Справа №: 1-374/10
ВИРОК

Іменем України

"31" серпня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М

при секретарі Міщенко С.А

з участю прокурора Бойко Ю.С.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м .ОСОБА_2 кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучена, пенсіонерка, інвалід другої групи, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючої, раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_3 незаконно заволоділа будь-яким способом паспортом.

Злочин скоєно за таких обставин.

Підсудна ОСОБА_3 02 березня 2010 року в післяобідній час з метою зясування питання про повернення боргу прийшла в будинок №5 по пров. Кошового в с. Марївка Олександрійського району, Кіровоградської області, де проживає ОСОБА_1, однак доки потерпіла ОСОБА_1 вийшла з будинку ОСОБА_3 з метою прискорення повернення боргу відкрито заволоділа паспортом громадянина України серія ЕА №772126 виданим 25 вересня 2000 року Олександрійським РВ УМВС на імя ОСОБА_1 в присутності неповнолітнього сина, яким в подальшому скористалась на власний розсуд.

Підсудна вину свою не визнала.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочині не визнала, пояснивши суду, що вона не викрадала паспорта. Того дня, коли вона приїхала до ОСОБА_1 вирішити питання щодо повернення взятої раніше суми, ОСОБА_1 написала розписку, яку пішла підписувати до своєї матері. Згодом, коли вона прийшла, то на пропозицію віддати паспорт в залог вона погодилась і сама віддала їй паспорт. У визначений термін ОСОБА_1 добровільно суму не повернула і тому вона змушена була звертатись до суду із позовом про стягнення з неї суми боргу та моральної шкоди. Перед потерпілою ОСОБА_3 вибачилась та запевняє суд, що більше такого з нею не повториться.

Крім того, що підсудна повністю не визнає своєї вини, її вина у скоєнні злочину повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

- показами потерпілої ОСОБА_1, яка будучи допитаною в судовому засіданні пояснила суду,

що позиція підсудної і її покази, про те, що вона сама віддала їй свій паспорт, є неправдивими. Стверджує, що ОСОБА_3 в присутності її сина заволоділа паспортом і повернула їй тільки після того як вона звернулася в міліцію із заявою, а до цього вона двічі зверталася до ОСОБА_3 про повернення її паспорта, однак та відмовляла;

- показами свідка ОСОБА_2, сина потерпілої, який будучи допитаним у судовому засіданні показав суду, що того дня, коли приїхала ОСОБА_3 до них до дому він був у кімнаті та бачив, як ОСОБА_3 заволоділа паспортом його матері, про що він і розповів матері коли та повернулась додому;

- протоколами огляду місця подій від 06 травня 2010 року домоволодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.6,9);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 10 червня 2010 року з участю свідка ОСОБА_2 (а.с. 41-42);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 10 червня 2010 року з участю ОСОБА_3 (а.с. 43-46);

- речовими доказами та іншими матеріалами справи.

Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_3 доведена повністю, її дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння будь яким способом паспортом.

Суд враховує, що підсудна скоїла злочин невеликої тяжкості.

Суд не погоджується із позицією підсудної про те, що потерпіла сама віддала їй свій паспорт та спростовує це показами потерпілої та її неповнолітнього сина. Мотив злочину може бути різноманітним, суд приймає до уваги,що ОСОБА_3 мала прямий умисел на заволодіння паспортом потерпілої. Суд також приймає до уваги, що за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 11 червня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 2 000 грн. боргу, 2 200 процентів за користування коштами, 200 грн. за надану правову допомогу та 120 грн. витрат ІТЗ.

При призначенні покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, розлучена, є інвалідом другої групи, має повнолітнього син, який навчається в м. Дніпропетровську на контрактній основі, не працює, раніше не судима.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає те, що підсудна вибачилась перед потерпілою.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги думку потерпілої суд вважає можливим призначити підсудній покарання без ізоляції її від суспільства, застосувавши до неї штраф, що є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає ОСОБА_3 менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, поскільки дійшов висновку, що саме штраф як вид покарання буде достатній для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов у справі був заявлений потерпілою на суму 5 000 грн. про відшкодування моральної шкоди, однак згодом потерпіла від заявлених позовних вимог відмовилась.

Судові витрати відсутні.

Речові докази - паспорт - повернуто потерпілій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321-324 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винною за ч.3 ст. 357 КК України і призначити покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.

З урахуванням майнового стану ОСОБА_3 суд призначає штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 підписку про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: