Справа № 1-206/10
Провадження № 1-206/10
В И Р О К

іменем України

25.05.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Балійчука Р.І.

поетрпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, пенсіонера, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

07.01.2010 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в приміщенні будинку № 30 по вул. Мічуріна, що в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, на ґрунті різко виниклих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_1, який теж знаходився в стані алкогольного спяніння, після того як ОСОБА_1 наніс два удари своєю головою в область перенісся ОСОБА_2, останній, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоровя людини, в процесі сварки умисно наніс один удар кухонним ножем в область живота потерпілого ОСОБА_1, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді - проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням лівої частки печінки, внутрішньочеревної кровотечі та геморагічного шоку ІІ-й ступеню, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №35/Д від 08.02.2010 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав та пояснив суду, що будинок № 30 по вул. Мічуріна в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області поділений на дві частини, в одній половині він проживає разом з дружиною ОСОБА_3, з якою офіційно шлюбні відносини розірвані, а в іншій частині проживає дочка ОСОБА_4 з двома дітьми та рідний брат ОСОБА_3 ОСОБА_5 Дочка ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. У сімї виникають сварки з приводу відносин ОСОБА_6 та ОСОБА_1, вважає, що дочка разом зі своїм чоловіком хочуть вигнати його з дружиною з будинку. З ОСОБА_1 у нього часто були сварки, які супроводжувались бійкою. На Різдво, 07 січня 2010 року, в обід він святкував свято та вживав спиртне. Близько пятої години вечора, коли він дивився телевізор, дочка ОСОБА_4 повернулась додому, між ними виникла суперечка. Дружина намагалась їх примирити, він пішов в кухню, а ОСОБА_6 подзвонила ОСОБА_1, щоб той прийшов. Дружина зачинила вхідні двері, а ОСОБА_6 намагалась впустити ОСОБА_1. Через декілька хвилин він почув стук в двері будинку та крики ОСОБА_1 з вимогами відчинити двері. ОСОБА_4 підбігла до дверей та намагалась їх відчинити, але дружина перешкоджала їй відкрити вхідні двері. Потім ОСОБА_6 розбила вікно біля вхідних дверей будинку, а ОСОБА_1 в цей час ударом ноги вибив частину дверей. Ударом був зламаний засов. Олександр забіг до будинку, а потім в кладову кімнату, де він був разом з ОСОБА_5. ОСОБА_1 вдарив його головою в ніс та між брів, від болю він схилився на стіну. Потім йому здалося, що ОСОБА_1 сокирою замахнувся на ОСОБА_7, а тому він схватив зі столу кухонного ножа та вдарив ним один раз ОСОБА_1 в правий бік живота. Сашко, тримаючись за живіт, вибіг на вулицю. ОСОБА_5 крикнув його дружині викликати міліцію та швидку допомогу. Підсудний вважав, що він діяв в стані необхідної оборони, оскільки думав, що ОСОБА_1 вбє його та ОСОБА_7. Жалкував про те, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_1 показав суду, що він перебуває в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 дочкою підсудного. Разом з ОСОБА_6 проживають близько 7 років та мають спільну дитину. З батьками ОСОБА_4 у них неприязні відносини, а тому вони разом проживати не можуть. 07 січня 2010 року він у себе дома разом з друзями святкували Різдво, вживали спиртне. В цей день ввечері, близько 18 години, йому зателефонувала ОСОБА_6 та попросила його прийти, оскільки її батько ОСОБА_2 скандалить дома та чіпляється до неї та дітей. Він швидко одягнувся та прийшов до ОСОБА_6 за адресою вул. Мічуріна 30 в с. Крюківщина. Коли підходив, то чув як ОСОБА_2 сварився на дочку та свою дружину нецензурною лайкою. Він підійшов до вхідних дверей та відкрив їх. Коли він зайшов на кухню в будинку то побачив, що його ОСОБА_6 та її мати плачуть. ОСОБА_2 вів себе агресивно, а тому він наніс йому удар головою в область перенісся. Від удару ОСОБА_2 відступив до одвірка, а мати ОСОБА_4 почала сваритися, що б він не чіпав її чоловіка. Він вийшов з кухні та пішов до кімнати, щоб подивитися як діти. Коли повернувся, то в приміщені кухні знаходився ОСОБА_5, з яким у них теж виникла сварка. Він рукою притиснув його до стіни. Після чого відчув удар ножем в бік, а коли повернувся, то побачив що ОСОБА_2 тримає в руці кухонний ніж. Перебуваючи в шоковому стані він витягнув ніж та відкинув його та, закривши отвір від удару, вибіг на вулицю. Хтось викликав швидку, йому надали медичну допомогу та карета швидкої відвезла його до лікарні. Потерпілий предявив до підсудного позов, в якому просив стягнути на його користь 1725,95 грн. завданої матеріальної шкоди як вартість ліків, які він купляв для лікування після отриманих тілесних пошкоджень. Підсудного просив суворо не карати, не позбавляти волі.

