№ провадження 1-кп/646/778/2014
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участі секретаря - Горчак О.М.,

прокурора - Юревича М.В.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження №0002410 від 19.09.2014р.
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Харкова, громадянина України,
неодруженого, з середньо-технічною
освітою, непрацюючого, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше не
судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст.302 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, маючи злочинний намір,
направлений на звідництво для
розпусти, з метою наживи, суб'єктивно
розуміючи протиправність своїх
злочинних дій, посягаючи на моральні
засади суспільства, 19.09.2014 року, в
денний час доби, отримав на свій
мобільний телефон вхідний дзвінок від
раніше малознайомого громадянина
ОСОБА_2, з яким вони домовилися про те,
що ОСОБА_1 познайомить останнього з
дівчиною, яка надасть послуги
сексуального характеру, обумовивши
вартість вищезгаданих послуг у сумі 400
гривен, з яких 200 гривен він віддасть
дівчині за надання послуг сексуального
характеру, а 200 гривен залишить собі за
звідництво з останньою. Того ж дня
ОСОБА_1, домовився зі своєю знайомою
ОСОБА_3, та запросив її в приміщення
готелю «Viva», розташованого за адресою:
м. Харків, пр. Гагаріна 10/2, сказавши їй,
що вона отримає від громадянина ОСОБА_2
грошову винагороду за надання
останньому інтимних послуг в сумі 200
гривен.

19.09.2014 року близько 17.30 годин, прибувши
до готелю «Viva» за адресою пр.Гагаріна
10/2 у м.Харкові, ОСОБА_1 скоїв
безпосереднє звідництво для розпусти,
за що отримав грошову винагороду в сумі
200 гривен, внаслідок чого ОСОБА_3
вступила в статевий зв'язок за грошову
винагороду з громадянином ОСОБА_2 Таким
чином ОСОБА_1 вчинив своєрідне
посередництво між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що
виявляється в сприянні добровільним
сексуальним стосункам незнайомих осіб
між собою.

Своїми умисними протиправними діями
ОСОБА_1, скоїв злочин, передбачений ч. 2
ст. 302 КК України, тобто звідництво для
розпусти, вчинене з метою наживи.

Крім того, ОСОБА_1, маючи злочинний
намір, направлений на звідництво для
розпусти, з метою наживи, суб'єктивно
розуміючи протиправність своїх
злочинних дій, посягаючи на моральні
засади суспільства, 22.09.2014 року, в
денний час доби, отримав на свій
мобільний телефон вхідний дзвінок від
раніше малознайомого громадянина
ОСОБА_4, з яким вони домовилися про те,
що ОСОБА_1 познайомить останнього з
дівчиною, яка надасть послуги
сексуального характеру, обумовивши
вартість вищезгаданих послуг у сумі 400
гривен, з яких 200 гривен він віддасть
дівчині за надання послуг сексуального
характеру, а 200 гривен залишить собі за
звідництво з останньою. Того ж дня
ОСОБА_1, домовився зі своєю знайомою
ОСОБА_3, та запросив її в приміщення
готелю «Viva», розташованого за адресою:
м. Харків, пр. Гагаріна 10/2, сказавши їй,
що вона отримає від громадянина ОСОБА_4
грошову винагороду за надання
останньому інтимних послуг в сумі 200
гривен.

22.09.2014 року близько 16.00 годин, прибувши
до готелю «Viva», за адресою пр.Гагаріна
10/2 у м.Харкові, ОСОБА_1 скоїв
безпосереднє звідництво для розпусти,
за що отримав грошову винагороду в сумі
200 гривен, внаслідок чого ОСОБА_3
вступила в статевий зв'язок за грошову
винагороду з громадянином ОСОБА_4 Таким
чином ОСОБА_1 вчинив своєрідне
посередництво між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що
виявляється в сприянні добровільним
сексуальним стосункам незнайомих осіб
між собою.

Своїми умисними протиправними діями
ОСОБА_1, скоїв злочин, передбачений ч. 2
ст. 302 КК України, тобто звідництво для
розпусти, вчинене з метою наживи.

Крім того, ОСОБА_1, маючи злочинний
намір, направлений на звідництво для
розпусти, з метою наживи, суб'єктивно
розуміючи протиправність своїх
злочинних дій, посягаючи на моральні
засади суспільства, 30.09.2014 року, близько
16.30 години отримав на свій мобільний
телефон вхідний дзвінок від раніше
малознайомого громадянина ОСОБА_6, з
яким вони домовилися про те, що ОСОБА_1
познайомить останнього з дівчиною, яка
надасть послуги сексуального
характеру, обумовивши вартість
вищезгаданих послуг у сумі 450 гривен, з
яких 250 гривен він віддасть дівчині за
надання послуг сексуального характеру,
а 200 гривен залишить собі за звідництво
з останньою. Того ж дня ОСОБА_1,
домовився зі своєю знайомою ОСОБА_3, та
запросив її в приміщення бані,
розташованої за адресою: м. Харків,
вул.Плеханівська, 5 сказавши їй, що вона
отримає від громадянина ОСОБА_6 грошову
винагороду за надання останньому
інтимних послуг в сумі 250 гривен.

