У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

2008
року березня 04 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі :

головуючого -
Лугового М.Г.

суддів -
Прокопенка О.Б., Сахнюка В.Г.

з участю прокурора
- Сидоренка І.А.

адвоката -
ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми
справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції Сидоренка І.А. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2008 р., якою у задоволенні подання про обрання
обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту відмовлено,

В С Т А Н О В И Л А :

15.02.2008р. до Зарічного районного суду м. Суми з
поданням, погодженим із заступником прокурора Сумської області, звернувся
ст. слідчий СВ прокуратури
Сумської області Нікітченко В.Г., в якому зазначив, що відносно ОСОБА_2
порушені кримінальні справи за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.4 ст. 27- ч.1 ст. 369, ч.2
ст. 190, ч.1 ст. 125 КК України та
прохав обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді взяття
під варту.

12.02.2008р.
ОСОБА_2 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України. 15.02.2008р. строк його
затримання продовжено до десяти діб.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого
2008 р. в задоволенні подання про
обрання обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
відмовлено, оскільки суду не було надано доказів того, що він може перешкодити встановленню
істини по справі, ухилитися від слідства та суду, впливати на свідків, а те,
щоОСОБА_2 пред'явлене обвинувачення у
скоєнні злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення
волі понад трьох років не є підставою для обрання запобіжного заходу - взяття
під варту, томуОСОБА_2 обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд,
враховуючи його характеризуючи дані, сімейне становище та стан здоров'я.

В поданій апеляції прокурор, котрий брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції вважає
постанову незаконною, оскільки ОСОБА_2 вчинив ряд злочинів різного ступеня
тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на
строк до дванадцяти років. Після вчиненого на шлях виправлення не став, а
продовжив злочинну діяльність і відносно нього порушено кримінальну справу за
фактом умисного спричинення легких тілесних ушкоджень. Також прокурор вказує,
що ОСОБА_2 перебуваючи на волі перешкоджає виконанню завдань
кримінально-процесуального законодавства в частині виконання процесуальних
рішень, у тому числі забезпечення можливо заявленого цивільного позову. Крім
того на думку прокурора ОСОБА_2 перешкоджатиме встановленню істини у справі
шляхом тиску на свідків з метою зміни показань. Зазначає і про порушення
відносно ОСОБА_2 кримінальної справи за ч.1 ст.263 КК України. Тому прохає
постанову суду скасувати як незаконну, а справу направити на новий судовий
розгляд.

Вислухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_1, котрий
просив постанову суду залишити без зміни, думку прокурора Сидоренка І.А., який
підтримав апеляцію та просив скасувати постанову суду, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи подання щодо обрання запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту ОСОБА_2, суд 1-ї інстанції прийшов до висновку про
можливість перебування його на волі та обранні іншого запобіжного заходу, не
пов'язаного з позбавленням волі - підписки про невиїзд, при цьому суд своє
рішення мотивував тим, що ОСОБА_2 не ухиляється від слідства, не впливає на
свідків, і враховуючи при цьому характеризуючи дані, сімейне становище та стан
здоров'я.

Однак з таким рішенням суду колегія суддів погодитись не
може, оскільки при вирішенні питання про обрання такого запобіжного заходу як
взяття під варту суд 1-ї інстанції не дотримався вимог ст.ст.148, 150, 155 КПК
України, та не в повній мірі врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких
обвинувачується ОСОБА_2, та конкретні обставини справи вчинення
суспільно-небезпечних діянь.

Так, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні одного із
злочинів, котрий є особливо тяжким, передбачений ч.3 ст.364 КК України, санкція
якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п'яти до
дванадцяти років. На думку колегії суддів ОСОБА_2 перебуваючи на волі може
перешкоджати встановленню істини по справі, негативно вплинути на свідків з
метою зміни їх показань, про що у матеріалах справи є відповідні покази
свідків.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за
необхідне задовольнити апеляцію прокурора та скасувати постанову місцевого
суду.

Керуючись ст.ст.362, 366, 377, 382 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію
прокурора, котрий приймав участь у розгляді справи судом першої інстації -
задовольнити.

Постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 22
лютого 2008 р. про відмову в задоволенні подання про обрання запобіжного заходу
у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_2- скасувати, а справу
повернути на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Головуючий -
М.Г. Луговий

Судді
:
О.Б. Прокопенко

В.Г.
Сахнюк