пр. № 1-кп/759/439/15
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005612 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Києві, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні малолітню дочку, 2009 року народження, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 06 березня 2014 року Святошинським районим судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік; 05 травня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням, іспитовим строком на 2 роки; 18 грудня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 03 лютого 2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,- в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 28 червня 2014 року, приблизно в 11.30 годин, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , з метою незаконного придбання наркотичного засобу опію ацетильованого, скориставшись власним мобільним телефоном, відправив на невстановлений досудовим розслідуванням номер мобільного оператора текстове повідомлення, взамін отримавши повідомлення в якому вказувався невстановлений досудовим розслідуванням банківський рахунок.
Після чого, ОСОБА_3 прибув до терміналу банку «ПриватБанк», розташованого по вул. Г. Севастополя (поруч магазину кондиціонерів) в м. Києві, де перерахував на зазначений невстановленою досудовим розслідуванням особою банківський рахунок, грошові кошти в розмірі 200 гривень, про що повідомив невстановлену досудовим розслідуванням особу, відправивши на невстановлений досудовим розслідуванням номер мобільного оператора текстове повідомлення із зазначенням суми та часу перерахунку грошових коштів. Через деякий час, приблизно 40 хвилин, ОСОБА_3 отримав повідомлення в якому зазначалося місце схову наркотичного засобу, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб.
28 червня 2014 року, приблизно в 12.30 годин, ОСОБА_3 прибув до вказаного у повідомленні місця схову наркотичного засобу по вул. Г.Юри, 7 в м. Києві, де на грунтовій ділянці знайшов паперовий згорток в середині якого знаходився придбаний ним одноразовий медичний шприц, заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 2 мл, який він підібрав та сховав до лівого рукава своєї спортивної куртки та незаконно зберігаючи його при собі, без мети збуту, направився до зупинки громадського транспорту по вул. Рикова, 2 в м. Києві, де приблизно в 12.50 годин, був зупинений працівниками міліції, які виявили в нього та, в подальшому вилучили, придбаний ним одноразовий медичний шприц, частково заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 2 мл.
Згідно висновку хімічної експертизи № 1421 х від 22 липня 2014 року, вилучена 28 червня 2014 року у ОСОБА_3 та подана на дослідження рідина коричневого кольору, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований.
Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,007 г.
Опій ацетильований, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1298 від 02 грудня 2009 року), «Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1», є особливо небезпечним наркотичним засобом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що 28 червня 2014 року, приблизно в 11.30 годин, він перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , вирішив для власного вживання придбати ацетильований опій. Скориставшись своїм телефоном він на номер, який на даний час не пам`ятає, відправив смс-повідомлення, та у відповідь отримав смс-повідомлення з номером банківського рахунку, на який потрібно перерахувати гроші. Після чого, з терміналу банку «ПриватБанк», розташованого по вул. Г. Севастополя в м. Києві, він на рахунок вказаний в смс-повідомленні, перерахував 200 гривень. Після чого, на той же номер мобільного телефону, відправив смс-повідомлення із зазначенням часу та суми яку він перерахував. Приблизно через 40 хвилин, отримавши на свій мобільний телефон смс-повідомлення з зазначенням місця, де сховано опій по вул. Г.Юри, 7 в м. Києві, куди він прослідував та де, приблизно в 12.30 годин на землі, знайшов паперовий згорток, в якому знаходився шприц з опієм в середині, який він сховав до лівого рукава своєї спортивної куртки після чого направився до зупинки громадського транспорту по вул. Рикова, 2 в м. Києві, щоб поїхати додому. Знаходячись на зупинці, приблизно в 12.50 годин, його було затримано працівниками міліції, які виявили в нього та, в подальшому, в присутності понятих вилучили з лівого рукава його спортивної куртки, придбаний ним медичний шприц з опієм ацетильованим, про що було складено відповідний протокол, зміст якого він засвідчив своїм підписом.
У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, й кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 309 КК України є правильною, оскільки він незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб, без мети збуту.
Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на час скоєння кримінального правоопорушення суспільно-корисною працею зайнятий не був, не працює, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, його відношення до скоєного, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України суд визнає рецедив злочинів, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливо без ізоляції від суспільства.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 03 лютого 2015 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва засуджений за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, покарання за яким не відбув, а тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає необхідним визначити йому остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.
Суд, вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта, що підтверджується розрахунком витрат на проведення хімічної експертизи.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом часткового складання покарань з урахуванням покарання, призначеного йому за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року, у виді 4 (чотирьох) років одного місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в закону силу, обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу, у виді тримання під вартою й, до вступу вироку в закону силу, утримувати під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 30 липня 2015 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання, час утримання його під вартою та час відбуття ним покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року, в період з 05 листопада 2014 року по 30 липня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, витрати на залучення експерта, що становлять 196 гривень 56 копійок.
Речові докази по справі: особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, що зберігається в камері схову Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: