Справа № 1-189/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/60/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 14.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
14 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

засуджених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2015 року, за яким засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:12.05.2000р. вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 2 ст.142, ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.06.2005 року по відбуттю покарання,

за ст. 198 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч.1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 355 КК України на 5 років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Буча Київської області, з середньою освітою, працюючого на ТОВ «Європродакшн» фрезерувальником, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за ч.2 ст. 355 КК України на 3 роки позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь НДКЦ при ГУМВС України в Київській області судові витрати в розмірі 695 (шістсот дев`яносто п`ять) гривень 96 (дев`яносто шість)копійок за проведення хімічної експертизи.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто, вимогу виконати цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим, за відсутності ознак вимагання, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого; крім того, ОСОБА_7 вчинив заздалегідь не обіцяне придбання, збут та зберігання майна, завідомо здобутого злочинним шляхом, а також незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за наступних обставин.

25 липня 2008 року, близько 14-ї години, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, за попередньою змовою між собою, в м. Буча Київської області, біля тарного заводу по вул. Тургенєва, 1, з метою примусити підприємця ОСОБА_9 до виконання цивільно-правового зобов`язання виплати боргу з заробітної плати матері ОСОБА_8 ОСОБА_10 , яка працювала раніше у даного підприємця, погрожуючи застосувати насильство до ОСОБА_9 та його помічника ОСОБА_11 , який перебував на місці події, відвезли останніх на автомобілях до місця проживання ОСОБА_8 у м. Буча, де, у присутності батька ОСОБА_8 ОСОБА_12 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , примусили останнього визнати наявність такого боргу та вибачитись перед ОСОБА_12 за свої образливі висловлювання, які той висловив напередодні у телефонній розмові з ОСОБА_12 з приводу того ж боргу, після чого відвезли ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на берег озера по АДРЕСА_3 , де погрожували, у разі невиконання вимог, втопити в озері та застосували фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і невстановленою особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, ударів кулаками в голову, обличчя та в тулуб ОСОБА_9 , внаслідок чого останньому, згідно висновку експерта №424 від 12.08.2008р. заподіяні тілесні ушкодження у виді численних гематом обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також нанесенні невстановленою особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, двох ударів кулаком в обличчя та двох ударів кулаком в тулуб ОСОБА_11 , внаслідок яких останньому, згідно висновку експерта №423 від 12.08.2008р. заподіяні тілесні ушкодження у виді гематоми верхньої повіки правого ока, травматичного дефекту 1-го зуба верхньої щелепи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після застосування фізичного насильства, невстановлена особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, наказала ОСОБА_11 передати йому золотий перстень з каменем та золоту обручку, які знаходились на руці ОСОБА_11 і, останній, перебуваючи під впливом застосованого до нього раніше насильства, віддав тому свій золотий перстень з каменем 585 проби вагою 4 грама, вартістю 700 гривень, золоту обручку 585 проби вагою 2 грама вартістю 350 гривень, заподіявши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1050 гривень.

Після цього, невстановлена особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, підійшла до ОСОБА_9 і наказала останньому також передати йому свій золотий перстень, каблучку та мобільний телефон. ОСОБА_9 , перебуваючи під впливом застосованого до нього раніше насильства, віддав тому свій золотий перстень з каменем феоніт 585 проби, вагою 6 грамів вартістю 1050 гривень, золоту обручку 585 проби, вагою 2,01 грам, вартістю 351 гривня 75 копійок, мобільний телефон «Нокіа-8600» вартістю 4198 гривень 95 копійок зі стартовим пакетом оператора «Київстар» вартістю 50 гривень, на рахунку якого кошти були відсутні, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 5650 гривень 70 копійок.

25.07.2008 р. невстановлена особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, золоту обручку 585 проби вагою 2 грами, вартістю 351 гривня, належну ОСОБА_11 , безпосередньо після вчинення злочину, на місці події, передала ОСОБА_7 , який, усвідомлюючи, що вона здобута злочинним шляхом, зберігав її до 01.08.2008, коли ця обручка була вилучена у нього працівниками міліції в приміщенні Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області.

26 липня 2008 року на Ірпінському міському ринку в м. Ірпінь невстановлена слідством особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, разом з ОСОБА_7 , який достовірно знав, що телефон «Нокіа-8600» вартістю 4198 гривень 95 копійок, належний ОСОБА_9 , здобутий злочинним шляхом, продали ОСОБА_13 вказаний телефон.

