У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Пузиревського Є.Б., суддів
Животова Г.О., Міщенка С.М.,при секретарі
Холявчуку А.А.,за участю прокурора
Деруна А.І., розглянувши в судовому
засіданні кримінальне провадження
№ 0000165 за касаційною
скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок
Володимирецького районного суду
Рівненської області від 17 жовтня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Рівненської області від 27 грудня
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Володимирецького районного
суду Рівненської області від 17
жовтня 2013 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше судимого
вироком цього ж суду від 13.07.2011 р. за ч. 3
ст. 185 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 4 роки з
випробуванням з іспитовим строком 3
роки,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 10 років.

На підставі ст. 71 КК
України за сукупністю вироків ОСОБА_6
визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі на строк 12 років.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 судові
витрати на проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської
області від 27 грудня 2013 року вирок
місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено
без зміни.

Згідно з вироком суду
ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він,
знаходячись у стані алкогольного
сп'яніння, в проміжок часу між 19 год. 10
хв. і 20 год. ІНФОРМАЦІЯ_2 на ділянці
АДРЕСА_1 на грунті неприязних відносин
після розпиття спиртних напоїв з
ОСОБА_7 наніс останньому три удари
ножем в область задньої грудної стінки,
внаслідок чого ОСОБА_7 помер на місці
події.

У касаційній скарзі
засуджений ОСОБА_6, посилаючись на
невідповідність призначеного
покарання тяжкості кримінального
правопорушення та особі засудженого,
порушує питання про зміну судових
рішень та просить пом'якшити
призначене йому покарання до
мінімального, передбаченого санкцією
частини статті, за якою його визнано
винним. Зазначає, що суд, призначаючи
покарання, не в повній мірі врахував
визнання ним вини, щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, а також, що
в матеріалах справи відсутні дані про
перебування його в стані алкогольного
сп'яніння.

Заслухавши доповідь
судді, пояснення прокурора, який
заперечував проти задоволення
касаційної скарги, перевіривши
матеріали кримінального провадження й
обговоривши доводи, наведені в
касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що скарга не підлягає
задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину,
за який його засуджено, та кваліфікація
його дій в касаційній скарзі
засудженого не оскаржуються.

Посилання засудженого ОСОБА_6 на
невідповідність призначеного судом
покарання тяжкості злочину та особі
засудженого внаслідок суворості, є
непереконливими.

Так, відповідно до ст. 65
КК України суд призначає покарання,
враховуючи ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання
ОСОБА_6, суд із достатньою повнотою
врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину, що є особливо тяжким, дані про
особу винного, обставини, що
пом'якшують покарання, - щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину,
обставини, що обтяжують покарання, -
рецидив злочинів, вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння, та дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність призначення засудженому
покарання в межах санкції частини
статті, за якою його визнано винним.
Таке покарання, на думку колегії
суддів, є необхідним і достатнім для
виправлення засудженого та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

Також суд правильно
призначив ОСОБА_6 покарання на підставі
ст. 71 КК України.

Твердження
засудженого ОСОБА_6 про те, що в
матеріалах кримінального провадження
відсутні докази того, що в момент
вчинення злочину він перебував у стані
алкогольного сп'яніння, спростовуються
показаннями самого засудженого,
наданими їм в судовому засіданні 27
серпня 2013 року, про те, що того дня він
разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в кафе в с.
Степангород вживали спиртні напої,
після чого купили ще пляшку горілки і
пішли додому до ОСОБА_8, де її розпили.

Апеляційний суд
переглянув це кримінальне провадження
за апеляцією засудженого і виніс
мотивовану ухвалу, якою визнав вирок
суду першої інстанції щодо ОСОБА_6
законним та обґрунтованим, а
призначене йому покарання - таким, що
повною мірою відповідає вимогам ст. 65
КК України. При цьому доводи, наведені в
апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6,
що є аналогічними доводам його
касаційної скарги, належним чином
перевірив суд апеляційної інстанції і
мотивовано відхилив їх.

Ухвала апеляційного суду є достатньо
мотивованою та відповідає вимогам ст.
419 КПК України.

Оскільки в касаційній скарзі
засудженого ОСОБА_6 не наведено
переконливих доводів на обґрунтування
невиправданої суворості призначеного
йому покарання, скарга задоволенню не
підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального
процесуального закону, які були би
підставою для зміни чи скасування
судових рішень у справі, не
встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Володимирецького районного суду
Рівненської області від 17 жовтня
2013 року та ухвалу Апеляційного суду
Рівненської області від 27 грудня 2013
року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а
касаційну скаргу останнього - без
задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________
________________

Є.Б. Пузиревський Г.О. Животов С.М.
Міщенко