Справа № 597/1060/13-к
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого адвоката ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, пенсіонера, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
Згідно обвинувального акту, під час досудового розслідування встановлено, що 24 січня 2013 року близько 13 години водій ОСОБА_7 , керував технічно справним автомобілем «САЗ-3507», р.н. НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю близько 50 км/год автомобільною дорогою «Бучач-Товсте» в напрямку с.Поділля Заліщицького району. Під час руху в складних дорожніх умовах і обстановці, які характеризувались наявністю ожеледиці на дорожньому покритті, ОСОБА_7 , не врахував стан поверхні проїзної частини та дорожню обстановку і в порушення вимог п.п.1.5. ч.1, 1.10 ( в частині визначення поняття «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»), 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України, неправильно вибрав оптимальний безпечний швидкісний режим, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду іншим учасникам руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Унаслідок цього і в порушення п.п.2.3 «б»; 11.2, 11.3 ПДР України водій ОСОБА_7 , у продовження такого руху, не був уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, не тримався якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, а застосувавши неправильні прийоми керування допустив виїзд автомобіля «САЗ 3507» на зустрічну смугу руху. Своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам пунктів ПДР України рухаючись на заокругленні ліворуч ділянки автодороги «Бучач-Товсте», поблизу дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту Поділля» ПДР України, ОСОБА_7 , поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та виїхавши на зустрічну смугу руху допустив зіткнення із автомобілем «Ford Transit D» р.н. НОМЕР_2 , який під керуванням ОСОБА_6 рухався прямо, своєю смугою руху.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту травму грудей, що проявилась переломами 1-9 лівих ребер, переломами 1,2 правих ребер, забоєм лівої легені, забоєм серця, лівобічним пневмогемотораксом та підшкірною емфіземою, закриту травму живота, що проявилась розривом селезінки та внутрішньо-черевною кровотечею, закриту черепно-мозкову травму, що проявилась у струсі головного мозку, які належать до тяжких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_7 03 липня 2013 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор, представник потерпілого та потерпілий вважають, що по справі слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Захисник та обвинувачений вважають, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні слід повернути прокурору через невідповідність вимогам п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст.291 КПК України, про що подали письмове клопотання.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до висновку, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Так, ч.4 ст. 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має, зокрема, містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, в порушення вищенаведених вимог закону в обвинувальному акті, складеному в кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_7 тільки викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, а правова кваліфікація та формулювання обвинувачення відсутні.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист обвинувачений має право знати в чому він обвинувачується.
З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_7 позбавлений можливості належним чином реалізувати своє право на захист, а саме знати в чому конкретно він обвинувачується.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Суд вважає, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України з вищенаведених підстав, а тому його слід повернути прокурору Заліщицького району Тернопільської області.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.
З оригіналом згідно.
Суддя Борщівського районного суду ОСОБА_1