Окрім визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненні злочину підтверджуються іншими показами, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- показами свідка ОСОБА_7, який будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. В одній половині будинку проживає він, а в іншій його сестра з чоловіком, дочкою та двома внуками. На Різдво 2010 року ввечері він почув сварку у другій половині будинку, а саме нецензурно виражався ОСОБА_2, з ним сварилась дочка ОСОБА_4. Він пішов до них та намагався заспокоїти. Але його спроби були марними, родичі продовжували сваритися. Через який час до приміщення кухні зайшов ОСОБА_8, який почав зясовувати стосунки з ОСОБА_2, вдарив його головою в перенісся. ОСОБА_8 замахнувся і на нього, але йому вдалося уникнути удару. Коли повернув голову в бік ОСОБА_2, то побачив, що ОСОБА_2 кухонним ножем вдарив ОСОБА_8 в бік. ОСОБА_8 намагався перевязати рану сорочкою, а потім вибіг на вулицю. Хтось викликав швидку, ОСОБА_8 відвезли до лікарні;

- показами свідка ОСОБА_6, яка показала суду, що вона проживає в ? будинку 30 по вулиці Мічуріна в с. Крюківщина разом із своїм батьком ОСОБА_2С, матірю ОСОБА_3 та двома дітьми, один з яких син ОСОБА_8. В іншій половині будинку проживає брат її матері ОСОБА_5 Батьки не дають можливості їй проживати разом з ОСОБА_8, через що у них часто виникають скандали. 07 січня 2010 року вона перебувала разом з своїм співмешканцем по місцю його проживання в м. Вишневе, де вони святкували Різдво, вживала спиртні напої. Повернувшись ввечері додому вона застала сварку між батьками, намагались їх заспокоїти, але батько почав сваритися і з нею, тому вона зателефонувала ОСОБА_1, щоб він прийшов та заспокоїв її батька. На їхні крики прийшов дядько ОСОБА_5, який також намагався заспокоїти ОСОБА_3. Коли прийшов ОСОБА_1, то між ним та батьком виникла сварка. ОСОБА_1 вдарив батька головою в перенісся, а батько кухонним ножем завдав удар в живіт ОСОБА_1. Сашко схопив сорочку на кухні будинку та обвязавши нею живота разом з Растпутнім вийшов на вулицю. В подальшому приїхала карета швидкої допомоги та забрала ОСОБА_1 до лікарні;

- показами свідка ОСОБА_3, яка показала суду, що вона проживає в ? будинку 30 по вул. Мічуріна в с. Крюківщина разом із своїм чоловіком ОСОБА_2С, дочкою ОСОБА_6, двома онуками. З ОСОБА_2 вони офіційно розлучені, але проживають однієї сімєю. В іншій частині будинку проживає її брат ОСОБА_9 Між нею, чоловіком та дочкою виникають сварки з приводу того, що вона з чоловіком не хоче, щоб разом з ними проживав ОСОБА_6 чоловік ОСОБА_1, оскільки вважає, що ОСОБА_6 з ОСОБА_8 хочуть вижити їх з будинку. На Різдво, 07 січня 2010 року близько 18 години виникла чергова сварка, оскільки ОСОБА_2 був на підпитку. Потім сварка перейшла на обговорення стосунків їх дочки та її чоловіка ОСОБА_1. Цю суперечку почула дочка, вийшла з кімнати та відразу почала сваритись з ними, щоб вони не чіпали ОСОБА_1. ОСОБА_4 зателефонувала ОСОБА_8, який через деякий час вдерся до їхнього будинку, зламавши замок. ОСОБА_1 був напідпитку. Сашко підійшовши до її чоловіка та почав йому погрожувати, потім вдарив головою в область перенісся. Від отриманих ударів ОСОБА_2 обперся спиною об одвірок вхідних дверей на кухню. В цей час Погрібний став чіплятись до ОСОБА_7. В цей момент вона стояла спиною до свого чоловіка, а тому не бачила, що він робить. Коли повернулась то побачила, що ОСОБА_1 побіг на вулицю і в нього текла кров по одягу. Потім ОСОБА_1 забрала карета швидкої допомоги. Вважає, що її чоловік діяв у стані необхідної оборони, оскільки захищався від ОСОБА_7;

