АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11а - 3251/ 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції: Полтавець Н.З.
ч.3 ст. 186,304 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2007
року Апеляційний суд Донецької області
в складі:

головуючого :
Галатіна О.М.

суддів :
Єстєніної В.В., Лєгостаєва
О.А.

з участю :

прокурора
Красної К.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Микитівського районного суду м. Горлівки від 17 липня 2007
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, раніше судимого,
засуджено за ч.3 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, за
ст.304 КК України -до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України
призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення воді. На підставі ст..71 КК України
остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у вигляді 5 років
позбавлення волі.

Стягнуто
зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 720 грн.

Вироком
суду засудженого ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він о о 1-00 год. 7 грудня 2007
року, достоменно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_3, схилив останню до
відкритого викрадення чужого майна з дому АДРЕСА_2, після чого о 01-30 год.
тієї ж ночі, з метою відкритого викрадення чужого майна, за попереднім зговором
між собою та іншою особою прийшли за вказаною адресою і стали стукати в двері,
вимагаючи відчинити їм, на що потерпілий ОСОБА_2 відмовив.

Продовжуючи
злочинні дії, засуджений, ОСОБА_3 та інша особа, невстановленим предметом
відчинили двері та проникли всередину дому, де погрожуючи потерпілому
застосуванням насильства, що ні є небезпечним для життя та здоров'я, відкрито
викрали майно ОСОБА_2., заподіявши матеріальну шкоду на загальну суму 1706 грн.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1,
не погоджуючись з вироком суду, вказав на те, що не погоджується з
розміром як заявленого потерпілим цивільного позову, так і з обсягом
викраденого майна, стверджуючи про те, що з житла потерпілого він викрав лише
телевізор, а ОСОБА_3 - електробритву. Первинні його показання не відповідають
фактичним обставинам і є неправдивими, оскільки дані ним під психологічним
тиском - потерпілий назвав більший обсяг викраденого майна і він це був
змушений підтвердити.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який частково підтримав принесену апеляцію та просив
вирок суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд через
порушення судом вимог ст..334 КПК України,
дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляція
засудженого ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду - скасуванню
з поверненням справи прокурору за таких підстав.

Відповідно
до вимог ст..334 КПК України та п. 15 постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про виконання судами України законодавства і
постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду
кримінальних справ і постановления
вироку" від 29.06.1990 року мотивувальна частина обвинувального вироку
повинна містити формуліровку обвинувачення, визнаного судом доведеним, з
наведенням міста, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини та
мотивів злочину. В цій частині вироку необхідно викласти весь обсяг
обвинувачення, визнаного доведеним, наводяться обставини, що визначають ступінь
тяжкості вчиненого злочину, а також обставини, що визначають ступінь винності
кожного з підсудних, їх роль у вчиненні злочину...

Крім
того, відповідно до вимог ст..
275 КПК України
розгляд справи відбувається лише стосовно підсудного та в межах пред'явленого
обвинувачення, а тому наводити у вироку прізвище особи, стосовно якої матеріали
справи виділені в окреме провадження, призупинені, тощо - не можна. В такому
випадку у вироку зазначається, що злочин за певних обставин підсудним скоєно з
іншою ( іншими) особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження .

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, засудженого ОСОБА_1 визнано винним
в тому, що відкрите викрадення майна потерпілого він вчинив за попереднім
зговором з неповнолітньою ОСОБА_3, яку втягнув у злочинну діяльність, та іншою
особою.

В той же
час, постановою суду від 20 червня 2007року провадження по справі стосовно
ОСОБА_3 призупинено у зв'язку з оголошення останньої в розшук, подальший
розгляд справи відбувався лише стосовно засудженого ОСОБА_1

За
наведених обставин, у фабулі обвинувачення, визнаного судом доведеним, та
викладеної в мотивувальній частині вироку, суд першої інстанції незаконно, в
порушення вимог ст..275 КПК України вказав
прізвище ОСОБА_3, передчасно фактично визнавши ту винною у вчиненні злочину
разом із засудженим ОСОБА_1

Крім
того, суд визнав засудженого ОСОБА_1 винним у скоєні інкримінованого йому
злочину 7 грудня 2007 року, в той час, як відповідно до постанови про
притягнення в якості обвинуваченого, час злочину визначено 7 грудня 2006 року.

Одночасно,
колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що, постанова органу досудового
слідства містить в собі посилання на зміст погроз та характер фізичного
насильства, застосованого засудженим ОСОБА_1 до потерпілого під час викрадення
майна останнього, які впливають на юридичну оцінку вчиненого злочину.

В той же
час, як обвинувальний висновок, так і вирок суду, а саме - фабула
обвинувачення, що визнана судом доведеною, в порушення вимог ст.ст. 223, 334
КПК України посилання на характер психічного та фізичного насильства,
застосованого засудженим, не містять, що є суттєвим порушенням чинного
кримінально-процесуального законодавства.

За
наведених обставин вирок суду підлягає скасуванню, а справа - поверненню
прокурору для складання обвинувального висновку.

Керуючись ст.. ст..365 - 366 КПК
України , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково; вирок Микитівського районного суду
м. Горлівки від 17 липня 2007 року стосовно нього -скасувати, а справу
повернути прокурору Микитівського району м. Горлівки для складання
обвинувального висновку.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 залишити утримання під вартою.