Справа
№ 1 -3 57/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
жовтня 2007р. Червоноградський міський суд Львівської області

в
складі: головуючого- судді Сковронського
СІ.

при
секретарі Климчук
І.П.

з участю
прокурора Ковальчука
О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді справу про
обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с. Тоцьк
Тоцького району Оренбурзької області Росії,
росіянина, громадянина
України, освітою середньою
спеціальною, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1, -

за ст.
164 ч.1 КК України,

встановив:

підсудний
ОСОБА_1, злісно ухиляючись від сплати
встановлених рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16
травня 1992року аліментів в користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів
заробітку на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з
7.07.1997року по 20.08.2007року не сплачував аліменти, в зв"язку з чим утворилась
заборгованість в сумі 9950 грн.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний вину свою визнав повністю, ствердивши обставини вчиненого. Розкаявся у
вчиненому.

Крім повного
визнання підсудним своєї вини, його
винність стверджується показами потерпілої,
свідків, протоколами слідчих та
судових дій, іншими матеріалами справи.

Потерпіла
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила,
що підсудний зобов"язаний згідно рішення суду сплачувати в її
користь аліменти на утримання дочки,
однак з липня 1997року він не сплачував аліменти на утримання дитини.
Утворилась заборгованість.

СвідокОСОБА_4 в
судовому засіданні пояснила, що у неї як
державного виконавця, знаходився на
виконанні виконавчий лист про стягнення аліментів з пісудного. ОСОБА_1
неодноразово викликався у виконавчу службу,
попереджався про необхідність сплати аліментів та погашення
заборгованості, однак на виклики не
з"являвся.14.05.2007року стягувачка звернулася із заявою про порушення
кримінальної справи, нею було подано
подання в органи міліції.

Оголошеними
показами свідка ОСОБА_5, даними на попередньому слідстві, стверджується, що вона знає,
що підсудний - її батько зобов"язаний був сплачувати аліменти на її
утримання, однак аліменти не платив. Він
лише тричі приходив до неї на день народження та приносив подарунки, ніяких коштів їй не давав. ( а.с. 23).

Заявою ОСОБА_2
стверджується, що вона просить
притягнути ОСОБА_1до кримінальної відповідальності за несплату аліментів ( а.с.
18).

Поданням
державного виконавця від 20.08.2007року стверджується, що ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати
аліментів на дитину і просить вирішити питання про порушення кримінальної
справи (а.с. 4).

Копією
виконавчого листа від 16.05.1992року стверджується, що ОСОБА_1 зобов"язаний сплачувати
аліменти користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку. ( а.с. 6).

Копіями
попереджень стверджується, що ОСОБА_1
неодноразово викликався у відділ державної виконавчої служби з приводу сплати
алментів. (а.с. 13-16).

Довідкою відділу
державної виконавчої служби Червоноградського управління юстиції від
03.09.2007року стверджується, що
заборгованість по сплаті аліментів за ОСОБА_1рахується з 07.07.1997року по
01.09.2007року і становить 10625, 12 грн. ( а.с. 5).

Аналізуючи
наведені вище докази в їх сукупності суд вважає вину підсудного доведеною
повністю.

Вина його в
тому, що в його діях має місце злісне
ухилення від сплати аліментів встановлених рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 16 травня 1992року.

Тому суд
кваліфікує його дії по ст. 164 ч.1 КК України.

Обираючи вид та
міру покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Особу
підсудного, що не працює, раніше не судимий.

Щире розкаяння у вчиненому, думку
потерпілої, яка просить суворо не карати
підсудного, як обставини, що пом"якшують його відповідальність.

З врахуванням наведеного
суд приходить до висновку, що підсудний
може бути виправлений без відбування покарання,
звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним по ст. 164 ч.1 КК України та обрати покарання 1 (
один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_1від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один)
рік.

Зобов'язати
засудженого ОСОБА_1повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1- підписку про невиїзд залишити без змін до вступу
вироку в законну силу.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом
15-ти діб з моменту оголошення .