ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

ІМЕНЕМ України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_19,

суддів ОСОБА_20, ОСОБА_21,

за участю прокурора ОСОБА_22,

розглянула 24 лютого 2015 року в м. Києві кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою останнього на вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 26 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 травня 2014 року.

Вказаним вироком місцевого суду засуджено

ОСОБА_1, 1972 р. н., неодноразово судимого, останній раз - 21.12.2010 за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням протягом трирічного іспитового строку, громадянина України,

· за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України на 6 років позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 152 КК України 8 років 6 місяців позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 153 КК України на 6 років позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі;

· за ч. 1 ст. 187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

· за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

· на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів на 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

· на підставі ст. 71 КК України остаточно за сукупністю вироків на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 2308,80 грн, ОСОБА_4 - 2044,51 грн, ОСОБА_5 - 7372,92 грн, ОСОБА_6 - 732 грн, ОСОБА_7 - 273,14 грн, ОСОБА_8 - 585 грн, ОСОБА_9 - 55 грн, а на відшкодування моральної шкоди - 250 000 грн на користь ОСОБА_3 та 10 000 грн на користь ОСОБА_4

Згідно вироку ОСОБА_1 з 09.01.2012 по 31.05.2012 у м. Харкові, кожний раз демонструючи ніж й погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров'я потерпілих та у стані алкогольного сп'яніння, вчинив ряд злочинів проти власності й статевої свободи та статевої недоторканності особи, а саме:

· 09.01.2012 о 23:30 біля буд. № 28-а на вул. Танкопія напав на ОСОБА_3 та заволодів її мобільним телефоном, плеєром, ювелірними виробами і грошима на загальну суму 2308,80 грн, після чого насильницькі задовольнив свою статеву пристрасть з потерпілою неприродним способом;

· 24.01.2012 о 01:00 біля буд. № 210/2 на просп. Московському напав на ОСОБА_4 та заволодів її мобільним телефоном і ювелірними виробами на суму 3083,91 грн, після чого задовольнив з нею свою статеву пристрасть неприродним способом та намагався зґвалтувати, проте не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі;

· 31.01.2012 о 22:00 біля буд. № 12 на пров. Обхідному напав на ОСОБА_9 і, крім вищезазначених погроз, побив її, заволодів грошима потерпілої в сумі 55 грн та насильницькі задовольнив з нею свою статеву пристрасть неприродним способом;

· 22.04.2012 о 01:00 біля буд. № 12 на вул. Танкопія напав на ОСОБА_7 та заволодів її ювелірними виробами вартістю 273,14 грн;

· 05.05.2012 о 01:30 біля буд. № 21 на вул. Тракторній напав на ОСОБА_5 та заволодів її мобільним телефоном та ювелірними виробами вартістю 7372,92 грн;

· 30.05.2012 о 23:00 біля буд. № 57/1 на вул. Достатку, без вищезазначених погроз, але застосувавши насильство, яке не є небезпечного для життя і здоров'я, пограбував ОСОБА_6, заволодівши її мобільним телефоном вартістю 732 грн;

· 31.05.2012 о 00:45 біля буд. № 35/1 на вул. Танкопія напав на ОСОБА_8.і, крім вищезазначених погроз, побив її, спричинивши легкі тілесні ушкодження, та заволодів грошима в сумі 585 грн, після чого зґвалтував її та насильницькі задовольнив з нею свою статеву пристрасть неприродним способом.

Він же, в кінці травня 2012 року на території домоволодіння АДРЕСА_1 незаконно, без мети збуту назбирав та висушив дикоростучу рослину коноплі, виготовивши таким чином 6,2583 г канабісу, який зберігав у вказаному домоволодінні до 12.06.2012, коли о 18:40 працівники міліції виявили та вилучили цей особливо небезпечний наркотичний засіб.

Апеляційний суд Харківської області 27.05.2014 в порядку ст. 365 КПК України 1960 року змінив цей вирок, виключив з нього визнання рецидиву злочинів як на обставину, яка обтяжує покарання, та привів у відповідність до мотивувальної резолютивну частину вироку, зменшивши суми які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - до 25 000 грн на відшкодування моральної шкоди та на користь держави - до 4275,68 грн за проведення додаткової судово-трассологічної експертизи.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування вказаних судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд через істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину й особі засудженого внаслідок суворості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив залишити оскаржені рішення без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій й перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, не підлягають, а неповнота досудового й судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, чим обґрунтовується касаційна скарга засудженого, самі по собі, згідно ст. 367 КПК України 1960 року, є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку.

