Справа № 1-582/10
Провадження № 1-582/10
В И Р О К

іменем України

14.10.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.,

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Балійчука Р.І.

захисника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, що має середню, студента третього курсу Києво-Святошинського електромеханічного ліцею, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

встановив:

05.05.2010 року приблизно о 22 годині ОСОБА_3 за попередньою змовою разом з неповнолітнім ОСОБА_4, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через відчинену фіртку проникли до подвіря будинку 11-а по вул. Польовій, що в с. Жорнівка Києво-Святошинського району Київської області, де, скориставшись відсутністю поруч сторонніх осіб та власника, таємно викрали моторолер марки «СУЗУКІ СЕПІА» (номер рами №131085) вартістю 2000 гривень, який знаходився біля будинку. Після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму, викраденим розпорядилися за власним розсудом.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав та пояснив, що 05.05.2010 року приблизно 22 годині він з ОСОБА_4 проходили по вул. Польовій, що в с. Жорнівка Києво-Святошинського району Київської області. В помешканні № 11-а, власником якого є родина Рябокінь, вони побачили моторолер чорного кольору марки «Сузукі», який стояв біля будинку. Порадившись з ОСОБА_4, вони вирішили викрасти вказаний моторолер з метою подальшого його збуту. З цією метою, та, впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб та власників, через відчинену фіртку вони проникли на подвіря, де ОСОБА_4 вказаний моторолер викотив на вулицю, а в подальшому разом з ОСОБА_6 покотили його до Жорнівського лісництва, де в лісі, при виїзді з с. Жорнівка в напрямку с. Княжичі сховали його, та розійшлись по домівкам. 06.05.2010 року приблизно 10 годині до нього за місцем проживання приїхали працівники міліції, які у нього цікавились з приводу вищевказаного моторолера, однак, він їм нічого не розповів, так як вважав, що до нього буде застосована фізична розправа. Через деякий час він пішов в с. Княжичі Києво-Святиошинсього району Київської області, де приблизно о 14 годині зустрівся з ОСОБА_4, якому розповів, що до нього додому приїжджали працівники міліції, які цікавились вказаним мопедом. У відповідь на це ОСОБА_6 повідомив, що викрадений із подвіря родини Рябокінь моторолер за адресою: с. Жорнівка, вул. Польова, 11-а він продав наглядно знайомому на імя Андрій, за 500 грн. Також повідомив, що Андрій віддав йому тільки 250 гривень, а решту грошей віддасть потім. Вказані 250 гривень вони розділили порівну, а саме по 125 гривень кожному. На початку липня 2010 Андрій віддав решту грошових коштів за мопед, саме 250 гривень, які вони розділили між собою по 125 гривень кожному.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав та пояснив, що 05.05.2010 року приблизно о 22 годині він з ОСОБА_3 проходили по вул. Польовій, що в с. Жорнівка Києво-Святошинського району Київської області. В помешканні 11-а, власником якого є родина Рябокінь, вони побачили моторолер чорного кольору марки «Сузукі», який стояв біля будинку. Порадившись з ОСОБА_3, вони вирішили викрасти вказаний моторолер з метою подальшого його збуту. З цією метою, та, впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб та власників, через відчинену фіртку вони проникли на подвіря, де він взяв з-під будинку вказаний мопед та викотив на вулицю, а в подальшому вдвох вони покотили його до Жорнівського лісництва, де в лісі, при виїзді з с. Жорнівка з напрямку с. Княжичі сховали його, та розійшлись по домівкам. 06.05.2010 року приблизно о 9 годині він знаходився біля продуктового магазину за адресою: с. Княжичі, вул. Леніна, на даний момент точної адреси вказати не може. Біля магазину він зустрів наглядно знайомого йому хлопця на імя Андрій. Поспілкувавшись з ним деякий час, він запропонував йому придбати вищевказаний мопед за 500 гривень, при цьому повідомив, що останній знаходиться в поломаному стані. На запитання, чий це мопед він відповів, що вказаний мопед належить йому особисто, та продає він його у вязку з грошовою необхідністю, також повідомив, що коли він повертався з с. Жорнівка в напрямку с. Княжичі моторолер зламався і він вирішив сховати вказаний мопед у лісі та через деякий час повернутися за ним. В подальшому він разом з Андрієм поїхали на його автомобілі марки «Тойота» до місця, де лежав мопед. Коли Андрій перевірив технічний стан мопеда то сказав, що половину, 250 гривень він надасть йому зараз, а решту через деякий час, на що він погодився та отримав від останнього вказану суму. Повертаючись додому, приблизно о 14 годині він знаходився на вул. Леніна с. Княжичі, на даний момент точної адреси не памятає, там він зустрівся з ОСОБА_3, останній розповів, що до нього додому приїжджали працівники міліції, які цікавились даним мопедом. У відповідь на це він йому розповів, що викрадений із подвіря родини Рябокінь мопед за адресою: с. Жонівка, вул. Польова, 11-а, він продав наглядно знайомому на імя Андрій, за 500 грн. Також повідомив, що Андрій віддав тільки 250 гривень, а решту грошей віддасть потім. Вказані 250 гривень вони розділили порівну, саме по 125 гривень кожному. На початку липня 2010 Андрій віддав решту грошових коштів за мопед, а саме 250 гривень, які вони розділили між собою по 125 гривень кожному з ОСОБА_3

В судовому засіданні законний представник невонолітнього ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_4 її син, який виховується в повній сімї. Сина може охарактеризувати як спокійного та врівноваженого. Просила його суворо не карати та не позбавляти волі.

Окрім визнання підсудними своєї вини, винність підсудних у вчинені злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими по справі, а саме: заявою ОСОБА_5 від 06.05.2010 року (а.с. 4); протоколом огляду місця події від 06.05.2010 р.(а.с. 5-9); довідкою товарознавця про вартість моторолера SUZUKI з обємом двигуна 50 см. Куб. станом на 06.05.2010 (а.с. 18); талоном на транспортний засіб (а.с. 25); протоколом огляду місця події від 12.07.2010 р. (а.с. 39); протоколом огляду місця події від 24.07.2010 р. (а.с. 46-48); протоколом огляду речових доказів від 24.07.2010 р. (а.с. 49).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також законний представник ОСОБА_2 давали суду правдиві показання, які відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються, а також підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів та свідчать про таємне викрадення ОСОБА_3 та ОСОБА_4В майна, що належить ОСОБА_5

Суд визнає, що вина підсудних у скоєнні злочину доведена повністю, їхні дії кваліфікуються судом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудних.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує, що злочин, передбачений за ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, підсудний за місцем проживання не має негативних характеристик, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставиною, що помякшує покарання, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та вважає доцільним призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України з випробуванням, оскільки приходить до переконання, враховуючи ставлення підсудного до вчиненого, його щире каяття, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4В суд враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, підсудний за місцем проживання не має негативних характеристик, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставиною, що помякшує покарання, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та вважає доцільним призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України з іспитовим строком, оскільки приходить до переконання, враховуючи ставлення підсудного до вчиненого, його вік та щире каяття, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не був заявлений.

Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. ст. 81, 330 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обовязок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ у справі: моторолер марки «СУЗУКІ СЕПІА» (номер рами №131085), який заходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5, - залишити у його розпорядженні.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд, до набрання вироком законної силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення, прокурором, потерпілим, захисником, а засудженими в той же строк, з часу отримання копії вироку.

Суддя