ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 1-кп/489/295/15р.

ВИРОК

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

08.06.2015р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Черевач, Чорнобильського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Велика Солтанівка, Васильовського району Київської області, громадянина України, із неповною середньою освітою не працюючого, одруженого, не судимого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.. 15 ч., 2 ст. 185; ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22.02.2015, приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_9 за попередньою змовою в групі із ОСОБА_10 , біля будинку № 21 по проспекту Миру з місті Миколаєві, незаконно заволоділи автомобілем «CHEVROLET І ЛСЕТТІ NF353» державний номер НОМЕР_1 , вартістю 450 000 грн., без заподіяння реальних матеріальних збитків, що належить ОСОБА_6 .

Суд визнає винним, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто у незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 22.02.2015, приблизно 01 годині 50 хвилин, біля будинку № 21 по проспекту Миру в місті Миколаєві ОСОБА_9 , діючи повторно, із корисних спонукань, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , проникли в автомобіль «CHEVROLET LACETTI NF353» державний номер НОМЕР_1 , звідки намагались таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

-навігатор «Garmin» із зарядним пристроєм загальною вартістю 2000 гривень, універсальний автомобільний зарядний пристрій вартістю 100 гривень, всього на загальну суму 2100 гривень, але свій намір до кінця не довели, так як були затримані працівниками міліції на місці вчинення кримінального правопорушення.

Суд визнає винним, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбач не ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто у незакінченому замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно, недоведену до кінця з причин, що не залежать від їх волі.

Обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що він вину у заволодінні автомобілем групою осіб за попередньою змовою не визнає. Визнає вину тільки у тому, що заліз до чужої машини та викрав навігатор.

22.02.2015 року вони з ОСОБА_11 знаходились у барі, випивали та були дуже випили. В барі вони знаходились приблизно до 01:00 ночі. Вийшли з бару та збирались йти до ОСОБА_11 додому, точної адреси він не знає але це у районі вул. Васляєва, йшли по пр. Миру. Яким чином вони потрапили до того автомобілю він не пам`ятає, тому що був п`яний дуже. Вже пам`ятає як його затримували працівники міліції. Він пам`ятає, що сидів у машині на водійському сидінні, тоді він включав світло, музику у машині. У якийсь момент він тримав зціплення в автомобілі та машина скотилася з гірки. Він намагався завести машину але навіщо не знає і не пам`ятає. Він взяв навігатор з машини, навіщо також не знає. З ним тоді був ще ОСОБА_11 . Коли прибули працівники міліції ОСОБА_11 почав тікати, а він залишився в автомобілі на водійському сидінні. Їх затримали.

Також пояснив, що він віддав навігатор ОСОБА_11 . Шкоду відшкодовано потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину не визнав і дав наступні покази, що 22.02.2015 року, біля 01:00 ночі вони з ОСОБА_12 вийшли з бару «Бомбей», проходили біля автомобілю. Тоді ОСОБА_12 заліз до автомобілю, а він у той момент стояв біля автомобілю, біля водійських дверей. Потім проїхав таксист повз них і тоді він вирішив забрати ключ у ОСОБА_10 яким він намагався завести машину, цей ключ був від його квартири та збирався йти додому. Він не пам`ятає і не знає яким чином у нього був той навігатор. ОСОБА_12 не давав йому навігатор. Він не сідав до машини, лише кинув свою курточку на заднє сидіння. Потім прихали працівники міліції та затримали їх. Його затримали у 30-40 метрах він машини, тому що він йшов додому. Він не визнає вину.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що обвинувачених він раніше не знав. 22.02.2015 року приблизно о 01:30 годині йому зателефонували працівники міліції, він вийшов на вулицю і побачив свій автомобіль, біля якого стояли працівники міліції, двоє затриманих і йому пояснили, що автомобіль намагались угнати.

У той вечір, приблизно о 19:00 годині він залишив автомобіль біля під`їзду будинку, у кармані. Автомобіль закривається центральним замком. Всі двері були зачинені.

