№1-125
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1
листопада 2007 року місто
Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді підполковника
юстиції ВЕРЛАНОВА СМ., при секретарі ГУРІН О.А., за участю державного
обвинувача - військового прокурора Дарницького гарнізону полковника юстиції
ФЕДЮШКІНА І.О., потерпілого ОСОБА_1, у відкритому судовому засіданні в
розташуванні військової частини А-0231 розглянув кримінальну справу за
обвинуваченням військовослужбовця військової частини А-0231

молодшого
сержанта ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Києві, українця,
громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, не судимого, призваного
на військову службу у листопаді 2006 року Олександрівським РВК Кіровоградської
області, - у вчинені злочину, передбаченого ст.424 ч.2 КК України.

Судовим
слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

2
вересня 2007 року, близько 21 години, в розташуванні роти обладнання пунктів
управління інженерного батальйону військової частини А-0231, ОСОБА_2, будучи військовою
службовою особою та, являючись начальником за військовим званням для солдата
ОСОБА_1, висловлюючи своє невдоволення з приводу того, що останній відмовився
виконати його, ОСОБА_2, наказ прибрати сміття в кімнаті побутового
обслуговування, в порушення вимог ст.ст. 58, 59, 126 Статуту внутрішньої служби
Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, наніс
ОСОБА_1 удар лівою рукою в область носу, спричинивши потерпілому закритий
перелом кісток носу без зміщення кісткових уламків з крововиливами в правій та
лівій параорбітальних ділянках, тобто легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому обвинуваченні
визнав повністю і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним
вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 2 вересня 2007 року,
близько 20 години 40 хвилин, він наказав ОСОБА_1 прибрати сміття в кімнаті
побутового обслуговування. Через деякий час, перевіряючи виконання останнім
його наказу він, ОСОБА_2, виявив, що ОСОБА_1 не прибрав сміття у вказаній
кімнаті. Будучи цим незадоволеним, він наніс потерпілому удар лівою рукою в
область носу, внаслідок чого у ОСОБА_1 з носу потекла кров. Також підсудний
уточнив, що особистих рахунків з потерпілим він не мав і являвся для нього
начальником за військовим званням.

Крім
особистого визнання вина підсудного ОСОБА_2 у скоєному підтверджується
зібраними по справі доказами, які підсудний та інші учасники судового розгляду
не оспорюють і підтримують в повному обсязі. За клопотанням державного
обвинувача, яке підтримане іншими учасниками процесу, судове слідство було
проведене відповідно до вимог ч.3 ст.299 КПК України. При цьому, учасникам
судового розгляду судом було роз'яснено, що у цьому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати вищезазначені фактичні обставини справи в
апеляційному порядку.

Військово-лікарською
комісією ОСОБА_2 визнаний здоровим і придатним до військової служби.

Отже,
суд вважає встановленим, що ОСОБА_2, будучи начальником за військовим званням
щодо потерпілого ОСОБА_1, застосував щодо підлеглого насильство, що виразилося
у заподіянні легкого тілесного ушкодження, тобто перевищив надану йому владу, а
тому дії підсудного кваліфікує за ч.2 ст. 424 КК України.

Крім
того, органи досудового слідства ставили у вину підсудному порушення ним вимог
ст.ст. 11, 125 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Разом з тим,
вказівку на порушення вказаних положень військових статутів суд виключає з
обвинувачення ОСОБА_2, оскільки вони мають загальний характер і не визначають
конкретних обов'язків підсудного по службі.

Військовим
прокурором Дарницького гарнізону заявлено цивільний позов до ОСОБА_2 про
стягнення з останнього на користь Головного військового клінічного госпіталю
Міністерства оборони України 439 грн. 03 коп., на відшкодування витрат,
пов'язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_1.

Підсудний
в судовому засіданні позов прокурора визнав у повному обсязі.

Розмір і
підстави даного позову підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому
позов прокурора є обґрунтованим і таким, що на думку суду підлягає задоволенню
у повному обсязі на підставі ст. 1206 ЦК України і ст.93-1 КПК України.

При
призначенні підсудному ОСОБА_2 покарання суд визнає і враховує як обставини, що
пом'якшують йому покарання, його явку з повинною та щире каяття у вчиненому.

Беручи
до уваги вказані обставини, а також враховуючи особу винного, який раніше ні в
чому осудному замічений не був, до служби в армії та під час її проходження
характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається
вперше, до призову на службу займався суспільно корисною працею, а також те, що
ОСОБА_2 в дитинстві виховувався однією матір'ю, яка не працює і потребує його
допомоги, суд знаходить можливим в даному конкретному випадку застосовувати до
нього ст.69 КК України і з застосуванням ст. 60 КК України перейти до іншого,
більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.424 КК
України.

Разом з
тим, оскільки ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин та своїми діями дискредитував
військове звання "молодший сержант", то суд на підставі ст.54 КК
України вважає за необхідне позбавити його військового звання "молодший
сержант".

На
підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 299, 323, 324, 325, 328, 332 КПК
України, військовий суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 424 КК України, за
якою із застосуванням ст.ст. 69, 60 КК України призначити йому покарання у виді
у виді арешту строком на 3 (три) місяці з відбуванням даного покарання на
гауптвахті Центрального управління Військової служби правопорядку у місті Києві
та Київської області.

На
підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_2
військового звання "молодший сержант".

Строк
відбування покарання засудженому ОСОБА_2
рахувати з 1 листопада 2007 року.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_2 - нагляд
командування військової частини А-0297 - скасувати і до набрання вироком
законної сили утримувати його на гауптвахті Центрального управління Військової
служби правопорядку у місті Києві та Київської області.

Цивільний
позов військового прокурора Дарницького гарнізону задовольнити повністю і
стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного військового клінічного госпіталю
Міністерства оборони України 439 грн. 03 коп. на відшкодування витрат,
пов'язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_1

Вирок
може бути оскаржений і на нього може бути внесене подання прокурора в
апеляційному порядку до військового апеляційного суду Центрального регіону
через військовий місцевий суд Київського гарнізону протягом 15 діб з моменту
його проголошення.