Справа № 703/1098/15-к р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законних представників неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника служби у справах дітей ОСОБА_10
представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх ОСОБА_11
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента 1 курсу ДНЗ СЦППРК, раніше судимого
- 20 жовтня 2014 року Смілянським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
- за ч. 2,3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, студента 1 курсу ДНЗ СЦППРК, раніше не судимого,
- за ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:
ОСОБА_12 на початку грудня 2014 року, близько 10 години, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , у якому проживають ОСОБА_8 та її неповнолітній син ОСОБА_9 , зайшов до однієї із кімнат де знаходились речі ОСОБА_9 , і маючи намір на таємне викрадення грошей з банківської картки ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , зареєстрованої на ім`я ОСОБА_9 , яка сама по собі матеріальної цінності не представляє, умисно, таємно, з корисливих мотивів, знаючи пін-код до вищевказаної банківської картки, викрав її, а 26 грудня 2014 року о 19 годині 41 хвилині з банкомату , що розташовний по АДРЕСА_4 зняв гроші в сумі 200 гривень, а потім ще 50 гривень, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 250 гривень.
Він же, за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_13 , домовившись про проникнення до будинку АДРЕСА_3 , у якому проживають ОСОБА_8 та її неповнолітній син ОСОБА_9 , передав ключ від вхідних дверей даного будинку ОСОБА_13 , яким ОСОБА_12 незаконно заволодів, перебуваючи 01 січня 2015 року на прилеглій території вищевказаного будинку, з метою подальшого проникнення та викрадення чужого майна, та 04 січня 2015 року близько 20 години ОСОБА_13 за допомогою вищевказаного ключа, відчинив вхідні двері до будинку АДРЕСА_3 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку мобільного телефону «Nokia Lumia 620» вартістю 1285 гривень 86 копійок, у якому перебувала картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 гривень, карта пам`яті об`ємом 16 Гб, вартістю 150 гривень, чохол до телефону вартістю 115 гривень 98 копійок та документи до вищевказаного телефону, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну школу на загальну суму 1560 гривень 84 копійок.
Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачені свою провину у вчиненні злочинів визнали повністю.
Обвинувачений ОСОБА_12 суду показав, що він за чотири дні до викрадення мобільного телефону у ОСОБА_14 ключ від її будинку взяв з їхнього двору, який лежав під цеглиною. Про те, що там знаходився ключ йому стало відомо, коли він приходив до ОСОБА_9 в гості. 04.01.2015 року коли він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , проїжджали по вул. Одеській помітив, що в будинку ОСОБА_9 не горить світло, сказав, що в нього є ключ від цього будинку. Вони зупинились і почали обговорювати хто полізе в дім, він сказав, що не піде та передав ключ ОСОБА_13 , який пішов до будинку, щоб викрасти телефон. Коли ОСОБА_13 приніс мобільний телефон, ОСОБА_15 запропонував викупити його за 700 гривень. Вони поїхали до Вадима додому і він виніс 500 гривень та колонку. Гроші поділили вони з ОСОБА_13 порівну, які потім витратили на власні потреби. Ключ від дверей вони викинули.. В грудні 2014 року він гуляв з ОСОБА_9 у друга. Вранці вони зайшли до ОСОБА_9 додому, він попросив води. Поки ОСОБА_9 відлучився, він побачив його кредитку картку і забрав її. Після цього почекав місяць поки на картку прийде стипендія ОСОБА_9 , та зняв з неї 200 гривень, а потім 50 гривен. Потерпілим шкоду відшкодував 3000 гривень У вчиненому щиро розкаюється просить суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_13 суду показав, що 04.01.2015 року близько 16 години він зустрівся з ОСОБА_12 , вони зателефонували ОСОБА_16 та запропонували йому показатись на машині, чекали його біля торгового центу в м. Сміла. Він до них приїхав, та вони катались до вечора. Близько 20 години проїжджаючи по вул. Одеській в м. Сміла, побачили будинок ОСОБА_9 і ОСОБА_12 попросив призупинити. Так, як в будинку не горіло світло, ОСОБА_12 сказав, що в нього є ключ від вхідних дверей даного будинку. Вони почали домовлятись хто з них піде в будинок, та домовились що піде він щоб викрасти мобільний телефон. Він вийшов з автомобіля пішов до будинку, відчинив двері зайшов в дім, пройшов в кімнату де столі знайшов телефон. На кухні знайшов документи на телефон. Вийшов з будинку зачинив двері і вони поїхали в сторону центра міста. В машині він віддав телефон Вадиму який захотів його придбати та запропонував за нього 700 гривень. поїхали до ОСОБА_17 додому, він виніс 500 гривень та колонку, і вони йому відали телефон. Гроші поділили між собою порівно по 250 гривень, які витратили на власні потреби. Потерпілій збитки відшкодовано.
