Єдиний унікальний номер № 285/1345/15-к
Провадження № 1-кп/0285/168/15
В И Р О К
14 квітня 2015 року
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:
14.11.1996 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 141, 42 КК України до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна. Звільнений 20.08.1998 року з Житомирської ВК № 4 на підставі с. 4 Закону України «Про Амністію» від 24.07.1998 року;
09.07.1999 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна. Звільнений 31.05.2003 року з Райківської ВК Житомирської області № 73 по відбуттю строку покарання;
09.02.2005 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
26.12.2005 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано частину не відбутого покарання по вироку від 09.02.2005 року і визначено остаточну міру покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 01.12.2008 року з Райківської ВК Житомирської області № 73 на підставі постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, ст. 81 КК України умовно - достроково на 1 рік 3 місяці 5 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 26 лютого 2015 року, близько 16 годин 37 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Престиж», який розташований по вулиці Соборності, 28, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, виявив на торговій вітрині скляну банку ємкістю 3 л. з благодійними коштами, призначеними для потреб військовослужбовців, встановлену безпосередньо ОСОБА_5 , яку вирішив викрасти.
Здійснюючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення благодійних коштів та переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 в той самий час та того ж самого дня, скориставшись тим, що продавець даного магазину була зайнята з іншими покупцями та, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу таємно, умисно, повторно викрав скляну банку з благодійними коштами в сумі 580 гривень 00 копійок.
Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 580 гривень 00 копійок.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
03 квітня 2015 року потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , було укладено угоду про примирення, в якій зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація за ч. 2 ст. 185 КК України, істотні для відповідного кримінального провадження обставини та узгоджене покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 . Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, але враховуючи те, що ОСОБА_4 , вчинив злочин середньої тяжкості, вину визнав повністю, щиро розкаявся, в повному обсязі відшкодував завдану матеріальну шкоду, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Крім того, сторони погодили, що підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується в строк до 28.05.2015 року відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2000 грн. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 03 квітня 2015 року потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що завдана кримінальним правопорушенням шкода йому повністю відшкодована, просить затвердити угоду про примирення.
Моральна шкода в сумі 2000 (дві тисячі) гривень ОСОБА_4 відшкодована 14.04.2015 року, про що свідчить розписка потерпілого.
В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.
Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
З урахуванням наведеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Речові докази - диск з камер спостереження магазину "Престиж", що знаходиться по вул. Соборності, 28, м. Новоград-Волинський - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: