Справа № 442/2421/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

при секретарі - Михавко І.І.

з участю прокурора - Матолич О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000567 від 19.03.2013 року відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Риків Турківського району Львівської області, українки, громадянки України, працюючої прибиральницею в магазині «Едельвейс» в м. Стебник, розлученої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимої, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 10.01.2012 року звернулася в Стебницький міський центр зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У заяві вказала, що на час подання заяви вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. Однак, в подальшому, вже будучи зареєстрованою у Стебницькому міському центрі зайнятості, як така, що шукає роботу, ОСОБА_1 приховала факт свого працевлаштування у ТОВ «Готельно-курортний комплекс Карпати» в м. Трускавець, на підставі укладеного договору від 01.04.2012 року, та внаслідок цього в період з 01.04.2012 року по 20.09.2012 року незаконно отримувала допомогу по безробіттю з Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття на загальну суму 3181,27 грн.

Вказані дії ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованому їй правопорушенні визнала повністю. Суду пояснила, що усвідомлювала, що вчиняє кримінально - карне правопорушення, однак перебувала в скрутному матеріальному становищі. Їй потрібні були гроші на лікування. Завдані центру зайнятості збитки відшкодувала в повному обсязі. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена визнала себе винуватою, вона та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з'ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують особу останньої, прийшов до висновку що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.190 КК України кваліфіковано вірно, оскільки вона умисно, шляхом обману, заволоділа чужим майном.

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_1 суд виходить з принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою правопорушень, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставинами, які пом'якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є, на думку суду, те, що ОСОБА_1 щиро розкаюється у вчиненому, добровільно відшкодувала завдані збитки в повному обсязі. Суд також бере до уваги думку представника потерпілої сторони, яка просить обвинувачену суворо не карати.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної, по справі не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт, що є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за якою призначити їй покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Речові докази - витяг з наказів про прийняття рішення по особі; додаток до ПК про прийняття рішення; персональну картку; заяву директора Стебницького МЦЗ; відвідування особою ЦЗ; надані послуги та прийняті рішення; направлення на працевлаштування та 6 корінців до нього; приєднані до матеріалів кримінального провадження ( а. с. 15 - 21), - залишити при кримінальному провадженні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя Павлів З. С.