КС № 174/242/15-к
п/с № 1-кп/174/20/2015
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
24 березня 2015 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не одруженого, військовозобов`язаного, не працює, мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.02.2007 р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.186 ч.1, ст.185 ч.3, ст.190 ч.2, ст.185 ч.2, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-26.11.2010 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 185, ст.ст.75, 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 27.02.2015 року, близько 20.00 год. знаходився біля магазину «Дніпро», розташованого в підвальному приміщенні будинку №1 по бульвару Мира в м.Вільногірську Дніпропетровської області, де зустрів раніше невідомого йому чоловіка, який під час сумісного розпивання алкогольних напоїв, подарував ОСОБА_5 споряджений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення та запал типу УЗРГМ, які ОСОБА_5 поклав до карману куртки, і таким чином, діючи умисно, незаконно, придбав та став носити і зберігати боєприпаси та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.
Незаконного зберігаючи при собі споряджений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення та запал типу УЗРГМ промислового виготовлення, ОСОБА_5 , 02.03.2015 року о 17 год.10 хв. знаходився біля будівлі ТОВ «Вільногірський хлібний завод», розташованої по вул.Степова, 9, м. Вільногірська Дніпропетровської області, де був зупинений працівниками Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за розпивання пива у заборонених законом місцях та перед посадкою у службовий автомобіль для проїзду до Вільногірського МВ з метою складання адміністративного протоколу по ст.178 ч.2 КпАП України, в присутності двох понятих, в нього було виявлено та вилучено споряджений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 та запал типу УЗРГМ промислового виготовлення, які ОСОБА_5 незаконно придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.
Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 19 березня 2015 року між прокурором м.Вільногірська ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, згідно якої ОСОБА_5 висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також, вказаною угодою між сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з виконанням обов`язків згідно п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено; може виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю та показав, що наприкінці лютого 2015 р. разом з іншими чоловіками знаходився біля магазину «Дніпро», де вживали спиртні напої. Під час цього, один з чоловіків, який був одягнутий в камуфляжну форму і, з його слів, приїхав із зони АТО, дістав з бокового карману сумку гранату з запалом до неї та подарував йому. Цю гранату він носив при собі, а на початку березня був на вулиці зупинений працівниками міліції, оскільки пив пиво на вулиці, гранату та запал виявили та вилучили. У вчиненому щиро кається. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Вимоги ст.474 КПК України, наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, умови оскарження вироку, передбачені ч.4 ст. 394, ч.3 ст. 424 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, йому роз`яснені та зрозумілі, позиція є добровільною, будь-якого примусу щодо нього не здійснювалося.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що факт вчинення злочину ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.
Також, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд також враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.
Також, при призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, суд враховує обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу.
Так, до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст.124 КПК України судові витрати за залучення експертів для проведення судово-вибухово-технічної експертизи у розмірі 1536 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 березня 2015 р., укладену між прокурором м.Вільногірська Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,
На підставі ст.75, п.п.2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судово-вибухово-технічної експертизи у розмірі 1536 грн. 00 коп.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена. Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1