- постановою від 08.01.2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 1-2); протоколом усної заяви ОСОБА_1 від 07.01.2010 року (а.с 5); рапортом від 07.01.2010 року помічника чергово Вишневого МВМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 6); протоколом огляду місця події від 07.01.2010 року, яким був оглянутий будинок № 30 по вул. Мічуріна в с. Крюківщина (а.с. 7-11); протоколом огляду та постановою від 05.02.2010 року про приєднання до справи у якості речових доказів уламку рукоятки ножа коричневого кольору та кухонного рушника зі слідами темно-бурого кольору, вилучені на місці події (а.с. 12-13); довідкою Києво-Святошинської ЦРЛ про те, що ОСОБА_1 07.01.2010 року о 18.15 звертався в приймальне відділення Києво-Святошинської ЦРЛ та йому було встановлено діагноз: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженні лівої частки печінки, внутрішньочеревна кровотеча, геморрагічний шок ІІ ступеню, алкогольне спяніння (а.с. 18); актом судово-медичного дослідження №3/Д від 08.01.2010 року (а.с. 19); висновком експерта №35/Д від 08.02.2010 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 мало місце колото-різане поранення живота з пошкодженням лівої частки печінки, внутрішньочеревною кровотечею та гемморагічним шоком ІІ-го ступеню, описане пошкодження утворилось від дії гострого предмету, яким міг бути кухонний ніж, за давністю може відповідати 07.01.2010 рок та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. (а.с. 23); протоколом відтворення обстановки і обставин події від 14.01.2010 року, під час якого ОСОБА_2 показав механізм нанесення ОСОБА_1 ножового поранення (а.с. 69-75).

Суд визнає, що підсудний та свідки давали суду правдиві показання, які підтверджуються іншими, дослідженими в процесі судового слідства, доказами. Відповідно до акту комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 91 (а.с. 86-87) ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому стані, а перебував в стані простого алкогольного спяніння, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; під час проведення обстеження ознак психічного захворювання у нього також не виявлено, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує; зловживання спиртними напоями має у нього характер побутового пияцтва.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд визнає, що вина підсудного у вчинені злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.

Доводи підсудного ОСОБА_2 щодо того, що під час нанесення ножового поранення потерпілому ОСОБА_1 він перебував в стані необхідної оборони, суд вважає такими, що не відповідають дійсності та є його лінією захисту, оскільки під час вчинення інкримінованих йому дій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, що не давало йому можливості реально оцінити наміри ОСОБА_1 Крім того, ці покази підсудного спростовуються показами свідка ОСОБА_7 щодо відсутності реальної загрози для нього з боку ОСОБА_1 Покази свідка ОСОБА_3 щодо того, що на її думку ОСОБА_2 перебував в стані необхідної оборони, спростовуються показами свідка ОСОБА_7, тому суд вважає їх надуманими та такими, що направлені на помякшення відповідальності підсудного її чоловіка.

При визначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу підсудного.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинений злочин відноситься до тяжких злочинів, підсудний за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставин, що помякшують покарання, судом не встановлено. Вчинення злочину в стані алкогольного спяніння суд розцінює як характеристику особи підсудного та визнає це обставиною, яка обтяжує відповідальність, та вважає можливим призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України з випробування, оскільки приходить до переконання, враховуючи думку потерпілого, що вправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню, оскільки ним надано документальне підтвердження спричинення матеріальної шкоди.

Долю речових доказів суд вирішує зігдно ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 328 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілого задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1725,95 (одну тисячу сімсот двадцять пять грн.. 95 коп.) грн. завданої матеріальної шкоди.

Речові докази у справі: уламок рукоятки ножа коричневого кольору та кухонний рушник зі слідами темно-бурого кольору, які передані на зберігання до камери схову Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 13) знищити.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же час, з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко