
зазначеній частині логічними та послідовними і такими, що об'єктивно
співпадають з висновком експертиз та іншими доказами, котрі не викликають
сумнівів і у колегії суддів судової палати з кримінальних справ. Винність
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5
у вчиненні злочинів за обставин викладених у вироку підтверджена також і іншими
дослідженими судом доказами, які зазначені у вироку. Зокрема протоколами очних
ставок, протоколами пред'явлення для впізнання, висновками товарознавчих
експертиз, протоколами огляду та іншими доказами. А тому доводи засуджених та
адвоката ОСОБА_8. щодо безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності і
незаконного засудження ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5, на думку колегії суддів судової палати у
кримінальних справах, не заслуговують на увагу.

У
зв'язку з викладеними обставинами аргументи прокурора, котрий приймав участь у
розгляді справи та потерпілих ОСОБА_6. і ОСОБА_7. щодо невідповідності
висновків суду фактичним обставинам справи та неправильної кваліфікації дій
засуджених, у тому числі щодо доведеності їх вини вчинення злочинів у складі
організованої групи, також являються безпідставними, оскільки вони перевірялись
в судовому засіданні суду першої інстанції, і не знайшли свого підтвердження.

Суд,
при наведенні відповідних мотивів, проаналізувавши положення ст. 28 КК України
та постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 23 грудня 2005р. «Про
практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими
злочинними об'єднаннями» та всі наявні і досліджені докази по справі, фактичні
обставини справи, характер та мотиви скоєних злочинів, взаємовідносини між
засудженими та потерпілими, між самими засудженими, направленість їх умислу
перед скоєнням і під час вчинення злочинів, ступінь причетності кожного із них
до скоєння злочинів, прийшов до висновку, що органом досудового слідства не
було добуто і надано доказів, які б з достовірністю підтверджували той факт,
щоОСОБА_3., ОСОБА_4.,ОСОБА_5 і ОСОБА_2.
попередньо зорганізувалися між
собою, а також з іншими неустановленими слідством особами, матеріали у
відношенні яких виділені в окреме провадження, у стійке об'єднання для вчинення
одного або кількох злочинів, що вони були об'єднані єдиним планом з розподілом
функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, що вони всі
були обізнані з цим планом.

З викладеними у вироку висновками суду погоджується і
колегія суддів судової палати у кримінальних справах, адже пред'явлене
ОСОБА_3., ОСОБА_4.,ОСОБА_5. і ОСОБА_2 обвинувачення базувалося на загальних,
неконкретизованих, суперечливих, належним чином не досліджених і
непідтверджених твердженнях, котре не знайшло свого об'єктивного підтвердження
при судовому розгляді кримінальної справи.

Не заслуговують на увагу доводи апеляції прокурора і в
частині неправильного виправдання ОСОБА_3., ОСОБА_4., і ОСОБА_2. в частині заволодіння
26.07.06р. мобільними телефонами ОСОБА_18. і ОСОБА_29, адже у судовому
засіданні достовірно було встановлено, що після скоєння хуліганських дій, коли
із будинкуОСОБА_17. останнім виходив ОСОБА_2., та побачивши в квартирі 2
мобільні телефони, забрав їх із собою, сказавши ОСОБА_18. та ОСОБА_19., що він
забирає мобільні телефони для того, щоб вони не могли про події повідомити
ОСОБА_10. і що він ці телефони їм поверне. Після цього він через незначний
проміжок часу вказані мобільні телефони повернув. Суд дійшов до мотивованого
висновку про те, що ОСОБА_2. мобільні телефони забрав не з корисливою метою, і
цей висновок базується на об'єктивних та встановлених судом обставинах та
підтверджується доказами, які не протирічать один одному і не спростовані іншими
доказами, а тому винність ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_2. в заволодінні
мобільними телефонами з метою звернення їх у свою власність, з корисливою
метою, в відкритому викраденні мобільних телефонів з достовірністю не була
доведена, а тому вони обґрунтовано виправдані за даним обвинуваченням за
недоведеністю їх вини.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли
зміну чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає кваліфікацію дій ОСОБА_3. за ст.
162 ч.2; ст. 146 ч.2; ст. 296 ч.4; ст. 127 ч.2; ст. 186 ч.2; ст. 122 ч.2; ст.
189 ч.2 КК України, ОСОБА_4. за ст. 162
ч.2; ст. 146 ч.2; ст. 296 ч.4; ст. 127 ч.2; ст. 186 ч.2; ст. 122 ч.2 КК
України, ОСОБА_2. за ст. 162 ч.2; ст. 146 ч.2; ст. 296 ч.4; ст.15 ч.3 -ст.162
ч.2; ст. 296 ч.2 КК України та ОСОБА_5
за ст. 189 ч.2 КК України вірною.

В той же час колегія суддів судової палати з кримінальних
справ, у відповідності з вимогами ст.365 КПК України, перевіряючи дану справу,
звернула увагу на те, що ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення
злочину, передбаченого ст. 189 ч.2 КК
України. При цьому у мотивувальній частині вироку наведені відповідні мотиви
перекваліфікації дій ОСОБА_5 із ч.4 на ч.2
ст. 189 КК України, але там же помилково зазначено про кваліфікацію дій ОСОБА_5
за ч.4 ст.189 КК України, в зв'язку з чим мотивувальна частина вироку стосовно
ОСОБА_5 підлягає уточненню.

Покарання за
зазначеними законами ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5. судом призначено з
дотриманням вимог ст.65 КК України. При цьому враховано тяжкість вчинених
злочинів, дані про особи винних, та обставини, що пом'якшують покарання. За
таких обставин суд першої інстанції, аргументовано призначив ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4. покарання в межах санкції законів
у виді позбавлення волі, а ОСОБА_5., за наявності декількох обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а
саме позитивних характеристик, поганого стану здоров'я та наявності на
утриманні одинокої матері, котра за станом здоров'я потребує стороннього
догляду, визначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді
обмеження волі.

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
вважає, що визначене ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. та ОСОБА_5. покарання є необхідне й достатнє для їх виправлення та
попередження нових злочинів, а тому доводи апеляцій, як державного обвинувача,
потерпілих ОСОБА_6., ОСОБА_7. щодо
призначення надмірно м'якого покарання, так і захисника ОСОБА_25., засуджених
ОСОБА_2., ОСОБА_3. і ОСОБА_4. щодо
суворості покарання, також являються безпідставними.

За викладених обставин до засуджених осіб не може бути
застосовано положення Закону України від 19.04.07р. „Про амністію ”, оскільки
засуджені вчинили тяжкі злочини, а тому і цій частині доводи апеляції ОСОБА_3.
та адвоката ОСОБА_1 і засудженого ОСОБА_4. не можуть бути задоволені.

При вирішенні у вироку цивільних позовів потерпілих
ОСОБА_9. та ОСОБА_6., суд першої
інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, правильно вирішив
цивільні позови, як в частині стягнення матеріальної, так і моральної шкоди.
При розгляді справи суд дійшов до висновку про стягнення 1 600 грн., коштів,
викрадених ОСОБА_3. і ОСОБА_4 у потерпілого ОСОБА_9. В іншій частині матеріального позову відмовлено,
оскільки позивачем не надано ніяких документальних та інших доказів в
підтвердження своїх вимог.

При визначенні суми моральної шкоди, суд врахувавши
фізичні та моральні страждання потерпілих ОСОБА_9. та ОСОБА_6., інші негативні наслідки, які
вони перенесли, керуючись принципами розумності, зваженості і справедливості, з
достатньою мірою врахувавши характер, обсяг та тривалість страждань потерпілих
стягнув з ОСОБА_3. і ОСОБА_4. на користь
ОСОБА_9. та ОСОБА_3. і ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6. моральну шкоду.

Не знаходячи підстав до задоволення
апеляцій, керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів судової
палати з кримінальних справ, -

У Х В А Л И Л
А :

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області
від 29 квітня 2008 року відносноОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_5 залишити
без зміни, а апеляції: прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції Маслюка С.В., потерпілих ОСОБА_6., ОСОБА_7., захисника ОСОБА_25та засуджених
ОСОБА_2., ОСОБА_3. і ОСОБА_4. - без задоволення.

На підставі ст. 365 КК України уточнити мотивувальну
частину вироку відносно ОСОБА_5, зазначивши про кваліфікацію його дій за ст.189
ч.2 КК України.

Головуючий
М.Г. Луговий

Судді О.Б.
Прокопенко

М.В. Голуб