30.09.2014 року близько 18.00 годин, прибувши
до бані, за адресою вул.Плеханівська, 5 у
м.Харкові, ОСОБА_1 скоїв безпосереднє
звідництво для розпусти, за що отримав
грошову винагороду в сумі 200 гривен,
внаслідок чого ОСОБА_3 вступила в
статевий зв'язок за грошову винагороду
з громадянином ОСОБА_6 Таким чином
ОСОБА_1 вчинив своєрідне посередництво
між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що виявляється в
сприянні добровільним сексуальним
стосункам незнайомих осіб між собою.

Своїми умисними протиправними діями
ОСОБА_1, скоїв злочин, передбачений ч. 2
ст. 302 КК України, тобто звідництво для
розпусти, вчинене з метою наживи.

Згідно зі ст.12 КК України злочин,
передбачений ч.2 ст.302 КК України,
відноситься до злочинів середньої
тяжкості.

16.12.2014 року між обвинуваченим та
прокурором укладена угода про визнання
винуватості. Згідно з даною угодою
ОСОБА_1 беззастережно визнав себе
винуватим у вчиненні вищевказаних
злочинів, зобов'язався сприяти
досудовому розслідуванню.

Сторони погодились на призначення
покарання ОСОБА_1 за ч.2 ст.302 КК у
вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців
обмеження волі зі звільненням від
відбування покарання на підставі ст.75
КК України. Обвинувачений погоджується
на призначення такого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений
визнав себе винуватим у вчиненні
вищевказаного злочину, підтвердив
обставини, викладені у обвинувальному
акті, та просив суд затвердити угоду
про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст.468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості.

Згідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України
угода про визнання винуватості між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.

Судом з'ясовано, що обвинувачений
цілком розуміє наслідки затвердження
угоди, передбачені статтею 473 КПК
України, а також наслідки її
невиконання, передбачені ст.476 КПК
України.

Судом встановлено, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

Також судом з'ясовано наступні
обставини: умови угоди не суперечать
вимогам КПК України та закону, не
порушують права, свободи чи інтереси
сторін або інших осіб; правова
кваліфікація кримінального
правопорушення є правильною. Будь-яких
підстав вважати, що умови угоди не
відповідають інтересам суспільства, а
укладення угоди не було добровільним,
або обвинувачений не визнав себе
винним, у суду немає.

Прокурор в судовому засіданні також
просив затвердити угоду про визнання
винуватості.

Вивченням особи обвинуваченого
встановлено, що він раніше не судимий,
на обліку у лікаря-психіатра та
лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК
України пом'якшує покарання
обвинуваченому, є щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст.67 КК України
обтяжують покарання обвинуваченому, не
встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
затвердження угоди між прокурором та
обвинуваченим про визнання
винуватості.

Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази слід
вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 373, 374, 475 КПК України,
суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 16.12.2014р. між
прокурором прокуратури
Червонозаводського району м.Харкова
Юревичем М.В. та ОСОБА_1 про визнання
винуватості за ч.2 ст.302 КК України у
кримінальному провадженні №0002410
від 19.09.2014р.

Визнати ОСОБА_1 винуватим за ч.2 ст.302 КК
України та призначити йому узгоджене
покарання у вигляді 1 (одного) року 6
(шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо
він протягом 1 (одного) року іспитового
строку не вчинить новий злочин та
виконає покладені на нього в силу ст.76
КК України обов'язки, а саме: періодично
з'являтися для реєстрації до органу
кримінально-виконавчої системи;
повідомляти орган
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи; не
виїжджати на постійне місце проживання
за межі України без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по справі:

- засіб контрацепції, який
знаходиться на зберіганні в камері
схову Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ
в Харківській області (матеріали к.п.
а.с.73-76) - знищити,

- грошові кошти у сумі 450 гривень
(матеріали к.п. а.с.68-72) - вважати
повернутими власнику ОСОБА_6.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводськийо районний суд
м.Харкова протягом 30 діб після
проголошення з підстав, передбачених
ст.394 КПК України, а саме:- обвинуваченим
з підстав: призначення судом покарання,
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди; ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання; невиконання
судом вимог, встановлених частинами 4, 6,
7 ст.474 КПК України, в тому числі
нероз'яснення йому наслідків укладення
угоди; - прокурором - з підстав:
призначення судом покарання, менш
суворого, ніж узгоджене сторонами
угоди; затвердження судом угоди у
провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469
цього Кодексу угода не може бути
укладена.

Суддя
І.С. Блага