У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Кузьменко О.Т.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 11 жовтня 2007 року кримінальну справу щодо
ОСОБА_1 за касаційною скаргою останнього на судові рішення у даній справі.

Вироком
Хмельницького міськрайонного суду від 21 листопада 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого,

засуджено за ч.2 ст.86 КК України 1960 року на 6
років 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь КП “Універмаг “Юність” 3 513 грн.98
коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 9 квітня 1999 року
близько 11 години, за попередньою змовою з двома невстановленими досудовим
слідством особами, проник в приміщення відділу “Золото” універмагу “Юність”, що
знаходиться по вул. Примакова у м. Хмельницькому, де, погрожуючи застосуванням
зброї та насильства до ОСОБА_2 заволодів золотими виробами на загальну суму 3
513 грн.98 коп.

Ухвалою
Апеляційного суду Хмельницької області від 30 січня 2007 року вирок місцевого
суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У
касаційній скарзі, за її змістом, засуджений ОСОБА_1 вказує на те, що до вчинення розбійного
нападу не причетний. Зазначає про неповноту та однобічність в стадії досудового
слідства та в суді, розгляд справи з обвинувальним ухилом, істотні порушення
кримінально-процесуального законодавства, у тому числі права на захист.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази його винності в інкримінованому
злочині, а висновки суду грунтуються лише на відбитках його пальця та частини
долоні. Просить судові рішення щодо нього скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні такої слід відмовити.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, висновки суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні розбійного нападу та кваліфікацію його дій за ч.2
ст.86 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням
усіх як об'єктивних, так і суб'єктивних факторів, що мали бути взяті до
уваги при з'ясуванні дійсних обставин події та грунтуються на зібраних у справі
доказах. Зокрема, вони підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_2
показаннями вказаних у вироку свідків, даними протоколу огляду місця події,
висновком судово-дактилоскопічної експертизи та іншими доказами.

Суди
як першої, так й апеляційної інстанції ретельно перевіряли доводи засудженого
аналогічні тим, що викладені у його касаційній скарзі, про те, що він не
причетний до інкримінованого злочину. Викладені в судових рішеннях мотиви про
визнання цих доводів безпідставними, такими, що не відповідають матеріалам
справи, колегія суддів знаходить обгрунтованими. Фактичні обставини справи
свідчать, що ОСОБА_1 намагається у такий спосіб уникнути відповідальності за скоєне.

Перевіркою матеріалів кримінальної
справи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінені доказів, які
б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду та правильність
кваліфікації дій ОСОБА_1, судом касаційної інстанції не встановлено. Висновки
суду грунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Що стосується
призначеного ОСОБА_1 покарання, то воно є справедливим, відповідає вимогам ст.
65 КК України, підстав для зміни судових рішень у цій частині також немає.

Таким чином, перевіряючи справу в межах касаційної скарги, і
не знаходячи, передбачених ст. 398 КПК України підстав для призначення її до розгляду касаційним судом, керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

У
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 на вирок Хмельницького
міськрайонного суду від 21 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Хмельницької області від 30 січня 2007
року відмовити.

Судді:

Пивовар
В.Ф. Шевченко Т.В. Кузьменко
О.Т.