Справа № 157/94/15-к Провадження №11-кп/773/166/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000393 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 19 лютого 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Брониця, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, непрацюючий, раніше не судимий,

- засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Обрано обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взято його під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 19 лютого 2015 року.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбуття покарання строк перебування його під вартою з 30 листопада по 02 грудня 2014 року.

Вирішено питання речових доказів, а саме:

- господарський ніж довжиною 33,5 см. постановлено знищити;

- два USB кабелі із зарядним пристроєм; трикотажну кофту чорного кольору (гольф); синтетичну кофту білого кольору; шерстяну кофту синього кольору; футболку синього кольору; синтетичні спортивні штани; чоловічі бавовняні труси; штани чорного кольору; куртку чорного кольору, передано потерпілій ОСОБА_8 , а також залишено у її користуванні 15 (п`ятнадцять) кухонних ножів.

Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнаний винним і засуджений за те, що 29 листопада 2014 року близько 18 години знаходячись у стані алкогольного сп`яніння біля входу у житловий будинок своїх батьків, що по АДРЕСА_1 , під час сварки, яка виникла на побутовому ґрунті у процесі спільного розпивання спиртних напоїв, наніс удар ножем своєму рідному брату ОСОБА_10 у ділянку живота умисно заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 у поданій апеляції не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дії її підзахисного за ч. 2 ст. 121 КК України вказує на незаконності вироку суду першої інстанції в частини призначеного обвинуваченому покарання. Вказує на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що ОСОБА_9 на досудовому слідстві та у суді першої інстанції вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, давав правдиві свідчення. У обвинуваченого ОСОБА_9 залишились непрацездатні батьки, які потребують сторонньої допомоги. ОСОБА_9 має намір змінити спосіб життя. Суд не повній мірі врахував і думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі. Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 121 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , яка апеляційну скаргу підтримала, потерпілу, яка апеляцію також підтримала, прокурора, який апеляцію заперечив, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи і цим обставинам дав правильну юридичну оцінку. Дії обвинуваченого кваліфікував за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що потягнуло смерть потерпілого. Така кваліфікація дій обвинуваченого є правильною і у апеляційній скарзі не оспорюється.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненому злочині повністю стверджується зібраними і перевіреними у суді першої інстанції доказами.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України врахував характер та суспільну небезпечність вчиненого ним злочину та особу винного у їх сукупності.

Пом`якшуючих покарання обставин суд першої інстанції не знайшов.

До обтяжуючих покарання обставин відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Судом першої інстанції також враховано, що ОСОБА_9 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії тяжких та наслідки, що від нього настали у виді смерті потерпілого та призначив покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, ближче до мінімальної межі санкції цієї статті.

Хоча суд першої інстанції і не визнав пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, однак, призначаючи за ч. 2 ст. 121 КК України майже мінімальне покарання суд ці обставини фактично врахував, як і врахував його сімейний стан та інші обставини справи на які посилається захисник у своїй апеляції.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення може призначити основне покарання нижче найнижчої межі санкції Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш м`якого виду покарання не передбаченого санкцією даної статті.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 у своїй апеляції не вказала, які саме обставини істотно знижують чи зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 злочину.

Як вбачається з приєднаної до матеріалів кримінального провадження характеристики на обвинуваченого ОСОБА_9 ( а.с. 109 ) останній до вчинення злочину за місцем постійного проживання характеризувався вкрай негативно, зловживав спиртними напоями, від жителів села надходили неодноразові скарги на його неналежну поведінку в громадських місцях. Останній також характеризується як особа, що схильна до вчинення насильницьких дій щодо членів своєї сім`ї та односельчан.

Приєднана до матеріалів провадження інша характеристика на ОСОБА_9 характеризує його за невеликий проміжок часу і не спростовує даних попередньої характеристики.

За таких обставин, підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 ст. 69 КК України і призначення йому покарання нижче найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 121 КК України колегія суддів не знаходить.

Оскільки підстав для застосування ст. 69 КК України немає, то і не має підстав для застосування ст. 75 цього Кодексу.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, ґрунтується на вимогах законності та індивідуалізації покарань, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Тому підстав для зміни вироку і пом`якшення ОСОБА_9 покарання з обставин, наведених у апеляції, суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 405,407 КПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3