Крім того, 13.08.2010 р. близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, перебуваючи на перехресті вулиць Квіткової та Стельмаха в м. Ірпені Київської області, поблизу будинку №2, з метою власного вживання наркотичних засобів, придбав за 100 гривень у особи, справа щодо якої виділена в окреме провадження, медичний шприц, об`ємом 2 мл на 1,9 мл заповнений наркотичною речовиною опієм ацетильованим, після чого поклав цей шприц до своєї сумки і зберігав при собі до 15 години 00 хвилин 13.08.2010 р., коли був затриманий працівниками СБНОН Ірпінського МВ ГУ МВС України Київської області під час проведення оперативно-розшукових заходів в м. Ірпені по вул. Квітковій, 11, та доставлений до Ірпінського МВ ГУ МВС України Київської області за адресою: м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-А, де у приміщенні кабінету №202 проведено огляд його особистих речей, в ході якого виявлено та вилучено з його сумки медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений рідиною коричневого кольору.

Згідно висновку експерта №1548/х від 20.10.2010 року вилучена у ОСОБА_7 та представлена на дослідження рідина темно-коричневого кольору із специфічним запахом сухофруктів об`ємом 1,5 мл, яка містилася в одноразовому медичному шприці номінальною ємністю 2 мл, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено-опій ацетильований. Першопочаткова маса наркотичного засобу (опію ацетильованого) в рідині об`ємом 1,5 мл в перерахунку на суху речовину становить 0, 1193 грама.

Прокурор, яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції в своїй апеляції просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.01.2015 р. щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону і невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в новому складі суду. Не оспорюючи кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, прокурор вносить апеляцію у зв`язку з тим, що судом першої інстанції постановлено вирок, за яким незаконно перекваліфіковано дії засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 355 КК України. На думку прокурора, при оцінці показів засуджених допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що суд формально оцінив покази свідків та інші докази, при наявності суперечностей, які мають істотне значення для висновків суду, належним чином не вмотивував, чому взяв до уваги одні і відкинув інші. Також вважає, що під час досудового розслідування та у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 надавав правдиві та послідовні покази, які підтверджуються письмовими доказами по справі, показами потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а тому, при наявності суперечливих доказів, що мають істотне значення для висновків суду, у вироку суду не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Не погоджуючись з вироком суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляцію, в якій просить скасувати вирок Києво-Святшинського районного суду Київської області від 29 січня 2015 року та постановити новий, яким його виправдати за ч.2 ст.355 КК України, оскільки вважає, що вирок є незаконним і необґрунтованим наслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, однобічності досудового слідства і неповноти судового слідства. Вказує, що обставини і дії його, ОСОБА_7 та невстановленої особи, щодо якої справа виділена в окреме провадження, у вироку викладені узагальнено, без конкретизації дій кожного, не відповідають дійсним обставинам. Крім того, судом свої висновки обґрунтовано на доказах, а саме, показах підсудних, потерпілих, свідків, які на досудовому слідстві отримані з порушенням вимог кримінально-процесуального Кодексу.

Зазначає, що висновки суду та обставини справи, викладені судом у вироку, не підтверджуються доказами, у тому числі і його показами, оскільки його показами та показами свідків, допитаних в суді спростовується висновок суду про те, що ним застосовувалось насильство або мала місце погроза застосування насильства до потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , в матеріалах справи відсутні докази того, що між ним та іншими особами була будь-яка попередня змова щодо примушення потерпілого до виконання цивільно правових зобов`язань, а саме, виплати матері боргу по заробітній платі і суд такого висновку дійшов на припущеннях. Обставини подій 25.07.2008р., викладені у вироку, не відповідають дійсним обставинам та доказам, наявним в матеріалах справи. Крім того, у вироку, в порушення вимог ст. 323 КПК України, не надана оцінка доказам в сукупності з усіма обставинами справи, при наявності суперечливих показів потерпілих та свідків суд у вироку не зазначив, чому взяв до уваги одні покази і відкинув інші, та які саме покази суд вважає достовірними. При цьому судом не дана оцінка тим фактам, що в ході досудового слідства мало місце зникнення зі справи процесуальних документів та заміна їх новими, з іншими текстами, здійснювався тиск при допитах потерпілих, свідків. В ході судового розгляду безпідставно відхилялись клопотання захисника про витребування доказів, чим допущена однобічність судового розгляду.

