Провадження 1-кп/168/29/14
Справа № 168/361/14
У Х В А Л А
27.08.2014 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представників потерпілих Момота СФ., ОСОБА_8 ,
під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст.286 КК України,
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи з метою з`ясування характеру, механізму, локалізації та ступеня утворення тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_6 , яке мотивує тим, що висновок експерта, від 13.03.2014 р. № 07, який даний експертом на виконання постанови слідчого є неповним та неясним. Зокрема, проведено експертизу за відсутності потерпілого на підставі медичної документації, що написана нерозбірливим почерком, всупереч Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, висновок не містить дослідної частини, даних про застосування експертом відповідних методик та методик проведеного дослідження, висновок є неповним, оскільки не містить відповіді на одне із поставлених запитань, всупереч Методичним вказівкам Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень при наявності ушкоджень різного ступеня тяжкості, експерт не має права визначити цей ступінь «у сукупності» за найбільш тяжким ушкодженням, в таких випадках можливе лише об`єднання однакових за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень. Оскільки висновок експерта має оцінюватись судом у сукупності із іншими доказами та не має наперед встановленої сили та переваги над іншими доказами, усунути неповноту висновку в судовому засіданні шляхом допиту експерта не вдалось, захисник просить призначити додаткову експертизу, на вирішення якої поставити такі запитання: які тілесні ушкодження було завдано потерпілому ОСОБА_6 та яких характер, локалізація, кількість, давність їх утворення; ознаки якого ступеня тяжкості мають завдані ОСОБА_6 тілесні ушкодження; до якого виду тілесних переломів (прямі чи непрямі) належать отримані ОСОБА_6 переломи кісток правої стегнової кістки та правої гомілки; чи могли дані тілесні ушкодження утворитись в результаті падіння з висоти власного росту, якщо так, то які саме? Просить доручити проведення експертизи експертам Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав; прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 заперечили проти заявленого клопотання, представник потерпілого ОСОБА_6 Хомич ОСОБА_9 заперечив проти клопотання, зазначивши, що до моменту ДТП жодних тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 не було, що підтвердив і сам обвинувачений, тому немає сумнівів у тому, що дані тілесні ушкодження в ОСОБА_6 отримані саме внаслідок ДТП, крім того, серед цих тілесних ушкоджень є такі, що відносяться до тяжких, що не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК, вважає, що призначення експертизи є затягуванням розгляду справи, а шляхом допиту експерта в суді з`ясовано усі неточності висновку; представник потерпілої ОСОБА_7 Момот ОСОБА_10 проти клопотання заперечив, зазначивши, що відповіді на поставлені слідчим запитання експертом надані, а запитання про можливість отримання тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти зросту є зайвим в даній справі.
Заслухавши учасників провадження, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
За постановою слідчого від 10.01.2014 р. в даному кримінальному провадженні в ході досудового розслідування проведено судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_6 , на вирішення якої постановлено питання: чи є на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження якщо так то який їх характер, локалізація, давність та механізм утворення? Чи могли вони утворитись в результаті вказаних вище обставин, якщо так, то які саме? Ознаки якого ступеня тяжкості мають заподіяні ОСОБА_6 тілесні ушкодження? Чи могли дані тілесні ушкодження утворитись в результаті падіння із власного зросту, якщо так, то які саме?
Згідно з висновком № 7 від 13.03.2014 р., наданим експертом ОСОБА_11 , в ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, подряпин, саден і забійних ран в ділянці обличчя, відкритого перелому правої стегнової кістки, закритого перелому обох кісток правої гомілки. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючих поверхонь останніх, терміном утворення відповідають даним вказаним в медичній документації, можливо при обставинах вказаних в постанові. Тілесні ушкодження в ОСОБА_6 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, подряпин, саден і забійних ран в ділянці обличчя, відкритого перелому правої стегнової кістки, закритого перелому обох кісток правої гомілки, по ступеню тяжкості в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння. (П.2.1.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, рік 1995).
У судовому засіданні експерт ОСОБА_11 пояснив, що експертизу потерпілого проведено на підставі медичної документації, про що і зазначено в висновку, наданої йому слідчим, і це дозволяється Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (далі - Наказ № 6 від 17.01.95 р.), щодо тексту медичної документації, написаної нерозбірливим почерком, зазначив, що в медичних документах, наданих йому слідчим, було надано йому усі необхідні дані та достатньо інформації щодо стану потерпілого для дачі висновку, необхідності переписувати зміст усіх медичних документів у висновку немає; пояснив, що дослідною частиною у висновку є дані з медичної документації; він не надав у висновку відповіді на запитання № 4 щодо можливості утворення в потерпілого тілесних ушкоджень в результаті падіння із зросту, оскільки за матеріалами справи було скоєно ДПТ, а тому поставлене запитання не було доречним у даному випадку. Всі ці травми потерпілий отримав внаслідок ДТП. Не розмежував у резолютивній частині висновку до якого ступеня тяжкості відноситься кожне з тілесних ушкоджень потерпілого, однак серед отриманих потерпілим тілесних ушкоджень є такі, що відносяться до тяжких, що слід кваліфікувати як отримання тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст.356 КПК України суд за клопотанням сторони кримінального провадження має викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.
Оскільки на частину запитань, поставлених у клопотанні захисника, містяться відповіді у висновку №7 від 13.03.2014 р., причини розбіжностей та неточностей висновку експерта з`ясовано шляхом його допиту в судовому засіданні, обставини отримання потерпілим тілесних ушкоджень, не оспорюються учасниками провадження, суд приходить до висновку, що призначення додаткової судово-медичної експертизи є недоцільним, сприятиме затягуванню строку розгляду провадження, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст.332, 337, 372, 392 КПК України,
В задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала окремо від судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1