Справа № 333/8551/14-к
провадження 1-кп/333/39/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.02.2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 1,2 ст.190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
18.09.2014 приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 15 по вул. Парамонова у м. Запоріжжя, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, під приводом знайомства з сином останньої - ОСОБА_5 , ввійшов у довіру потерпілої ОСОБА_6 , та став переконувати потерпілу ОСОБА_6 в тому, що її син заборгував йому грошові кошти в сумі 1000грн., достовірно знаючи про відсутність даного факту та неправдивість вказаної інформації, з метою подальшого заволодіння вказаною сумою грошових коштів.

ОСОБА_6 , будучи переконаною з боку ОСОБА_4 в необхідності та обов`язковості передачі вказаної суми грошових коштів з метою погашення боргу свого сина, передала ОСОБА_4 гроші у сумі 1000грн.

Крім того, 18.09.2014 року приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні належного йому автомобіля «ВАЗ 2109» номер державної реєстрації « НОМЕР_1 », знаходячись на зупинці громадського транспорту «кінотеатр Космос» по вул. Космічна м. Запоріжжя, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, ввійшовши у довіру ОСОБА_5 , попрохав останнього передати йому мобільним телефон «Нокіа 2690» вартістю 229,07 грн., належний ОСОБА_6 , який знаходився у тимчасовому користуванні ОСОБА_5 , для здійснення дзвінку.

В свою чергу ОСОБА_5 , не здогадуючись про достовірні наміри ОСОБА_4 , направлені на заволодіння вказаним мобільним телефоном, передав його останньому, після чого вийшов із автомобіля на прохання ОСОБА_4 з метою придбання води. В той же момент ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння мобільним телефоном, який знаходився у користування ОСОБА_5 , покинув місце скоєння злочину, після чого реалізував майно яким заволодів.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винним у вчинені злочину, передбаченого ч.ч. 1,2 ст.190 КК України, у повному обсязі та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, ускоєному щиросердечно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього за:
- ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);
- ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої та середньої тяжкості, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у психіатричному та психоневрологічному диспансерах), данні, що характеризують особу винного, раніше судимий, вчинив злочин в період відбування покарання, має постійне місце проживання, родину, позитивно характеризується за місцем реєстрації, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просить суворо не карати обвинуваченого та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі,

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання, та вимоги, зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції, передбаченої ч.ч.1,2 ст.190 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин в період відбування покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2014 року, суд вважає за необхідне остаточним призначити покарання за правилами ст.71 КК України.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 245,70грн. за залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи що зазначену експертизу було проведено експертами спеціалізованої державної установи НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області, тому не підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_4 , витрати за проведення товарознавчої експертизи №1745 від 10.10.2014 року. Вказані процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.
Цивільний позов ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з поверненням частини викраденого.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.100,122,124,366-368,370-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 1,2 ст.190 КК України та призначити йому наступне покарання:
- за ч.1 ст.190 КК України в виді 1 року обмеження волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 року та 1 місяця обмеження волі;
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року 1 місяця обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України до знов призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2014 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року та 2 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити у вигляді домашнього арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 спричинену матеріальну шкоду в розмірі 1000,00грн.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа 2690», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , - залишити у користуванні останній.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1