Також зазначає, що по справі під час досудового слідства здійснювались фальсифікації, а саме, слідчим ОСОБА_16 02.08.2009р. було складено протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , при цьому слідчий ОСОБА_17 був звільнений у листопаді 2008р., а справа, згідно постанови від 14.05.2009р., була передана в провадження іншому слідчому. Також, згідно постанови від 23.12.2010р. кримінальна справа №11-5758/08 за обвинуваченням його за ч.2 ст. 187 КК України була виділена в окреме провадження та об`єднана з кримінальною справою №11-5571/08 за обвинуваченням його за ч.4 ст. 296 КК України. Однак кримінальна справа №11-5571/08 не була долучена до кримінальної справи №11-5758/08, та, крім того, постанова про порушення кримінальної справи №11-5571/08 за обвинуваченням його за ч.4 ст. 296 КК України була скасована постановою Ірпінського міського суду від 19.03.2010р.

В доповненнях на апеляцію засуджений ОСОБА_8 зазначає, що слідчі і прокурори застосовували підтасовку доказів, переписування протоколів, їх підміну, вилучення із справи процесуальних документів, оскільки, як вважає апелянт такі підтасовки у справі здійснені тому, що справа спровокована ОСОБА_14 в інтересах міліціонерів. Вказує, що на всі його запити та запити його захисника щодо вирішення заявлених 27.09.2010 р. клопотань відповіді з неправдивими даними були надані Начальником СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області про те, що в задоволенні клопотань відмовлено і про це повідомлено. Вказує, що в лютому 2009 р. ним і ОСОБА_10 до Прокуратури м. Ірпеня Київської області була подана заява з повідомленням про порушення кримінальної справи відносно слідчого ОСОБА_16 за службові зловживання при розслідуванні кримінальної справи, проте, в органах прокуратури дії ОСОБА_16 не перевірялися і не розслідувалися, а його заяви і скарги посадовими особами Прокуратури Київської області пересилалися з однієї установи до іншої і тільки Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2015 р. було зобов`язано уповноважену особу Прокуратури Київської області у відповідності до ст.214 КПК України внести до ЄРДР на підставі заяв ОСОБА_18 і ОСОБА_10 від 19.02.2013 р. відомості про кримінальні правопорушення ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . На думку апелянта, сфальсифікована кримінальна справа №11-5758/08, порушена відносно нього за ч.2 ст.187 КК України, не може бути підставою для визнання його винним та засудження як за цією статтею так і за ч. 1 ст. 355 КК України.

В запереченнях на апеляцію прокурора засуджений ОСОБА_8 вказує, що доводи в апеляції прокурора є безпідставними та необгрунтованими, оскільки матеріали справи відносно нього сфальсифіковані, а тому не можуть бути підставою для визнання його винним як у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України так і в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України. Так, прокурор не звернув увагу на те, що в обвинувальному висновку по кримінальній справі за обвинуваченням його за ч.2 ст. 187 КК України, в списку осіб, які підлягають виклику в судове засідання не зазначено ОСОБА_7 та в апеляції прокурора відсутні посилання на покази ОСОБА_25 , які були надані ним в суді щодо неправомірних дій працівників міліції. В обгрунтування доводів апеляції прокурор посилається на покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , однак вказані посилання є безпідставними, оскільки повідомлені ними дані не мають до нього ( ОСОБА_26 ) ніякого відношення. Також прокурор в апеляції безпідставно посилається на покази потерпілого ОСОБА_9 , оскільки вони неодноразово змінювались як під час досудового слідства так і в суді і посилання прокурора на те, що покази ОСОБА_9 є правдивими не відповідає матеріалам справи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляцію, апеляцію засудженого ОСОБА_8 підтримав частково, а саме, в частині скасування вироку суду, засудженого ОСОБА_8 , який подану ним апеляцію з доповненнями підтримав та заперечував щодо задоволення апеляції прокурора, думку захисника, який вважав вирок в частині засудження ОСОБА_7 законним та обґрунтованим, щодо апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_8 , то при їх вирішенні поклався на думку суду, засудженого ОСОБА_7 , який апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_8 не підтримав та при їх вирішенні поклався на думку суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з п.п.1,2,3,4 ч.1 ст. 367 КПК України підставами для скасування вироку при розгляді справи в апеляційному порядку є неповнота та однобічність досудового і судового слідства, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону.

Відповідно до ст. 368 КПК України однобічним або неповним визнається дізнання, досудове слідство чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися не дослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 22 КПК України в редакції 1960р. прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України, при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню, крім іншого, подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що зазначені вимоги закону органами досудового слідства в повній мірі дотримані не були, оскільки досудовим слідством під час розслідування справи були допущені однобічність і неповнота, не з`ясовані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не встановлений спосіб вчинення та мотив злочину щодо кожного з підсудних.

Так, органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в нападі з метою заволодіння майном потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні дій, передбачених ч.2 ст. 187 КК України.

ОСОБА_7 органами досудового слідства обвинувачується, крім іншого, в нападі з метою заволодіння майном потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у вчиненні дій, передбачених ч.2 ст. 187 КК України.

Так, в ході досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена в ході досудового слідства особа на ім.»я ОСОБА_27 , знаходячись на березі озера по АДРЕСА_3 , з метою відкритого заволодіння майном потерпілих, стали погрожувати потерпілим ОСОБА_28 та ОСОБА_29 застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, яке виразилось у словесних погрозах втопити в озері та застосували фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового слідства особою на ім.»я ОСОБА_27 ударів кулаками в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_9 та особою на ім.»я ОСОБА_27 кулаками в обличчя та по тулубу потерпілого ОСОБА_11 .

При цьому, органами досудового слідства не було перевірено, чи було застосовано погрозу застосування насильства - втопити в озері, саме з метою примусити потерпілого ОСОБА_9 визнати наявність боргу з заробітної плати чи з метою примусити потерпілого передати належні йому золоті вироби та мобільний телефон, не встановлено та не зазначено, ким саме з вказаних осіб була висловлена дана погроза та чи застосовував фізичне насильство по відношенню до потерпілих ОСОБА_8 , не дана оцінка з приводу вказаних обставин показам самого ОСОБА_8 , даним ним в ході досудового слідства, показам потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з цього приводу, які містять істотні розбіжності, з метою усунення розбіжностей, не дана оцінка в сукупності з іншими зібраними доказами вироку Ірпінського міського суду від 01.09.2010р., згідно якого ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 172 КК України, також не дана оцінка та не перевірено покази підсудного ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з приводу обставин подій, які також містять розбіжності.

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються саме в нападі, з метою заволодіння майном потерпілих, однак які саме дії засуджених свідчать про напад, матеріали кримінальної справи вказівки не містять.

Таким чином, в ході досудового слідства вказані обставини не взяті до уваги і належним чином не перевірені, у зв`язку з чим мотив вчинення злочину не встановлений, що свідчить про неповноту досудового слідства і впливає на доведеність вини кожного з засуджених та правильність кваліфікації дій кожного з них.

Крім того, матеріали кримінальної справи містять чисельні порушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , складений слідчим ОСОБА_16 02.08.2009р. (т. 3 а.с. 52) та протокол приєднання до справи речових доказів складений слідчим ОСОБА_16 02.09.2009р. (т.3 а.с.63). При цьому слідчий ОСОБА_16 звільнений з роботи 18.11.2008р.

Згідно постанови від 23.12.2010р. (т.3 а.с.7В), матеріали відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням його за ст. 187 ч.2 КК України були виділені з кримінальної справи №11-5758 та об`єднані з кримінальною справою №11-5571 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України. При цьому, як вбачається з постанови Ірпінського міського суду Київської області від 19.03.2010р. (т.6 а.с.184) постанова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_8 за ч.4 ст. 296 КК України від 18.02.2008р. скасована.

Також з матеріалів справи вбачається, що постановою Ірпінського міського суду від 23.11.2010р. (т.6 а.с.183) скасована постанова слідчого від 11.09.2009р. про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , особи на ім.»я ОСОБА_30 за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ст. 186, ст.. 187 КК України. При цьому матеріали справи не містять будь яких даних про прийняте щодо вказаних осіб рішення в порядку ст. 97 КПК України.

Враховуючи наведене, вирок суду не може вважатися законним і обгрунтованим , а тому підлягає скасуванню з направленням справи прокурору для організації проведення додаткового розслідування.

В ході проведення додаткового розслідування необхідно усунути вказану неповноту, більш ретельно дослідити всі обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, перевірити інші доводи апеляцій, і в залежності від встановленого, прийняти законне і обгрунтоване рішення по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 365, ст. 366 КПК України (в редакції 1960року), колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Апеляцію засудженого ОСОБА_8 з доповненнями задовольнити частково.

Вирок Києво - Святошинського районного суду Київської області від 29січня 2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повернути прокурору м. Ірпінь Київської області на додаткове розслідування.

Головуючий:

Судді: