Справа № 461/2902/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/377/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2014 року,
в с т а н о в и л а:
вироком Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2014 року

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, інваліда 3-ї групи, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.4 ст. 296 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк три роки та на засудженого покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не змінювати постійне місце проживання без відому органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися до них на реєстрацію.

Запобіжний захід ОСОБА_8 особисте зобов`язання залишено до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ дерев`яну биту знищити.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 30.11.2013р., біля 14:00 год., рухаючись на автомобілі марки «Hyndai santafe» д.н.з. НОМЕР_1 по пл. Д.Галицького у м.Львові, вчинив хуліганство, тобто, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, що виразилось у створенні аварійної ситуації на дорозі, внаслідок чого примусив потерпілу ОСОБА_10 , яка керувала автомобілем марки «Subaru Legacy» д.н.з НОМЕР_2 , здійснити зупинку, після чого вийшов із автомобіля, і за допомогою дерев`яної палиці («бити») наніс декілька ударів по лобовому склу та лівій дверці вказаного автомобіля, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 12.000 ,00грн., тобто, вчинив злочин,передбачений ч.4 ст.296 КК України.
На вирок суду ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції у вироку зазначив, що ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, проте обвинувачений вказує, що визнав вину лише в тому, що пошкодив транспортний засіб потерпілої ОСОБА_10 , чим заподіяв матеріальну шкоду, яку відшкодував у повному обсязі. Крім того, обвинувачений вказує, що його поведінка була спровокована діями потерпілої, яка пошкодила його автомобіль та залишила місце заподіяння шкоди автомобілю обвинуваченого. Апелянт вказує, що умислу на заподіяння шкоди здоров`ю або життю потерпілої ОСОБА_10 чи будь-яких інших осіб не мав та жодних дій, які б несли небезпеку життю потерпілої або інших осіб не було. Апелянт заперечує кваліфікацію, мотивуючи це тим, що під час подій 30.11.2013 року біля 14:00 години нікого крім потерпілої не було і що жодних зауважень на його адресу не поступало.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, яка заперечує подану апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 і вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, пояснення апелянта ОСОБА_8 та думку захисника на підтримання апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції вірно встановив в діях обвинуваченого склад хуліганства, а доводи обвинуваченого про те, що в його діях відсутній склад злочину тому, що під час пошкодження автомобіля потерпілої нікого, крім потерпілої, не було і що жодних зауважень на адресу обвинуваченого щодо порушення громадського порядку не поступило, визнаються колегією суддів, як необґрунтовані.

Наявність ознак хуліганства, передбаченого ст. 296 КК України в діях ОСОБА_8 підтверджується тим, що обвинувачений вчиняв дії на пл. Д.Галицького у м. Львові, що є громадським, людним місцем, чим порушив громадський порядок, під яким розуміється стан суспільних відносин, що виник під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, правил і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод.

Примусова зупинка транспортного засобу потерпілої під час руху автомобілів, нанесення пошкоджень за допомогою дерев`яної палиці («бити») у присутності потерпілої та інших осіб, що підтверджується як показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , так і самої потерпілої і про наявність яких був повідомлений обвинувачений, об`єктивно свідчить про грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю,і ці обставини спростовують твердження обвинуваченого щодо відсутності в його діях складу злочину.

Відповідно до ч.4 ст. 296 КК України встановлено, що дії, передбачені частинами першою, другою або третьою ст. 296 КК України, кваліфікуються за даною частиною, якщо такі дії вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Однією із обов`язкових умов наявності застосування зброї чи інших предметів, як ознаки цього виду хуліганства є спрямованість їх використання на спричинення шкоди здоров`ю людей. Вчинення хуліганських дій з використанням таких предметів для пошкодження майна не утворює цього виду хуліганства (ч.4 ст. 296 КК України).
Проте, із матеріалів кримінального провадження, а саме із протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 (Т.1 а.с.31-33), протоколу допиту свідка ОСОБА_12 (Т.1 а.с.34-38), протоколу допиту свідка ОСОБА_13 (Т.1 а.с. 40-44), протоколу допиту свідка ОСОБА_11 (Т.1 а.с. 51-54) вбачається, що ОСОБА_8 наносив удари рукою, ногою та дерев`яною битою по автомобілі потерпілої, коли сама потерпіла перебувала у зачиненому авто. Обвинувачений не спрямовував свої дії на саму потерпілу чи осіб, які були присутні в автомобілі, не намагався потрапити всередину автомобіля потерпілої, безпосередньо не погрожував комусь із присутніх у автомобілі потерпілої. Дерев`яна бита застосовувалась виключно для пошкодження транспортного засобу потерпілої ОСОБА_10 . Це підтверджується і показами ОСОБА_8 як з протоколу допиту підозрюваного (Т.1 а.с.84-87) так наданими поясненнями обвинуваченим у судовому засіданні від 12.05.2014 року (звукозапис судового засідання від 12.05.2014 року). Наслідки застосування дерев`яної бити у виді тілесних ушкоджень у потерпілої чи присутніх у автомобілі потерпілої відсутні.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив в діях обвинуваченого ОСОБА_8 склад хуліганства, проте вчинення хуліганських дій з використанням дерев`яної бити виключно для пошкодження майна не утворює кваліфікований склад даного злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до переконання, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 296 КК України, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 408 КК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення.
Таким чином, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2014 року щодо ОСОБА_8 змінити та перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.4 ст. 296 КК України на ч.1 ст. 296 КК України.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання із випробуванням та встановити йому іспитовий строк 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не змінювати постійне місце проживання без відому органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися до них на реєстрацію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4