Справа № 11 а-872/2007 р. Головуючий у 1 -ій інстанції
Категорія: ст. 121 ч.1 КК
України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Брух Б.І.,

суддів Голубицького
С.С., Калиняк О.М.,

з участю
прокурора Галісевич О.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КК України за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 на вирок
Франківського районного суду м. Львова від 11 травня 2007 року,

встановила:

Вироком
Франківського районного суду м. Львова від 11 травня 2007 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Львова, громадянка України, раніше не судима,
проживає за адресою: АДРЕСА_1,

засуджена за ч.1
ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 /чотири/ роки
позбавлення волі.

Запобіжний захід
- взяття під варту залишено засудженій без зміни.

Строк відбуття
покарання засудженою рахується з 22 листопада 2006 року, з часу її фактичного
затримання.

Вирішено питання
про речові докази.

ОСОБА_1 визнана
винною в тому, що 20 листопада 2006 року близько 19.00 год. в квартирі
АДРЕСА_1 вона, будучи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих
неприязних відносин умисно заподіяла ОСОБА_2. тяжке тілесне ушкодження, нанісши
потерпілому удар ножем в живіт.

На вирок суду
потерпілий ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій не погоджується з призначеним ОСОБА_1
покаранням, просить врахувати молодий вік засудженої та призначити їй більш
м'яке покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про зміну вироку й пом'якшення засудженій
покарання із застосуванням ст. 69 КК України до двох років 6 місяців
позбавлення волі, обговоривши наведені в апеляції доводи та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задоволити частково з
наступних підстав.

Висновок суду
про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому їй злочині, вчиненому за обставин,
описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доведеність вини
та кваліфікація дій засудженої в апеляції не оспорюється.

Разом з тим
колегія суддів вважає, що при обранні міри покарання суд першої інстанції недостатньо
врахував обставини справи, особу винної та обставини, що пом'якшують покарання.

Відповідно до
ч.1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом'якшують покарання
та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи
винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання,
нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції Особливої частини цього
Кодексу.

Суд взяв до
уваги задовільну характеристику засудженої, те, що вона вперше притягається до
кримінальної відповідальності, повне визнання нею вини й щире каяття та із
застосуванням ст. 69 КК України призначив ОСОБА_1 покарання у виді 4-х років
позбавлення волі.

Проте суд не
зважив на ряд обставин, які мають істотне значення при призначенні покарання, а
саме:

крім зазначених
вище, такі пом'якшуючі покарання обставини як активне сприяння розкриттю
злочину, з'явлення ОСОБА_1 із зізнанням (а.с.4);

віктимну
поведінку самого потерпілого ОСОБА_2, який (як вбачається із показань
засудженої та потерпілого), прийшов додому в стані сп'яніння, наніс своїй
співмешканці ОСОБА_1 декілька ударів по обличчю та спровокував конфлікт, що і
стало поштовхом до вчинення засудженою злочину. Дані обставини справи, крім
показань засудженої та потерпілого, підтверджуються і дослідженим в судовому
засіданні висновком судово-медичної експертизи № 3238 від 22.11.2006 року,
згідно з яким в ОСОБА_3. виявлено винець на обличчі, який утворився від дії
тупого предмету, можливо, 20 листопада 2006 року і відноситься до легкого
тілесного ушкодження (а.с.17);

активні дії
засудженої після вчинення злочину, спрямовані на запобігання тяжким наслідкам.
Як вбачається з матеріалів справи, після заподіяння потерпілому тілесних
ушкоджень, засуджена надавала допомогу потерпілому, викликала швидку медичну
допомогу, поїхала з потерпілим у лікарню й знаходилася там увесь час, поки
тривала операція. Така поведінка засудженої відразу після вчинення злочину
свідчить про знижену ступінь її суспільної небезпеки;

те, що
потерпілий не має жодних претензій ні матеріального, ні морального характеру до
засудженої й просив не карати її суворо.

З огляду на
зазначені обставини справи, особу засудженої, обставини, що пом'якшують
покарання та в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,
колегія суддів вважає, що в межах застосованих судом правил ч.1 ст. 69 КК
України ОСОБА_1 слід пом'якшити призначене їй вироком суду покарання до двох
років шести місяців позбавлення волі. На думку колегії суддів таке покарання
буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження нових
злочинів.

Підстав для
застосування ст. 75 КК України (як про це просить потерпілий в апеляції)
колегія суддів не вбачає і вважає, що саме застосування ст. 69 КК України при
призначенні засудженій покарання відповідає встановленим ст. 65 КК України
загальним засадам.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 367 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_2 задоволити частково.

Вирок
Франківського районного суду м. Львова від
11 травня 2007 року щодо ОСОБА_1
змінити.

Пом'якшити ОСОБА_1 призначене за ч.1 ст.
121 КК України покарання із
застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до 2 (двох) років 6 місяців позбавлення
волі.

У решті вирок
залишити без зміни.