Дата документу Справа № 333/623/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/623/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1334/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0005276 від 28.12.2014 р. за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року, у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, маючого середню спеціальну технічну освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя от від 07.05.2015 р. у відношенні ОСОБА_7 скасувати, ухвалити виправдувальний вирок з підстав неповноти судового розгляду, невідповідністю викладених у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням ч.4 ст.128 КПК України, а саме щодо кількості ударів, нанесених потерпілій ОСОБА_9 ; не встановлено іншу особу, яка знаходилась поряд з нападником під час нападу на потерпілу; суд допустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши цивільний позов, форма та зміст якого не відповідала вимогам закону.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 187 КК України до 6-ти років позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою. Строк відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання з 31.12.2014 р.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 170 грн., та моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_10 визнано винним і засуджено за те, що він 28.12.2014 р., приблизно о 17-40 год., знаходячись у під`їзді №2 буд. АДРЕСА_2 , раптово напав на потерпілу ОСОБА_9 : наніс їй один удар кулаком правої руки у підборіддя, чим спричинив їй згідно висновку експерта закритий перелом альвеолярного відростку нижньої щелепи у області 43-33 зубів зі зміщенням кісткових фрагментів, неповний вивих 11, 43 зубів, повний вивих 21,22,23,24 зубів, синець з набряком м`яких тканин в області підборіддя, що у сукупності кваліфікується як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, проте спричинили тривалий розлад здоров`я, більш як на 21 день.

Від отриманого удару ОСОБА_9 впала на підлогу, а ОСОБА_11 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом ривку з рук потерпілої відкрито заволодів її майном: жіночою сумкою чорного кольору, вартістю 100 грн., в якій знаходилися грошові кошти у розмірі 170грн, косметичка, гаманець, окуляри, парасолька, рукавиці і та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 ; поліетиленовим пакетом, в якому знаходилися пляшка шампанського «Советское», три пакети каші «Перловка», гірчиця; батон хлібу «Український», всього на загальну суму 460, 10 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

адвокат ОСОБА_6 у повному обсязі підтримав свою апеляційну скаргу;

прокурор ОСОБА_8 вважає апеляцію не підлягаючою задоволенню, а вирок законним та обґрунтованим.

Заслухав доповідь судді по справі, адвоката, прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає апеляцію не підлягаючою задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні зазначеного у вироку злочину засновані на досліджених у судовому засіданні доказах і є обґрунтованими.

Винність ОСОБА_7 підтверджена даними слідчого експерименту, в ході якого він спочатку пояснив, а у подальшому на місці скоєння злочину детально показав обставини вчинення злочину; показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що коли вона 28.12.2014 р. приблизно о 17-30 год. поверталася додому з магазину «АТБ» і набрала код по домофону другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 ., де вона мешкає, її сестра ОСОБА_12 пересвідчилася, що це вона, та спробувала відкрити двері під`їзду, але вони чомусь не відкрилися. Вона вдруге набрала код домофону, але в цей момент відкрилися двері під`їзду, і вона побачила ОСОБА_13 , який сказав: «Необхідно було відразу відчиняти двері!» і кулаком вдарив її у щелепу, від чого вона впала на цементу підлогу, вдарилася головою і втратила свідомість. Прийшла до тями, коли її намагалася підняти ОСОБА_14 . Коли вона піднялася, то побачила, що біля неї не було двох сумок, з якими вона йшла додому із магазину. Вдома її сестра ОСОБА_12 надала першу медичну допомогу, а оскільки у неї боліла голова, була кров у роті, та вона вдруге втратила свідомість, були викликані «швидка» допомога та міліція.

Об`єктивність цих показань потерпілої підтверджуються: показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні підтвердила показання сестри потерпілої ОСОБА_9 і пояснила, що, коли задзвонив домофон, вона, почувши голос сестри, натиснула кнопку на відкриття дверей під`їзду, але через деякий час знову задзвонив домофон, вона зняла слухавку та спитала «Оля, це ти? Двері не відкрилися?» то почула чоловічий голос: «Необхідно було відразу відкривати», після чого знову натиснула кнопку на відкриття дверей під`їзду, але сестри деякий час не було. Коли та зайшла до квартири, вона знаходилася у край тяжкому стані: обличчя було у крові та ледве трималася на ногах; вона надала їй першу медичну допомогу, викликала «швидку» та міліцію і погукала сусідку з квартири АДРЕСА_3 на допомогу. ОСОБА_9 повідомила, що її біля під`їзду вдарив чоловік, якого вона запам`ятала і може впізнати, про що у подальшому розповіла працівникам міліції, які приїхали по її виклику. Обвинуваченого раніше не бачила, але, коли ОСОБА_11 почав говорити у судовому засіданні, вона впізнала його голос як голос того чоловіка, який вона чула у домофоні перед скоєнням злочину відносно ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що він, збираючи пляшки та металеві банки з сміттєвих баків біля будинку № 42 по вул.Малиновського у м.Запоріжжі, 28.12.2014 р. приблизно у період часу з 17 по 18 год. бачив, як з другого під`їзду зазначеного будинку швидко вийшов раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_11 , якого він пізніше впізнав по обличчю та зросту, одягнутий у темну одежу та спортивну в`язану шапку чорного кольору, з пакетом та чорною жіночою сумкою, яку викинув у сміттєвий бак, та пішов у бік будинку АДРЕСА_4 , а він підійшов до сміттєвого баку та перевірив сумку, але в ній нічого коштовного не знайшов. Коли його зустріли працівники міліції, він розповів їм про зазначені обставини; показаннями свідка ОСОБА_16 , яка є сусідкою потерпілої, що в кінці грудня 2014 року після 17 год. за проханням ОСОБА_12 про допомогу вона прийшла у квартиру потерпілої, де побачила, що у ОСОБА_9 , яка перебувала у шоковому стані, вибиті зуби, ушкодження на голові, з рота текла кров, і потерпіла розповіла, що у під`їзді було двоє осіб - чоловік та жінка, і саме чоловік вдарив її в обличчя, що ці люди їй знайомі, але прізвища та їхні імена потерпіла припам`ятати не змогла. Працівникам міліції ОСОБА_9 розповіла обставини скоєння злочину, зазначивши, що чоловік, який її вдарив, має витягнуту форму обличчя. У подальшому, працівники міліції знайшли сумку потерпілої.

Крім того, об`єктивність зазначених показань підтверджується: протоколом огляду місця події - приміщення під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 від 28.12.2014 р., в ході якого виявлено та вилучено два штучних зуба, сліди речовини бурого кольору, встановлено, що під`їзд освітлюється лампочкою; протоколом від 28.12.2014 р. огляду ділянки, що розташована навпроти під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , під час якого зі сміттєвого баку було вилучено жіночу сумку чорного кольору зі вставками коричневого кольору «Sheng Kasilu», яку потерпіла ОСОБА_9 впізнала при досудовому розслідуванні як викрадену у неї 28.12.2014 року.

Крім того, винність ОСОБА_7 у спричиненні ОСОБА_9 тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичного експерта № 147 від 27.01.2015 року, згідно якого: закритий перелом альвеолярного відростку нижньої щелепи у області 43-33 зубів зі зміщенням кісткових фрагментів, неповний вивих 11, 43 зубів, повний вивих 21,22,23,24 зубів, синець з набряком м`яких тканин в області підборіддя у ОСОБА_9 у сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, проте спричинили тривалий розлад здоров`я, більш як на 21 день, а крововиливи в області правого передпліччя, в області грудної клітини, садна в правій тем`яній області у ОСОБА_17 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, і утворилися від дії тупих предметів, давність яких не суперечить строку, зазначеному потерпілою; висновком судово-медичного експерта № 148 д від 27.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 спричинено не менш чотирьох травматичних впливів, взаємне розташування нападника та потерпілої в момент спричинення останній тілесних ушкоджень могло будь-яким при умові доступності дільниць тіла, на яких вони були виявлені.

Крім того, із показань обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні випливає, що саме в час скоєння злочину у відношенні ОСОБА_9 він знаходився в домі потерпілої, що він дійсно 28.12.2014 р. біля 14 години вживав алкогольні напої, а приблизно о 17-55 год. він, одягнутий у темні сині штани, чорну куртку, спортивну, в`язану шапку чорного кольору прийшов до дружини ОСОБА_18 , яка мешкає у під`їзді №3 буд. АДРЕСА_2 , з якою постояв у під`їзді приблизно 10 хвилин, а оскільки вона відмовилася, щоб він її проводжав на роботу, він спустився на перший поверх під`їзду, де поспілкувався з знайомими, серед яких був ОСОБА_19 . При виході з під`їзду, його зупинили працівники патрульної служби міліції, які перевірили його руки, на правій руці у нього виявлено подряпину, яка у нього з`явилася за декілька днів до 28.12.2014 р.

Згідно показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , який мешкає на першому поверсі у третьому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , він знає потерпілу, яка мешкає у сусідньому під`їзді, та ОСОБА_7 , з яким у 2010 році вони були підсудними по одній кримінальній справі. 28.12.2014 р., приблизно о 18 18-15год. він спілкувався на площадці у під`їзді зі своїми знайомими, коли до під`їзду зайшов ОСОБА_20 , поспілкувався не більше 2 хвилин і поїхав кудись на ліфті, після чого він його в той вечір не бачив. Через 10 хвилин до під`їзду зайшли працівники патрульної служби міліції, які оглянули їх одежу та руки на предмет крові та пошкоджень.

На підставі зазначених доказів, які суд визнав належними, допустимими та достовірними, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні зазначеного у вироку кримінального правопорушення і вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.187 КК України.

Доводи апеляції захисника ОСОБА_6 про неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, яка полягає в тому, судом не встановлено жінку, яка була поряд з нападником, а також, хто саме наніс потерпілий три інші удари, про які зазначив судмедексперт, крім удару в щелепу, на який вказує потерпіла ОСОБА_9 , судова колегія находить безпідставними, оскільки згідно показань потерпілої, саме обвинувачений ОСОБА_7 за вказаних обставин наніс їй удар в щелепу, від якого вона впала на цементну підлогу та втратила свідомість, вдарившись головою, а інша особа стояла на відстані від місця нападу.

Безпідставним є і твердження в апеляції захисника ОСОБА_6 , що під час вчинення злочину потерпіла не впізнала нападника, оскільки спростовується показаннями в судовому засіданні самої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_16 про те, що відразу після нападу потерпіла повідомила, що зовнішність нападника їй знайома, але вона не може пригадати, хто це. Тільки після впізнання, вона згадала нападника обвинуваченого ОСОБА_7 як колишнього учня школи, де вона раніше працювала, та особу, що приходила до ОСОБА_21 , який також мешкає в другому під`їзді.

Необґрунтованим є і посилання адвоката на те, що протокол огляду місця події сміттєвого баку від 28.12.2014 р., в ході якого було знайдено і вилучено сумку потерпілої, є недопустимим доказом, оскільки його достовірність підтверджена свідком ОСОБА_15 та потерпілою ОСОБА_9 , яка впізнала знайдену при зазначених у протоколі обставинах сумку чорного кольору зі вставками коричневого кольору «Sheng Kasilu» як викрадену під час нападу.

Є безпідставним і посилання захисника ОСОБА_6 на відсутність достатніх доказів факту перебування ОСОБА_7 під час нападу саме в другому під`їзді зазначеного у вироку дома, оскільки спростовується наведеними у вироку доказами, аналізом показань свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , що є батьками обвинуваченого, його цивільної дружини ОСОБА_18 .

Посилання в апеляції на істотне порушення вимог КПК України щодо розгляду цивільного позову, який не відповідає на думку адвоката вимогам закону, судова колегія вважає безпідставними, оскільки судом належним чином було встановлено як вартість викраденого, так і вартість лікування потерпілої ОСОБА_9 , про що детально викладено у вироку.

Не заслуговує на увагу як на спростування винуватості ОСОБА_7 у розбійному нападу на ОСОБА_9 посилання адвоката ОСОБА_6 на скоєння інших розбійних нападів на мешканців вул.Малиновського після обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вчинення якихось інших нападів йому не інкриміновано.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції на підставі ст.65 КК України врахував як характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем перебування під ватою та позитивно за місцем проживання, має батька пенсіонера та матір інваліда 3 групи, але раніше неодноразово судимий та перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та опіатів з синдромом залежності», так і факт скоєння злочину щодо особи похилого віку, тому судова колегія не вбачає підстав для пом`якшення призначеного йому покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді