Справа № 1-173/2007 р.
ВИРОК

Іменем України

14 травня 2007
року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого: Сливи
Ю.М.

при секретарі Оніщенко
В.А.,

з участю
прокурора Галущенко
О.В.,

захисника ОСОБА_7.,

потерпілого ОСОБА_6.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в м. Ірпіні
кримінальну справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Микуличі
Бородянського району Київської області, українця, громадянина України, з
середньою-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області,
українця, громадянина України, з середньою освітою, студента Немішаєвського
Державного аграрного коледжу, неодруженого, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, та який
тимчасово мешкав за адресою: АДРЕСА_3, раніше не судимого,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с Микуличі, Бородянського району Київської області,
українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого,
неодруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4, раніше не судимого,

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с Микуличі, Бородянського району Київської області,
українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, студента
Немішаєвського Державного аграрного коледжу, неодруженого, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_5, раніше не судимого,

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с Микуличі, Бородянського району Київської області,
українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_6, раніше не судимого,

у вчиненні
злочину передбаченого ст. 186
ч. 2 КК
України,

встановив:

14.01.2007
року близько 06.00 години
ОСОБА_4., ОСОБА_2.,
ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_5., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та
знаходячись на залізничній зупиночній платформі станції Кічеєво, що в Київській
області, побачивши раніше незнайомого їм ОСОБА_6, який стояв, спершись на
огорожу зупиночної платформи, вступили між собою у попередню змову та вирішили
відкрито заволодіти його майном. З метою реалізації своїх злочинних намірів
ОСОБА_2. разом з ОСОБА_4.,
ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_5. направились до потерпілого. Поряд з яким на
огорожі висіла його сумка з мобільним телефоном «MOTOROLA
- СІ 18» вартістю
222 гривень,
кишеньковим годинником вартістю 30
гривень, окулярами вартістю 180
гривень та продуктами харчування, які не мають для

2

потерпілого
матеріальної цінності. Діючи цілеспрямовано і узгоджено з іншими співучасниками
ОСОБА_2., підійшовши до ОСОБА_6. і використовуючи раптовість, наніс удар
кулаком руки в голову останнього, після чого ОСОБА_2. та ОСОБА_3. нанесли кожен
по декілька ударів кулаками рук в область спини потерпілого. При цьому, ОСОБА_4., ОСОБА_1. і
ОСОБА_5. знаходились поруч і своєю присутністю подавляли волю потерпілого
ОСОБА_6. до опору, будучи готовими в будь-який момент застосувати фізичне
насильство. Від отриманих ударів потерпілий не втримався на ногах впав з
платформи на залізничні колії. Під час падіння потерпілого з платформи
ОСОБА_4., діючи узгоджено з іншими, наніс один удар ногою по спині ОСОБА_6. При
спробі потерпілого ухилитися від ударів, кепка вартістю 100 гривень та куртка
вартістю 100 гривень, в боковій кишені якої лежали гроші в сумі 37 гривень, а у
внутрішній кишені куртки лежали гроші в сумі 1100 доларів США, 11 купюр
номіналом по 100 доларів США, які були на ньому вдягнуті, злетіли з нього, і
ОСОБА_4. взяв куртку в руки. Не збираючись припиняти свої злочинні дії,
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_5. зістрибнули з платформи і скопивши потерпілого
ОСОБА_6., почали затягувати його на платформу, щоб продовжити заподіяння йому
тілесних ушкоджень. При цьому ОСОБА_4
та ОСОБА_1., взяли ОСОБА_6.
за одяг, допомагаючи іншим співучасникам затягувати його на платформу.
Після того, як потерпілий вже лежав на платформі, ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_5.
продовжили наносити удари руками і ногами по різник частинах тіла ОСОБА_6.,
спричиняючи останньому фізичний біль та тілесні ушкодження. Так, ОСОБА_1. наніс
декілька ударів ногою по спині потерпілого, ОСОБА_5. кулаком руки наніс
декілька ударів в голову ОСОБА_6, ОСОБА_2. наніс декілька ударів ногою по ногам
потерпілого. Після цього ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_5. підняли
ОСОБА_6. та перекинули через огорожу залізничної зупиночної платформи. В
результаті вищевикладених дій потерпілому ОСОБА_6. було спричинено матеріальної
шкоди на 669 гривень та 1100 доларів США, що згідно курсу Національного банку
України станом на 14.01.2007 склало 5555 гривень, загальна сума матеріального
збитку складає 6224 гривні, після чого з місця скоєння злочину зникли.
Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

У судовому засіданні підсудні вину в скоєному злочині визнали повністю та
пояснили, що 14.01.2007 року
близько 06.00 години,
знаходячись у стані алкогольного сп'яніння на пероні станції Кічеєво, вони
побачили потерпілого та вирішили його пограбувати. З цією метою вони напали на
нього, побили та заволоділи його майном. Пояснили, що каються у вчиненому,
відшкодували заподіяні збитки, раніше до кримінальної відповідальності не
притягувались та просять не позбавляти їх волі, оскільки вони зробили належні
висновки та більше ніколи не стануть на злочинний шлях.

У зв'язку із повним визнанням підсудними своєї вини в скоєному злочині,
визнанням кваліфікації своїх дій та доказів, зібраних органом досудового
слідства, дослідження доказів було обмежене лише допитом підсудних.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5
правильно кваліфіковано за ст. 186
ч. 2 КК
України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою
змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого.

Обираючи міру покарання підсудним суд враховує, що вони скоїли злочин, який
відноситься до категорії тяжких.

Як особа підсудний ОСОБА_1. за місцем проживання та роботи характеризується
позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Підсудний ОСОБА_2. за місцем проживання характеризується позитивно, є
студентом Немішаєвського Державного аграрного колледжу, на обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Підсудні ОСОБА_3. та ОСОБА_5. за місцем проживання характеризуються
позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, раніше не
судимі.

Підсудний ОСОБА_4 за
місцем проживання та навчання характеризується позитивно, є студентом
Немішаєвського Державного аграрного колледжу,
на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

3

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудних суд
знаходить: щире каяття в скоєнні злочину та добровільне відшкодування завданого
збитку.

Обставиною, що обтяжують покарання підсудних, суд знаходить вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння.

При обранні міри покарання суд, враховуючи тяжкість
скоєного підсудними злочину, дані про їх особу, а також всі пом'якшуючі та
обтяжуючу обставини, думку потерпілого, який просив не позбавляти волі
підсудних, вважає, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а
тому необхідно призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити
від відбування покарання із випробуванням та із наданням іспитового строку.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК
України суд, -

засудив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

визнати винним у
вчиненні злочину передбаченого ст. 186
ч. 2 КК
України і призначити їм покарання по цій статті у вигляді 5 (п'яти) років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від відбування
призначеного покарання із випробуванням, встановивши їм іспитовий строк
тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5:

не виїжджати
за межі України
на постійне місце
проживання без дозволу
органу

кримінально-виконавчої
системи;

повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання

або роботи.

періодично
з'являтись до органів кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу до обрання вироком законної сили щодо ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на підписку про
невиїзд, звільнивши їх з-під варти в залі суду.

Міру запобіжного заходу до обрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4
залишити без змін, підписку про невиїзд.

При необхідності враховувати що ОСОБА_1. знаходився під вартою з 17.02.2007 р. по 14.05.2007 p.; ОСОБА_4. з 17.02.2007 р. по 27.02.2007 p.; ОСОБА_2. з 17.02.2007 р. по 14.05.2007 p.; ОСОБА_3. з 17.02.2007 р. по 14.05.2007 p.; ОСОБА_5. з 20.02.2007 р. по 14.05.2007 р.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «MOTOROLA-C118» чорного кольору
ІМЕІ: НОМЕР_1, який
знаходиться на зберіганні у камері зберігання ЛВ на ст. Київ-Пасажирський ЛУ на
ПЗЗ УМВС України на транспорті, передати у користування потерпілому ОСОБА_6.
Пенсійне посвідчення ветерана МВС України №4211, видане ФЕВ ГУМВС України в
Київській області 12.03.2003 року на ім'я ОСОБА_6, яке знаходиться на
зберіганні у потерпілого ОСОБА_6, залишити у його користуванні.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський
суд може бути подано апеляцію на протязі 15
діб з моменту проголошення вироку.