Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 1-6/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2011смт. Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі:

Головуючого судді Кривка В. П.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї в райсуді справу про обвинувачення

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, одруженого, сільський голова с.Келечин Міжгірського району,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 2, 364 ч. 1, 366 ч. 1 КК України;

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, гр. України, уродженка і мешканка с.Келечин, 146, Міжгірського району, Закарпатської області, ІНФОРМАЦІЯ_5, не судимої, вдова, секретар Келечинської сільської ради Міжгірського району, -

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 2, 364 ч. 1, 366 ч. 1 КК України;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, будучи сільським головою с.Келечин Міжгірського району , і ОСОБА_4, будучи секретарем Келечинської сільської ради, маючи повноваження видавати і підписувати офіційні документи, попередньо домовившись, завідомо знаючи, що виділення земельних ділянок за межами населеного пункту не входить до компетенції сільської ради і що таке рішення на сесії сільської ради не розглядалось, підготувавши, підписали і скріпили печаткою сільської ради рішення 24 сесії 5 скликання Келечинської сільської ради від 24.01.2009 р. про безоплатну передачу гр. ОСОБА_5 , мешканцю с. Сюрте Ужгородського району , в приватну власність земельну ділянку пл. 0,5 га в ур. Дике поле, яке розташоване за межами населеного пункту с.Келечин. 11.03.2009 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в приміщенні сільської ради в с.Келечин передали ОСОБА_5 виготовлене ними завідомо неправдиве рішення, за що останній добровільно передав їм 16000 грн. у якості винагороди.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 пред'явлене обвинувачення за ст. ст. 190 ч. 2, 364 ч. 1, 366 ч. 1 КК України визнали повністю, в судовому засіданні щиро розкаялись і показали таке.

Підсудний ОСОБА_3 показав, що в січні 2009 р. йому повідомила ОСОБА_4, що до неї підходив невідомий чоловік і запропонував провести ремонт будинку сільської ради, бібліотеки і сільського клубу. Після цього ця особа зателефонувала йому на мобільний телефон і повідомив, що приїде в сільську раду обговорити питання ремонту, домовлене з секретарем ради. 11.03.2009 р. біля обіду ОСОБА_4 повідомила йому, що раніше передала ОСОБА_5 700 дол. США для закупки будівельних матеріалів для ремонтів, однак боїться, що він може обманути і попросила ОСОБА_3 посприяти їй повернути свої гроші. ОСОБА_4 пояснила, що пообіцяла ОСОБА_5 посприяти у виділенні земельної ділянки і запропонувала виготовити рішення сесії про надання земельної ділянки за межами села, зокрема в ур. Дике поле. ОСОБА_3 погодився з пропозицією ОСОБА_4, яка склала текст рішення від імені сесії сільської ради , виготовила на комп'ютері . Це рішення він підписав, знаючи, що таке на сесії ради не приймалось. ОСОБА_5 поклав на стіл гроші, сказавши забирайте довг, які ОСОБА_4 забрала і сховала в кишеню своєї куртки . На це зайшли працівники міліції в цивільному і запропонували їм видати гроші, що й вчинила ОСОБА_4

Підсудна ОСОБА_4 повністю підтвердила покази ОСОБА_3 і доповнила таке. Вона особисто виготовила фіктивний витяг з рішення Келечинської сільської ради від 07.06.1998 р. про виділення ОСОБА_5 0,25 га земельної ділянки , який підписала особисто, а також рішення від 24.01.2009 р. про передачу йому у власність 0,25 га земельної ділянки в ур. Дике поле, яке підписав ОСОБА_3 разом з іншими документами.

Підсудні просять суворо не карати.

Суд застосував ст. 299 ч. 3 КПК України за згодою підсудних і всіх учасників судового розгляду.

Оцінивши вищевстановлене, покази підсудних, матеріали справи, відомості про посадові обов'язки підсудних, суд дійшов висновку, що кожен з підсудних є винним в учиненні злочинів, які мали місце, за складом кваліфікуючих ознак, передбачених такими статтями КК України:

- 190 ч. 2 : шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою , вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- 364 ч. 1 : зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів, використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило істотну шкоду охоронюваним законом громадським інтересам;

- 366 ч. 1 : службове підроблення , тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та складання і видача завідомо неправдивих документів.

За вчинені злочини підсудні підлягають покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за кожен злочин і до кожного підсудного, суд зважає на таке.

Характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів визначаються умисною формою вини, віднесенням злочину за ст. 190 ч. 2 КК України до середньої тяжкості, а злочинних діянь за ст.ст. 364 ч. 1, 366 ч. 1 КК України - до невеликої тяжкості. Суд відмічає, що злочинами не завдано реальної шкоди потерпілому. Останній цивільно-правовивих вимог не заявив.

Обставин, які б обтяжували покарання винних, у справі не має.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудних, суд визнає таке: щире визнання вини, розкаяння у вчиненому, сприяння слідству і суду, що проявилось у даванні послідовних показів та зізнання відразу ж після виявлення злочину (ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України). Згідно з ст. 66 ч. 2 КК України суд також визнає обставиною, яка пом'якшує покарання винних, звернення депутатів Келечинської сільської ради, оформлене рішенням сесії сільської ради № 10 від 19.02.2011 р. за яким просять суд пом'якшити міру покарання до підсудних, зважаючи на внесену довіру територіальної громади до зазначених посадових осіб, проявлену на чергових місцевих виборах 2010 р.

Суд бере до уваги особи винних, які вперше вчинили злочин, характеризуються винятково позитивно з місця праці, з характеристик голови Міжгірської районної ради, за клопотанням місцевої греко- католицької громади. Суд зважає і на те, що після вчинення злочину підсудні були повторно обрані в 2010 році на такі ж посади.

Виходячи з альтернативних санкцій ст. ст. 190 ч.2, 364 ч.1, 366 ч.1 КК України, степені участі і ролі у злочині кожного з підсудних, з врахуванням відсутності обтяжуючих покарання обставин, наявності кількох помякшуючих покарання обставин, позитивності винних осіб, суд вважає, що до підсудних недоцільно обирати покарання у виді ізоляції від суспільства чи карати виправними роботами, а достатньо обмежитись призначенням штрафу за кожен злочин, в тому числі і за ст. 364 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, узявши до уваги наявність кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину за цією статтею, з урахуванням осіб винних тому, виходячи з вищевказаних мотивів, суд вважає, що винних не слід карати позбавленням права обіймати певні посади.

Цивільного позову не заявлено.

Зважаючи на те, що вирок Міжгірського районного суду від 19.06.2009 року в цій же справі за № 1-56/2009 р., який скасовано ухвалою Верховного суду України від 10.08.2010 року , був повністю виконаний в частині стягнення судових витрат в сумі 2434 грн. і сплати штрафу в сумі 3000 грн. ОСОБА_3 на користь держави, - таке слід зарахувати при виконанні нового вироку ( а.с. 288, 289).

Запобіжний захід до винесення вироку не обирався.

Згідно з ст. 72 ч. 3 КК України основні покарання у виді штрафу виконуються самостійно і складанню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з ас у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених:

- ст. 190 ч.2 КК України - призначити покарання у виді штрафу в сумі 1300 грн;.

- ст. 366 ч. 1 КК України призначити покарання у виді штрафу в сумі 700 грн.;

- ст. 364 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді штрафу в сумі 1000 грн. без позбавлення права обіймати посади, повязані з організаційно розпорядчими чи адміністративно- господарськими функціями.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених:

- ст. 190 ч.2 КК України - призначити покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн;.

- ст. 366 ч. 1 КК України призначити покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.;

- ст. 364 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді штрафу в сумі 1000 грн. без позбавлення права обіймати посади, повязані з організаційно розпорядчими чи адміністративно- господарськими функціями.

Речові докази : документи Келечинської сільської ради, заяви від імені ОСОБА_5 та копії документів, диски із відеозаписом розсекречених матеріалів ОТЗ, змиви з рук ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аркуш білого паперу та розписка зі слідами спеціального барвника, залишити при кримінальній справі; системний блок до комп'ютера № 012500 залишити у власності Келечинської сільської ради; шкіряну куртку жіночу повернути ОСОБА_4; грошові кошти в сумі 16 000 ( шістнадцять тисяч ) гривень, що зберігаються на депозитному рахунку Міжгірського РВ ГУМВС України повернути за належністю.

Судові витрати за проведені експертизи 2434 грн. вважати сплаченими солідарно в користь держави ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Зарахувати ОСОБА_3 у відбуття покарання сплату ним штрафу в сумі 3000 грн. після винесення вироку Міжгірського районного суд від 19.06.2009 року.

На вирок може бути подано апеляцію в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_6