У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора

Казнадзея В.В.,

захисника

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 18 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на вирок Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 14 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 17 листопада 2006 року щодо ОСОБА_3.

Вироком
Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 вересня 2006 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Донецька,

громадянина України,

такого, що відповідно до вимог ст. 89 КК України,

судимостей не мав,

засуджено за ст. 354 КК України до покарання у виді
штрафу на суму 1 190 грн.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_3 на
користь потерпілої ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди
відповідно 150 грн. та 3 000 грн.; на користь
НДЕКЦ при МВС України в Луганській області витрати за проведення експертизи
141,23 грн.

Ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 17 листопада 2006 року зазначений вирок залишено без зміни.

ОСОБА_3 засуджено за те, що він, за обставин, встановлених судом та детально наведених у вироку, працюючи в державному закладі охорони здоров´я,
незаконно вимагав від ОСОБА_2 оплату за надання медичної допомоги
ОСОБА_4, будучи лікуючим лікарем останньої, в результаті чого 25 січня 2006
року о 8-й годині в своєму службовому кабінеті, розташованому на третьому
поверсі гінекологічного відділення Сєвєродонецької багатопрофільної лікарні, що
по вул. у Сметаніна, 5 в м. Сєвєродонецьку Луганської області, незаконно
отримав від потерпілої гроші в сумі 150 грн.

Крім того, ОСОБА_3
18 лютого 2006 року о 10-й годині в своєму службовому кабінеті незаконно
одержав шляхом вимагання від ОСОБА_2
350 грн., отримавши таким чином матеріальну винагороду за надання
медичної допомоги і лікування ОСОБА_4 на загальну суму 500 грн., розмір якої є
значним.

Як убачається зі
змісту касаційної скарги потерпілої, в ній порушується питання про
скасування постановлених щодо ОСОБА_3 судових рішень з направленням справи
на новий судовий розгляд. При цьому ОСОБА_2
посилається на однобічність, неповноту досудового
та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи, необґрунтовану перекваліфікацію дій ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 368 КК України
на ст. 354 КК України. Крім того, зазначає про невідповідність призначеного засудженому
покарання тяжкості злочину та його особі внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідача, заперечення захисника ОСОБА_1,
думку прокурора Казнадзея В.В., який вважав, що касаційна скарга потерпілої
підлягає задоволенню, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона є необґрунтованою з наступних
підстав.

Як убачається із матеріалів справи, органами досудового
слідства

ОСОБА_3 було
пред'явлено обвинувачення у незаконній вимозі оплати за надання медичної
допомоги в державному закладі охорони здоров'я і в одержанні службовою особою
хабара, поєднаного з його вимаганням, тобто у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 184, ч. 2 ст. 368 КК
України.

Дослідивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх
сукупності, суд дійшов правильного висновку про те, що останній скоїв злочин
передбачений ст. 354 КК України, тобто будучи працівником державної установи
одержав шляхом вимагання незаконну винагороду у значному розмірі за виконання
дій з використанням становища, яке він займав в установі.

Як видно
із матеріалів справи, ОСОБА_3 працював у державній Сєвєродонецькій
багатопрофільній лікарні і вимагав та одержав від потерпілої ОСОБА_2 спочатку
150, а згодом 350 гривень за лікування її матері - ОСОБА_4

При цьому ОСОБА_3 визнав, що працював
завідуючим гінекологічним відділенням Сєверодонецької багатопрофільної лікарні
і лікував ОСОБА_4 за що одержав від її доньки ОСОБА_2 винагороду в сумі 150
гривень.

Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_2, завідуючий
гінекологічним відділенням ОСОБА_3 прооперував її матір ОСОБА_4

Як убачається із показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, ОСОБА_3 працював у державній Сєвєродонецькій
багатопрофільній лікарні і незаконно одержав 500 грн. винагороди за лікування
ОСОБА_4

Відповідно до даних протоколу вилучення і стенограми
розмови між

ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у обвинуваченого було вилучення 350
гривень, які він вимагав за лікування ОСОБА_4 і отримав у потерпілої ( т. 1, а.
с. 16-18, т. 2, а. с. 109-111).

Отже, суд правильно застосував щодо ОСОБА_3 положення
закону про те, що одержання незаконної винагороди за лікування не у зв'язку з
реалізацією можливостей, обумовлених посадою завідуючого відділенням, а за
виконання сугубо професійних функцій лікаря тягне відповідальність за ст. 354
КК України, оскільки відповідальність за одержання хабара настає тільки за
умови, якщо службова особа одержала його за виконання в інтересах того, хто дає
хабара, або третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи
службового становища.

Вищенаведеним спростовуються доводи касаційної скарги про
неправильне застосування судом кримінального закону.

Зазначена кримінальна справа була предметом розгляду і в
суді апеляційної інстанції. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував
в ухвалі і вважати його необґрунтованим немає підстав.

Призначене ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК
України і є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження
нових злочинів.

Вивченням матеріалів кримінальної справи не виявлено
порушень кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну
постановлених у справі судових рішень.

Керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

у задоволенні
касаційної скарги потерпілої ОСОБА_2 на
вирок Сєверодонецького міського суду Луганської області від 14 вересня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 17 листопада 2006 року
щодо ОСОБА_3 - відмовити.

С У Д Д І:

Присяжнюк Т.І. Косарєв В.І. Нікітін
Ю.І.