Справа
№ 1-25/2007року ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Місцевий Корюківський районний суд Чернігівської області
в складі головуючого судді - Корха О.I.
при секретарі - Бура Г.В.
з участю прокурора - Кузюра АХ розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Корюківка справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця с, Наумівка,
Корюківського району Чернігівської області,
мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, військовозобов'язаного,
освіта середня-спеціальна, одруженого, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2 ВАТ «КФТП»,
раніше не судимого, в скоєні злочину передбаченого
ч.І ст.122 КК України,-
ночі в м. Корюківка на перехресті вулиць Братчикова та 3.
Космодем'янськрї, ОСОБА_1 на грунті
особистих неприязних стосунків, вчинив сварку з ОСОБА_2 в процесі якої ОСОБА_1 умисно почав наносити
удари кулаками та ногами по різних
частинам тіла ОСОБА_2 в результаті чого потерпілому були заподіяні тілесні
ушкодження, які згідно висновку
судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості
за ознакою тривалого розладу здоров'я.
У судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю та показав, що 24.11.2006 року він весь день гуляв по місту Корюківка. 25.11.2006 року близько 4-ї години ночі він вирішив сходити до будинку своєї
колишньої дівчини ОСОБА_3, щоб там залишити
подарунок, бо в неї був день народження.
Коли він проходив по вул.
Братчикова, то на вулиці помітив ОСОБА_3, яка стояла та обіймалась з ОСОБА_2, Так як він раніше зустрічався з ОСОБА_3, то
приревнував її до ОСОБА_2. Він підійшов до нього і розвернув його до себе та спитав: «Що ти тут робиш?» Потім штовхнув його
рукою у груди, ОСОБА_2 також штовхнув його,
після чого він вдарив ОСОБА_2 ногою в груди та рукою в обличчя. ОСОБА_2 у
відповідь на його удар також вдарив його рукою в обличчя, а потім схопив
за одяг і вони вдвох впали на землю. Лежачи на землі вони били один одного руками, його удари припали по обличчю ОСОБА_2 та
по тулубу. ОСОБА_2 також бив його у відповідь- ОСОБА_2 схопив його за ногу і
повалив на землю після чого він опинився на ньому зверху і знову почав бити ОСОБА_2 руками по обличчю. Обопільна бійка
припинилась після того, як він вдарив ОСОБА_2 в область тулуба і ОСОБА_2
після цього агресію до нього припинив і більше він по ньому жодного удару не
наніс. Під час бійки ОСОБА_3 щось кричала, але в запалі бійки він нічого не
Коли він та ОСОБА_2 піднялися із
землі, то ОСОБА_3 вдарила його по голові кулаком і побігла в свій будинок, Вони з ОСОБА_2 сіли на лавочку біля будинку, але поговорити; не встигли, бо
до них підійшла ОСОБА_3 зі своїм батьком ОСОБА_4. Вони йому сказали, щоб він не
чіпав ОСОБА_2 та йшов додому, і він перестав займати
ОСОБА_2. Потім вони забрали ОСОБА_2 в будинок. Після цього вій пішов додому.
Спиртні напої він в той день не вживав. На даний час з ОСОБА_2 він помирився і
ніяких претензій ОСОБА_2 до нього не має, всі витрати, які поніс ОСОБА_2 по лікуванню, він йому відшкодував.
Просить суд його тяжко не карати. Свої свідчення дані ним раніше він
В скоєному щиро кається, обіцяє, що більше таких випадків
з його боку не трапиться.
визнання ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому злочині, його вина в
злочині повністю доведена зібраними
по справі доказами.
Потерпілий по справі ОСОБА_2 в
судовому засіданні показав, що 25.11.2006 року близько 2-ї години ночі, коли закрився бар, ОСОБА_3 попросила
його, щоб він провів її додому, бо вона сама боїться йти. Він погодився. З ними ще пішла знайома ОСОБА_3, яку він не знає. Вони
в трьох ще вирішили зайти в бар «Шанс», щоб
попити там кави. Випивши кави він разом з ОСОБА_3 вийшов з бару, a її знайома залишилась в барі. Він разом з ОСОБА_3 після
бару пішли на вулицю Братчикова, де мешкає ОСОБА_3. Близько 4-ї
години, коли вони підійшли до
перехрестя вулиць Братчикова та 3. Космодем'янської, то до них підійшов ОСОБА_1, Він
знав, що ОСОБА_1 ОСОБА_5 раніше зустрічався
з ОСОБА_3. ОСОБА_1 спитав у нього: «Що ти тут робиш?» Він відповів, що
проводжає додому свою к ОСОБА_5 по роботі. ОСОБА_5 сказав йму, що він, тобто
ОСОБА_1 її любить і штовхнув його руками
в груди. У відповідь він також штовхнув ОСОБА_1. Після цьогоОСОБА_1 вдарив його
ногою в груди та кулаком в обличчя. Він у відповідь також вдарив
його рукою по обличчю. ОСОБА_1 підбіг до нього і знову хотів вдарити, але він
злякавшсь, схопив того за руки і вони вдвох впали на землю- Коли вони знаходились
на землі, то ОСОБА_1 опинився зверху
і вони почали бити один одного руками. В цей час ОСОБА_3 підбігла до ОСОБА_1 І почала відтягувати від нього та кричати,
що викличе міліцію. Коли він знаходився
на землі, то ОСОБА_1 його бив як по обличчю так І по тулубу. Потім вони вдвох
сіли на лавочку та почали розмовляти.
В цей час до них вийшов батько ОСОБА_3 зі своїм родичем, якого він особисто не
знає, вони забрали його в будинок,
ОСОБА_4 допоміг йому вмитись, а потім відвіз його додому.
25.11.2006р. близько 11:00 години йому
стало дуже погано і він звернувся за допомогою в лікарню. З 25.11.2006р. по 12.12.2006р. він перебував на стаціонарному
лікуванні в хірургічному відділенні.
На даний час з ОСОБА_1 вони помирились, ніяких претензій до нього він не
має, ОСОБА_1 повністю відшкодував йому заподіяну матеріальну та моральну шкоду
з позовом до суду він звертатись не буде. Просить суд тяжко не карати
підсудного. Свої свідчення дані ним раніше він підтримує
В зв»язку з неявкою до суду свідків ОСОБА_3, та ОСОБА_4 за згодою з усіма
учасниками процесу в судовому засіданні було оголошено їх свідчення дані ними
раніше під чає досудового слідства.
Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина в скоєнні
інкримінованого йому злочину підтверджується іншими доказами:
- даними висновку експерта №391 від 06.12.2006 року згідно якого у ОСОБА_2 мали
місце тілесні ушкодження у вигляді закритої
травми грудної клітини зліва, що супроводжувались закритим переломом 10 ребразліва по задньо-пахвовій лінії,
лівостороннім гемотораксом, підшкірною емфіземою, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості
здоров»я на термін більше 3 Тижнів, та множинних саден
обличчя, синців в ділянці правої та лівої очниці та в ділянках лівої вушної
мушлі, що відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих
предметів.; (а.с. 15-17);
- даними розписки потерпілого згідно якої потерпшому відшкодовано з боку
підсудного моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі, (а.с. 21);
- даними довідки про вартість
лікування потерпілого та даними квитанції про її оплату підсудним (а.с), 50-51).
За таких доказів, суд вважає, що вина підсудного повністю доведена. Дії
ОСОБА_1 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за
ч. 1 ст, 122 КК України, як
умисне заподіяння потерпілому середньої
тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров'я.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання підсудному, суд приймає до
уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який за місцем
проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, повністю визнав свою вину, раніше не судимий, на момент
розгляду справи примирився з потерпілим та відшкодував йому матеріальні
витрати пов'язані з лікуванням та моральну шкоду.
Суд враховує обставини, що пом'якшують покарання, це те, що Підсудний щиро
розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно
відшкодував завдані збитки.
обтяжує покарання судом по справі не виявлено.
За таких обставин суд вважає, що за скоєння підсудним даного злочину
необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний срок , однак з урахуванням всього вищенаведеного До нього слід
КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з
випробуванням на мінімальний іспитовий строк
та з покладенням на нього ряду обов'язків відповідно ст. 76 КК України на час Іспитового строку. Також є необхідність
в залишенні підсудному міри запобіжного заходу підписки про невиїзд до вступу
вироку в законну силу.

Судових
витрат по справі не має, речові докази відсутні.

На підставі
вище викладеного, керуючись ст. 323,324 КПК України,-

3 АСУ ДИВ;

Визнати ОСОБА_1
винним за ч. 1 ст. 122 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 ( один) рік шість
місяців .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1
обов"язок: повідомляти органи криміншіьно-виконавчої системи про зміну
місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити ту ж саму у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили.

Судових
витрат по справі не має, речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб до
Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Корюківського
районного суду.