У Х В А Л А Справа № 200/9963/15-к

Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/3708/15

19 травня 2014 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю слідчого ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську клопотання по кримінальному провадженню № 0000117 про заборону у розпорядженні майном, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2015 р. старший слідчий СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту та заборони розпоряджатися нерухомим майном.

Необхідність проведення обшуку обґрунтовує тим, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 19.02.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Згідно з матеріалами наданого слідчим клопотання, ФОП ОСОБА_4 , у період з 13.03.2008 р. по 28.04.2014 р., за відсутності відповідного рішення Дніпропетровської міської ради про передачу у власність або надання у користування земельної ділянки, у порушення вимог ст. ст. 116, 123, 125 Земельного кодексу України, самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,3298 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , самовільно збудував та почав використовував у своїй господарській діяльності об`єкти нерухомості площею понад 1242 м2, що розташовані на вказаній земельній ділянці, внаслідок чого спричинив значну шкоду інтересам територіальної громади м. Дніпропетровська у сумі понад 200000 грн.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2005 та договору купівлі-продажу від 13.03.2008, є власником будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці площею 0,3554 га, за адресою: АДРЕСА_1 , які були зареєстровані та введені до експлуатації Державною архітектурно-будівельною інспекцію у Дніпропетровській області, на підставі рішення судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 07.05.2014 р. по цивільній справі № 206/2585/14-ц за позовом ОСОБА_4 до Виконкому Дніпропетровської міської Ради щодо визнання за ним права власності на вищевказані будівлі та споруди, які розташовані на земельній ділянці 0,3554 га, за адресою: АДРЕСА_1 ; по якому 07.05.2014 прийнято рішення щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4 , однак яке 14.01.2015 рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області скасовано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.04.2015 р., право власності на будівлі та споруди, розташовані, за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстровано за ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) - у розмірі ? частини та за гр. ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2 ) - у розмірі ? частини.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав. Пояснення надав аналогічні його тексту. Прокурор з`явився у судове засідання, письмових заяв та клопотань суду не надав.

З метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання не викликався.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які відповідають за їх дії, можливості відчужувати певне своє майно до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу; арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Нормою ч. 4 цієї статті передбачено, що заборона на використання майна або заборона розпоряджатися цим майном можуть застосовуватися лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню, так як є достатні підстави вважати, що нерухоме майно у вигляді буд АДРЕСА_1 , набуто в результаті скоєння кримінального правопорушення. Тому це майно, заборону у розпорядженні яким прохає застосувати слідчий, відповідає критеріям, наведеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України. З цих підстав, для унеможливлення подальшого відчуження цього майна, приходжу до висновку про можливість тимчасового накладення заборони на розпорядження цим майном. Разом з тим, підстав для накладення арешту на майно не знаходжу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Заборонити розпоряджатися нерухомим майном, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівлями та спорудами, зокрема:

1) матеріальний склад Н-1, загальною площею 790,3 кв.м.;

2) склад Р-1, площею 452,3 кв.м.;

3) майстерня П;

4) сторожка Т;

5) навіс О;

6) ганок В;

7) трансформатор У;

право власності за яким зареєстровано за ОСОБА_4 у розмірі ? частини та за ОСОБА_6 у розмірі ? частини.

Строк дії ухвали до 19 липня 2015 року включно.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчій суддя ОСОБА_1