Як вбачається з касаційної скарги, ОСОБА_1 не оспорює вказані судові рішення в частині його засудження за незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту та у відкритому викраденні майна ОСОБА_4, але стверджує, що не ґвалтував останню, не задовольняв насильницькі з нею свою статеву пристрасть та не застосовував до неї відповідні погрози, зокрема - не демонстрував ніж.

Але твердження в касаційній скарзі про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інших злочинів безпідставні, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ґрунтуються, у відповідності до вимог ст. 323 КПК України 1960 року, на неупередженій оцінці безпосередньо досліджених ним доказів та на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Такі висновки відповідають показанням потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про вчинення ОСОБА_1 злочинів щодо кожної з них відповідно до встановлених судом обставин; показанням свідків-понятих ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про те як під час відтворення обстановки й обставин події засуджений розповідав про вчинені ним злочини щодо потерпілих жінок; показанням свідків-понятих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та даним протоколу від 12.06.2012 про обшук та вилучення з помешкання засудженого коричневих черевиків, куртки, двох ножів та телефону; даними протоколів впізнання від 11.06.2012, 14.06.2012, 21.06.2012 потерпілими засудженого ОСОБА_1 як особи, яка вчинила злочини щодо кожної з них; даним протоколів очних ставок від 13.06.2012, 14.06.2012, 16.06.2012, 27.06.2012, 21.06.2012, 20.07.2012 між потерпілими, свідком ОСОБА_16 і засудженим ОСОБА_1; вилученому в ході огляду 11.01.2012 місця події сліду взуття та даним судово-трасологічної експертизи № 223 від 19.06.2012 про групову належність вказаного сліду до взуття засудженого; даним протоколів про впізнання потерпілими ОСОБА_3, ОСОБА_4 коричневих черевиків засудженого, а свідком ОСОБА_16 - мобільного телефону ОСОБА_4 який йому продав засуджений; даним судово-товарознавчих експертиз № 122 від 18.06.2012, № 113 від 10.07.2012, № 125 від 16.05.2012 про вартість викраденого у потерпілих майна; даними протоколів відтворення обстановки і обставин події від 13.01.2012 з ОСОБА_3, від 21.06.2012 з ОСОБА_7, від 22.06.2012, 25.06.2012, 27.06.2012 з ОСОБА_1; показанням свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 про обставини збуту ОСОБА_1 телефону ОСОБА_4 та його перепродажу; даним протоколу вилучення вказаного телефону у ОСОБА_18; даним висновку експерта № 2044-с від 30.07.2012 про характер, локалізацію й тяжкість заподіяних потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Доводи засудженого про застосування до нього недозволених методів досудового слідства, внаслідок чого він нібито змушений був себе оговорити, перевірялись судом першої інстанції та були обґрунтовано відкинуті, оскільки, крім іншого, встановлено, що постановою старшого слідчого прокуратури Фрунзенського району міста Харкова від 04.02.2013, ухваленою за наслідками перевірки відповідної заяви ОСОБА_1, кримінальне провадження щодо працівників міліції за ст.ст. 364, 365, 366, 372, 373 КК України закрито у зв'язку із відсутністю в їх діях складів вказаних злочинів.

Ретельно перевірялась судом першої інстанції і заява засудженого про алібі. При цьому показання свідків, на які посилався ОСОБА_1, обґрунтовано відкинуті судом першої інстанції як непослідовні, суперечливі, недостовірні та такі, що спростовані іншими доказами.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 про порушення його права на захист, оскільки від послуг захисника він відмовився, що вбачається з відповідного протоколу (т. 1 а. с. 171).

З протоколу судового засідання, зауваження на який ОСОБА_1 не подавав, вбачається, що усупереч твердженню останнього в касаційній скарзі він не заявляв клопотання про здійснення фіксації судового процесу технічними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що суд надав можливість, а ОСОБА_1 ознайомився з частиною матеріалів справи, але через зловживання наданим йому правом таке ознайомлення було обґрунтовано зупинено (т. 5 а. с. 237, 252; т. 6 а. с. 218, 232, 244).

Інші порушення, на які звертає увагу в касаційній скарзі засуджений, не є істотними, а покарання призначено йому у відповідності до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим.

Апеляційний суд розглянув справу у відповідності до положень кримінально-процесуального закону, а постановлена ним ухвала відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року, оскільки в ній, усупереч твердженню засудженого в касаційній скарзі, достатньо вмотивовані висновки про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законні, обґрунтовані та справедливі рішення, при розгляді даної справи не було допущено.

Зважаючи на зазначене, керуючись пунктами 11, 15 розділу XI Перехідних положень КПК України, статтями 394-396 КПК України 1960 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 26 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 травня 2014 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, касаційну скаргу останнього - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21