пр. № 1-кс/759/3831/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Святошинський районний суду м. Києва

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів м. Києва майора податкової міліції ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 800000080 від 29.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в :

05.12.2014 р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про зобов`язання прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів м. Києва майора податкової міліції ОСОБА_5 повернути йому наступне тимчасово вилучене майно: грошові кошти у сумі 299700 доларів США.

При цьому, посилається на те, що 3 грудня 2014 року приблизно о 16 годині він, ОСОБА_3 , вимушений через бойові дії на Сході України шукати собі житло в місті Києві, прийшов на ТОВ «Укрбуд Девелопмент», за адресою: м. Київ, вул. Богданівська, 10 з метою отримання інформації щодо можливості придбання нерухомого майна, а саме квартири в одному з житлових будинків, продаж яких здійснює вказане товариство.

Відповідно до загально відомої інформації ТОВ «Укрбуд Девелопмент» здійснює реалізацію житла в житлових будинках, які будуються компаніями, які входять до корпорації «Укрбуд».

Перебуваючи в кабінеті, який знаходиться на другому поверсі по вул. Богданівська, 10, разом з його знайомим, під час спілкування з працівником товариства, до них увірвалися невідомі особи, які згодом повідомили, що вони є працівниками податкової міліції Святошинського району та прокуратури району, а саме прокурор прокуратури Святошинського району м. Києва радник юстиції ОСОБА_4 та старший слідчий СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві майор податкової міліції ОСОБА_5 .

Незважаючи на його пояснення та заперечення, вказані особи вилучили його особисті грошові кошти в розмірі 299700, 00 доларів США, які він як майбутній інвестор мав намір вкласти в придбання нерухомого майна в місті Києві.

Під час вилучення його особистого майна в кабінеті були присутні якісь ще люди, як він зрозумів працівники ТОВ «БК «Укрбудмонтаж», яке також знаходиться на вул. Богданівській, 10, та дозвіл на проведення обшуку в якому надано слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва 03.12.2014 року в рамках кримінального провадження №800000080 (копія додається).

Після того, як в нього забрали гроші, він надав пояснення, що вказані грошові кошти є його особистим майном, оскільки частину він позичив у свого знайомого (копія розписки додається), а інші грошові кошти зароблені ним під час провадження підприємницької діяльності та необхідні йому для придбання квартири.

Відповідно до вимог ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Статті 160-166, 170-174 КПК України передбачають порядок тимчасового доступу до речей і документів, а також арешту майна.

У ч. 6 ст. 100 КПК України зазначено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.
Вказані грошові кошти жодного відношення до діяльності ТОВ «БК «Укрбудмонтаж» не мають, а отже згідно ст. 167 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном і згідно зі ст.169 КПК України підлягають поверненню особі, у якої вони були вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Навіть при наявності ознак, зазначених у ст. 98 КПК України, які дають підстави вважати тимчасово вилучене майно речовим доказом, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України вказане майно повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, а підставою для збереження вказаного майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна.

Вилучення грошових коштів, що належать йому на праві власності, позбавило його можливості вирішувати свої соціальні та життєво необхідні потреби.

Утримання без достатніх правових підстав тимчасово вилученого майна може призвести до скрутного становища скаржника та родини, зниження рівня його життя.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Йому, як володільцю вилучених грошових коштів, на даний час не повідомлено про підозру, що є порушенням ч. 1 ст. 167 КПК України, оскільки тільки у підозрюваного може бути проведено тимчасове вилучення майна, речей, коштів.

Оскільки його не було повідомлено про розгляд клопотання прокурора щодо арешту тимчасово вилученого майна, він приходить до висновку, що прокурор не звертався до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Оскільки слідчий, прокурор не зверталися до слідчого судді з клопотанням про арешт вилучених під час обшуку його особистих грошових коштів у сумі 299700 доларів США, то відповідно до вимог п.3 ст.169, ч.5 ст. 171 КПК України вказані кошти мали бути негайно йому повернуті, чого ні прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва, ні старшим слідчим СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів м. Києва зроблено не було.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_6 скаргу підтримали.

Прокурор прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , старший слідчий СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів м. Києва майор податкової міліції ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечують, пояснивши, що грошові кошти були вилучені правомірно на підставі ухвали слідчого судді про обшук у рамках досудового рослідування відповідного кримінального провадження, що мають важливе значення для подальшого розслідування.

Суд, вислухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , його представника-адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали скарги, надані докази, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з слідучих підстав.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, тощо.

Стаття 169 цього Кодексу в свою чергу визначає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу.

Частина 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 6 ст. 173 КПК України визначено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Тобто, згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу та ч. 5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_3 подано скаргу на дії слідчого та прокурора саме в порядку ст. 303 КПК України щодо повернення тимчасово вилученого майна.

Встановлено, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 800000080 від 29.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, зокрема, щодо ухилення службових осіб ТОВ БК Укрбудмонтаж від сплати податку на додану вартість за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 рік на суму 3 086342 грн., податку на прибуток на суму 3612663 грн., а всього на загальну суму 6699005 грн.

В рамках вказаного досудового рослідування на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року у офісному приміщенні за адресою: м.Київ, вул. Богданівська, 10, яке використовується ТОВ БК Укрбудмонтаж, було проведено обшук в ході якого було вилучено серед іншого, грошові кошти у розмірі 299700 доларів США, які скаржник ОСОБА_3 вважає тимчосово вилученими та його особистими, а не ТОВ БК Укрбудмонтаж, а тому такими, що підлягають йому поверненню.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Вказані принципи також визначені й в інших правових нормах, які регулюють право власності, з яких також вбачається, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Згідно ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження у випадках: тимчасового доступу до речей і документів, тимчасового вилучення майна, арешту майна, обшуку, огляду та лише на підставі вмотивованого судового рішення, а тимчасове вилучення майна - без судового рішення.

Оскільки, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року було надано дозвіл на обшук офісного приміщення за адресою: м.Київ, вул. Богданівська, 10, яке використовується ТОВ БК Укрбудмонтаж з метою відшукання серед іншого і готівкових коштів, що мають незаконне походження та/або знаходяться в тіньовому обороті, тому кошти у розмірі 299700 доларів США, які і були відшукані та відповідно вилучені за вказаною адресою у ОСОБА_3 , коли він знаходився в офісі, який використовується ТОВ БК Укрбудмонтаж, не мають статусу тимчасово вилученого майна, а тому додаткового арешту не потребують, а відтак поверненню не підлягають.

Крім того, слід зазначити, що такі кошти ймовірно можуть підпадати під критерій одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них та можуть забезпечувати можливу конфіскацію майна, яка передбачена санкцією статті 212 ч.3 КК України, в рамках кримінального провадження, яке стосується ТОВ БК Укрбудмонтаж, враховуючи при цьому, що спірні кошти були відшукані та вилучені в офісному приміщенні, де знаходиться вказане підприємство, тому посилання скаржника на належність цих коштів саме йому не грунтуються на належних та допустимих доказах, а тому оцінюються судом критично.

Керуючись ст.ст. 16, 169, 171, 173, 236, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів м. Києва майора податкової міліції ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 800000080 від 29.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя
Святошинського районного суду міста Києва