Пошкоджень на автомобілі не було, крім пошкоджень замку запалення, але йому шкода відшкодована обвинуваченими. Із машини був викрадений навігатор, який йому також повернули.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він був свідком як обвинувачені намагались угнати автомобіль. Тоді вночі він не спав, та приблизно вже після 00:00 ночі він побачив з кухонного вікна квартири, з третього поверху, як двоє чоловіків крутились біля автомобілю. Намагались її відчинити. Відчинили і один із них сів за кермо, на водійське сидіння, а другий спочатку стояв поруч біля водійських дверей, а потім штовхав ззаду автомобіль. Проїхав біля них автомобіль таксі і у той момент вони ховалися, щоб їх не побачили і так відбувалося кілька разів як проїзджав якийсь автомобіль повз них. А саме три рази проїзджали таксисти повз них. Якимось чином цей автомобіль скотився з того місця де він був припаркований та виїхав на проїзну частину і коли їхав третій таксист він зупинився, тому що вони перегородили йому дорогу. Він вийшов до них та пропонував допомогти. Потім він поїхав. Пізніше до двох хлопців підійшов ще один чоловік, коли саме він підійшов він не знає, та допомагав штовхати машину, як він зрозумів вони намагались поставити машину на місце, прибрати з проїзної частини. Штовхали то спереду, то ззаду. Через декілька хвилин третій чоловік який підійшов до них пішов від них.

Він спостерігав всі ці дії з вікна з своїм приятелем, та викликали працівників міліції. Працівники міліції приїхали приблизно через 20 хвилин. Один із них сидів за кермом, а той що стояв біля дверей машини почав втікати. Всі дії відбувались приблизно дві години. З приводі навігатора пояснити нічого не може, він не бачив навігатор.

Свідок ОСОБА_14 інспектор служби ППС дав наступні свідчення з яких вбачається, що дату він не пам"ятає, але події відбувались вночі, близько 2-3 години вони отримали сигнал з Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області про те що невідомі особи намагаються угнати транспорт засіб. За 5 хв. їх патруль був на місці. Підїзжаючи до 10 під`їзду побачили двох невідомих, які теж їх помітили та один з них почав втікати. Втікав ОСОБА_11 . ОСОБА_10 стояв біля автомобіля, в я кому було відчинено двері водія. 3 автомобіля лунала музика, але чи було включено світло в салоні автомобілю, він не пам`ятає. Його напарник побіг за ОСОБА_11 , а він залишився з ОСОБА_10 який йому пояснив, що у транспортному засобі закінчилось пальне тому вони стоять. Вони встановили власника автомобіля «Шевроле Лачетті» за перевіркою бази даних. Власник повідомив, що вказаних осіб не знає, що з належного йому автомобіля зник навігатор. Він не бачив навігатор біля автомобіля на землі. Власник автомобіля повідомив, що залишив його біля під`їзду, у «кармані», а автомобіль, коли вони прибули на місце, перебував за 10 м. від місця на яке вказував потерпілий. Також потерпілий зазначав, що автомобіль був зачинений, коли він його залишив. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на його думку були в стані або наркотичного, або алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив покази свого напарника з яких вбачається, що в ту ніч він з ОСОБА_16 несли службу по охороні громадського порядку в Ленінському районі м. Миколаєва, отримали сигнал про те що двоє невідомих намагаються угнати автомобіль. Заїхали у двір побачили двох чоловіків, біля автомобіля. ОСОБА_11 втік за кіоск і він побіг щоб його наздогнати. Коли вони заїхали у двір, біля відчиненої пасажирської передньої двері, праворуч стояв ОСОБА_11 , а ОСОБА_12 стояв біля дверей водія, потім ОСОБА_11 побіг за кіоск. Коли він впіймав ОСОБА_11 та підвів до автомобілю і при догляді його вбрання, у внутрішньому кармані куртки він виявив навігатор. Пояснити що це за навігатор він пояснити не міг. ОСОБА_11 при затриманні стверджував, що вони чекають третього чоловіка, який пішов шукати бензин для автомобіля так як він закінчився. Обвинувачені були в стані алкогольного сп`яніння.

З показів обвинувачених, потерпілого, свідків вбачається, що 22.02.2015 р. приблизно 01:00 годині ОСОБА_11 , ОСОБА_12 були на місті пригоди, не оспорюючи фактичні обставини справи вину не визнали. Стверджували, що перебували в стані сп`яніння що підтверджено показами свідків. Перебування на місті події підтверджено показами працівників міліції, що також обвинувачені не заперечують. Обвинувачені на місті пригоди заводили в оману працівників міліції, стверджуючи що вини чекають власника автомобіля який пішов за пальним. Потерпілий ОСОБА_17 , обвинувачених не знав, залишив автомобіль припаркований закритий в якому був навігатор. Обвинувачені з самого початку і до приїзду працівників міліції були разом. Дані обставини підтверджені показами свідка ОСОБА_13 , який і повідомив про вчинення злочину. Ці обставини свідчать про узгодженість дій обвинувачених, направленість їх умислу на угон автомобіля в групі.

Висновком дактилоскопічоскої експертизи №57 від 20.03.2015 р. підтверджується, що ОСОБА_18 таж перебував в автомобілі так як в салоні виявлено його середній палець лівої руки.

Намір угону автомобіля в групі, доведено висновком експерта №58 від 20.03.2015 р. з якого вбачається, що частина ключа від квартири ОСОБА_11 була в замку запалювання автомобіля який намагався завести

ОСОБА_19 не зміг пояснити суду як у нього в кишені з`явився навігатор. ОСОБА_12 стверджував що навігатор він передав ОСОБА_20 , це також підтверджую спільність дій у замаху на крадіжку.

Вина обвинувачених також підтверджується протоколом прийняття заяви від 22.02.2015 р. в якій ОСОБА_6 був попереджений в завідомо неправдивому повідомленні.

Даними протоколу огляду місця події від 22.02.2015 р. з додатків якого вбачається, зламаний ключ в замку запалювання, який висновком експертизи визнаним одним цілим ключа від квартири ОСОБА_11 .

Металевий ключ та навігатор були оглянуті, що засвідчено протоколом огляду від 22.02.2015 р. і постановою слідчого визнані по справі речовими доказами. Навігатор переданий для зберігання під розписку потерпілому від 25.02.2015 р.

Фрагмет ключа добровільно виданий потерпілим слідчим оглянутий та долучений в якості речового доказу до матеріалів кримінального поводження від 25.03.2015 р. .

На думку суду прокурором доведено вина обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України.

Поведінку обвинувачених з приводу невизнання ним вини у вчиненні кримінальних правопорушень суд оцінює критично як бажання уникнення покарання за вчинений злочин, маючи намір заплутати суд та перешкодити встановленню істини у справі.

Крім того, покази обвинувачених не відповідають дійсності, обставинам справи, характеру скоєного злочину, повністю спростовуються показами потерпілого, свідків та матеріалами судового провадження.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому Невідомскому суд враховує ступінь тяжкості ним скоєного вчинення декількох кримінальних правопорушень одне з яких тяжке, його особу.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлені з урахуванням викладеного, тяжкості злочину даних про особу суд вважає, що покарання йому необхідно призначити у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Саме така міра покарання буде достатньою для його перевихованню та запобіганню скоєння нових злочинів.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості ним скоєного вчинення декількох кримінальних правопорушень одне з яких тяжке, його особу.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлені з урахуванням викладеного, тяжкості злочину даних про особу суд вважає, що покарання йому необхідно призначити у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Саме така міра покарання буде достатньою для його перевихованню та запобіганню скоєння нових злочинів.

Письмові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрата по виконанню експертизи в порядку ст.. 122 КПК України покласти на обвинувачених в солідарному порядку.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- по ч.2. ст.. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;

по ч. 2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскацій майна.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- по ч.2. ст.. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;

по ч. 2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскацій майна.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт.

Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь держави в солідарному порядку, витрати на проведення криміналістичних експертиз в сумі 896,16 грн. перерахувавши кошти на КБК 24060300 ГУДКСУ у Миколаївській області , МФО 826013, р/р 0005.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня отримання засудженим копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1