У вчиненому щиро розкаюється просить суворо не карати.
Крім визнання свої провини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 їх винуватість у вчиненні злочинів підтверджується доказами по справі дослідженим в судовому засіданні:
По епізоду викрадення майна у ОСОБА_9
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що він разом з ОСОБА_12 гуляв у їхніх друзів. Потім вранці він повернувся додому і пізніше до нього додому прийшов ОСОБА_18 та попросив попити води. Ключ від будинку у них пропав давно. Зникнення банківської карточки він виявив 27 грудня 2014 року так як мала прийти стипендія. Коли він поновив карточку то побачив, що гроші з неї зняті. Кошти були зняті з банкомату «ПриватБанк». Він звернувся до банку та отримав роздруківку з банкомату, після чого написали заяву до міліції. Про телефон йому нічого невідомо, мама сказала, що його вкрали. Йому повернули обвинуваченні по 3000 гривень. Телефон їй повернули слідчі.
- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що вона була понятою коли ОСОБА_12 у присутності матері розповідав де лежали ключі від хати, і як він викрав карточку та знімав гроші у банкоматі. Це відбувалось по вул. Одеській, біля будинку з якого викрали речі.
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.01.2016 року, про те, що ОСОБА_9 повідомив, що в грудні 2014 року невідома особа викрала його кредитну карту та зняла з неї 270 гривень;
- даними заяви від 15.01.2015 року про те, що ОСОБА_8 просить долучити до матеріалів кримінального провадження копію роздруківки з банку «Аваль» від 15.01.2015 року та копію фотознімку зробленого з банкомату;
- даними фотознімку зробленого з банкомату на якому зображений ОСОБА_12
- даними роздруківки з рахунку ОСОБА_9 про те, що 26.12.2015 року з його рахунку було знято кошти в сумі 200 гривень та 50 гривень;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.02.2015 року з таблицею зображень до нього про те, що ОСОБА_12 , розповів та показав обставини вчинених ним правопорушень;
- даними розписки від 31.01.2015 року про те, що ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 гривень в рахунок компенсації заподіяної їй шкоди за викрадення майна;
По епізоду викрадення майна у ОСОБА_8 :
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 про те, що 26 грудня 2014 року вона помітила, що в неї зникло 1000 гривень та ключа від вхідних дверей, а син помітив що немає його банківської карточки. Зникнення ключа помітили, але замки не міняли. 04. Січня 2015 року вона була у гостях, коли повернулася вранці додому то помітила що не має телефону і наступного дня написала заяву до міліції. Їй повернули телефон, відшкодували заподіяну моральну шкоду у сумі 3000 гривень. Претензій до обвинувачених не має.
- показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що він йшов по вул. Одеській і його запросили працівники міліції бути понятим. Якийсь хлопчина розповідав, як вкрав телефон з хати. Хлопчину впізнати не може.
- показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що вона йшла по вулиці Одеській, що веде до фабрики «Лівс», її запросили працівники міліції бути понятою, вона погодилась. Стояли двоє хлопців, вони говорили про крадіжку телефону з будинку біля якого вони стояли. Це було близько року тому. Більше нічого повідомити не може бо не пам`ятає;
- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що в нього з ОСОБА_22 була розмова про те, що йому потрібен телефон, якщо буде хтось продавати, щоб йому повідомив. В той день ОСОБА_22 зателефонував та попросив зустрітись. Він під`їхав близько 17 години на своєму автомобілі до гімназії в м. Сміла, де зустрів ОСОБА_22 та ОСОБА_13 . Вони сіли до машини та розмовляли. Потім почали їхати в сторону району «Машбуд» повернули на вул. Одеську. Проїхавши метрів 150 ОСОБА_22 попросив притормозити. Вони між собою про щось говорили, але він не слухав. Вони сперечались між собою за якийсь ключ і сказали, що ОСОБА_23 сходе по телефон до знайомого. Коли ОСОБА_23 вийшов з машини, він об`їхав круг, через те, що в авто залита вода, щоб прогріти машину. Коли він під`їхав на те саме місце ОСОБА_23 вже вийшов. ОСОБА_23 дав йому оглянути телефон з документами. Йому телефон сподобався і він запитав скільки коштує. ОСОБА_22 сказав 700-800 гривень. Потім вони поїхали до нього додому по гроші, але мама дала йому лише 500 гривень, і він хлопцям запропонував, ще колонки. Про це він говорив з ОСОБА_22 і гроші давав ОСОБА_22 .. Хто передав йому телефон він не пам`ятає. Колинки завезли до ОСОБА_22 додому. Потім хлопці попросили підвезти їх до центру, і дали йому на бензин 50 гривень. Пізніше до нього зателефонував ОСОБА_23 та сказав привезти телефон до міліції;
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.01.2014 року про те, що ОСОБА_8 повідомила, що в ніч на 05.01.2015 року невідома особа з приміщення будинку АДРЕСА_3 умисно, таємно з корисливих мотивів вчинила крадіжку мобільного телефону «Nokia 620»;
- даними протоколу огляду місця події від 16.01.2015 року про те, що місцем події є службовий кабінет №304, розташований на третьому поверсі адміністративного приміщення Смілянського МВ УМВС України де громадянин ОСОБА_15 видав працівникам міліції мобільний телефон «Нокіа 620», який було вилучено;
- даними протоколу огляду предмету від 02.02.2015 року з ілюстративною таблицею до нього про те, що предметом огляду є мобільний телефон «Nokia Lumia 620», коробка до мобільного телефону;
- даними постанови про визнання речовими доказами від 02.02.2015 року про те, що речовими доказами є мобільний телефон «Nokia Lumia 620» та документи до нього;
- даними зберігальної розписки від 02.02.2015 року про те, що ОСОБА_8 , отримала від працівників міліції мобільний телефон «Nokia Lumia 620» для зберігання;
- даними розписки від 26.01.2015 року про те, що ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 3000 гривень в рахунок компенсації заподіяної їй шкоди за викрадення мобільного телефону;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.02.2015 року з таблицею зображень до нього, про те, що ОСОБА_12 , розповів та показав обставини вчинених правопорушень;
- даними слідчого експерименту від 13.02.2015 року з таблицею зображень до нього, про те, що ОСОБА_13 розповів та показав обставини вченого правопорушення, а саме викрадення мобільного телефону в ОСОБА_8 ;
Дії обвинуваченого ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він таємно викрали чуже майно (крадіжка), повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, та за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_13 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, та за попередньою змовою групою осіб.
Суд приходить до такого висновку щодо кваліфікації дій ОСОБА_12 за ч.3 ст.185 КК України оскільки він був ініціатором вчинення цього злочину, обвинувачені мали попередню змову про заволодіння телефоном потерпілого, і хоча сам не проникав до будинку, але наданням ключа до вхідних дверей, забезпечив успішне проникнення туди ОСОБА_13 . Майном обвинувачені розпорядились разом.
Призначаючи покарання ОСОБА_12 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, навчається, характеризуються за місцем проживання та за місцем навчання позитивно, як пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття у вчинених злочинах, добровільне відшкодування заподіяної шкоди однак з урахуванням особи обвинуваченого який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив нові злочини після постановлення щодо нього вироку та до повного відбуття покарання, в період іспитового строку, вважає що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства і покарання йому слід відбувати в місцях позбавлення волі, у зв`яжу з чим запобіжний захід ОСОБА_22 слід змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою взявши його під варту негайно із зали суду як такому, що може ухилитись від відбування покарання. Остаточне покарання йому має бути призначене згідно з ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків.
Таке покарання обвинуваченому, на переконання суду, є необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_13 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, є неповнолітнім, не працює, характеризується за місцем проживання та навчання позитивно, як пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і найбільш доцільно, обравши покарання у виді позбавлення волі, застосувати до нього ст.104 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком.
Таке покарання обвинуваченому на переконання суду буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного керуючись ст.ст. ст.ст. 370 -374, КПК України,
засудив:
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 2 та 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання із не відбутого за вироком Смілянського міськрайонного суду від 20 жовтня 2014 року 2 років 6 місяці позбавлення волі, частково приєднати 6 місяцій позбавлення волі і остаточно визначити до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_12 змінити - особисте зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту негайно із зали суду.
Відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з 18 травня 2015 року.
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, навчання чи роботи та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Запобіжний захід ОСОБА_13 залишити дотеперішній особисте зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.
Речові докази по справі телефон «Нокія» повернути потерпілій ОСОБА_8 звільнивши її від обов`язків по зберігальній розписці.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1