Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/458/15-к
№ провадження 1-кп/541/49/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миргород, Полтавської області, громадянки України, заміжньої, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 України, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2014 року близько 14-00 год. точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебувала в гостях у будинку своєї знайомої ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 . Там також знаходились потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 . Під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 побачила, що ОСОБА_7 при собі має мобільний телефон «Нокіа 220 RM 969». Після чого, керуючись раптово виниклим умислом, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_7 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і не помітив, що у нього з кишені на підлогу випав мобільний телефон, тобто діючи таємно, ОСОБА_5 підняла з підлого, належний потерпілому мобільний телефон «Нокіа 220 RM 969» вартістю 544 грн. (згідно висновку експерта № 2 від 15.01.2015 р.), в якому знаходилась флеш карта Micro SD Transend об`ємом 2 GB вартістю 72 грн. і сховала телефон у кишеню своєї куртки. Потім вийшла з будинку ОСОБА_6 і розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, а саме подарувала викрадений телефон своєму чоловіку ОСОБА_9 , чим довела свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

13 березня 2015 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, беззастережне визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, зазначено розмір шкоди, яка на момент підписання угоди відшкодована, узгоджене покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу розміром 850 грн.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення потерпілого з підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у скоєнні вказаного злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченої є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення їй узгодженої сторонами міри покарання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.373, ст.374 та ст.475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13 березня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу розміром 850 (вісімсот п`ятдесят гривень ).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз в сумі 196 грн. 56 коп.

Речовий доказ, мобільний телефон "Nokia 220 RM 969" та флеш карта Micro SD Transend об`ємом 2 GB, які перебувають на зберіганні у потерпілого залишити потерпілому та дозволити йому розпоряджатись на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржений через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1