Справа № 664/2867/13-к
Провадження № 1-кп/664/14/14
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
Цюрупинський
районний суд

Херсонської
області

в складі:

головуючого судді
Яценко О. М.,

при секретарі
Брустман О. М.,

за участю: прокурора
Короченцева С. Ю.,

обвинуваченого
ОСОБА_1,

потерпілого
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Цюрупинську
кримінальне провадження № 0000933 по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Одеса, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, офіційно не
працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимого:

1) 23.05.2012 року Цюрупинським
районним судом Херсонської області за
ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у
вигляді громадських робіт строком на 60
годин;

2) 03.10.2012 року Цюрупинським
районним судом Херсонської області за
ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у
вигляді громадських робіт строком на 150
годин;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 289 КК України,

запобіжний захід не обирався,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2013 року близько 19:00 години, ОСОБА_1,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись у с. Раденськ
Цюрупинського району Херсонської
області на території Раденського
лісництва, таємно від оточуючих, шляхом
вільного доступу, заволодів
транспортним засобом - автомобілем
«ВАЗ 2115», д. н. з. НОМЕР_1, вартістю 36000,00
гривень, який належить ОСОБА_2, після
чого, проїхавши незначну відстань,
покинув автомобіль та зник у
невідомому напрямку, чим заподіяв
потерпілому матеріальну шкоду у
вказаному розмірі.

Діями ОСОБА_1 вчинено злочин,
передбачений ч. 2 ст. 289 КК України -
незаконне заволодіння транспортним
засобом, вчиненому повторно.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненому злочині не визнавав, і суду
показав, що в день, зазначений в
обвинувальному акті, ввечері, він
прийшов до Раденського лісництва в
стані алкогольного сп'яніння. Зайшовши
до приміщення, він побачив охоронця та
потерпілого з жінкою, з якими в нього
виникла сварка. Коли він вийшов, то
побачив автомобіль, двері були
відчинені. Він сів в автомобіль на
водійське місце та ввімкнув музику. Що
було після підсудний не пам'ятає.
Пізніше, до нього приїздив потерпілий,
просив відшкодувати шкоду, завдану
його автомобілю. Підсудний пообіцяв
віддати гроші на ремонт та повернути
зниклі мобільні телефони, проте чи
дійсно він викрав автомобіль та
пошкодив його, а також куди зникли
мобільні телефони, не пам'ятає,
пообіцяв все відшкодувати щоб уникнути
проблем.

Не дивлячись на невизнання підсудним
своєї вини за пред'явленим
обвинуваченням, його вина повністю
доведена зібраними та оціненими
доказами по справі:

- показами потерпілого ОСОБА_2, який
суду показав, що березні 2013 року після
19:00 години він нас своєму автомобілі
«ВАЗ 2115», д. н. з. НОМЕР_1, разом із жінкою,
приїхали в лісництво до його знайомого
ОСОБА_3. Заїхавши на територію, вони всі
зайшли до приміщення, а автомобіль
залишили біля входу, ключі були в замку
запалювання. Крім того, в салоні
автомобіля знаходилося два мобільних
телефони марки Нокіа. Через деякий час
до них завітав ОСОБА_1 в стані сильного
алкогольного сп'яніння, при собі мав
недопиту пляшку горілки, яку
пропонував разом з ним розпити. Він з
ОСОБА_3 вигнали його, куди підсудний
пішов їм невідомо. Через деякий час він
з ОСОБА_3 вийшли на вулицю покурити та
помітили відсутність автомобіля.
Оглянувши територію, вони побачили
машину біля трактору, в якій двері були
відчинені, ключі знаходилися в замку
запалювання, на машині була вм'ятина, а
з салону зникли мобільні телефони.
Пізніше йому стало відомо зі слів
ОСОБА_4, що його автомобіль бачили
поблизу магазину, проте за кермом
сиділа інша особа. Через декілька днів
після пригоди, він прийшов до ОСОБА_1 та
попросив добровільно відшкодувати
завдану йому шкоду. Останній погодився
все відшкодувати після отримання
заробітної плати, проте після цього
зник, на зв'язок не виходив.

- показами свідка ОСОБА_3, який суду
показав, що точної дати не пам'ятає,
приблизно в травні 2013 року він
знаходився на чергуванні в
Раденському лісництві, працює там
сторожем. Того дня приблизно о 19:00
годині до нього приїхали ОСОБА_2 з
дружиною та дитиною, привезли вечерю. В
цей час до них завітав ОСОБА_1, який був
напідпитку, в руці в нього було пів
пляшки горілки. Оскільки він
знаходився на роботі, то вигнав ОСОБА_1.
На території Раденського лісництва
більше нікого в цей момент не було.
Приблизно через хвилин 20 він з ОСОБА_2
вийшли на вулицю перекурити та
помітили, що його машина зникла.
Оглянувши територію, вони знайшли
автомобіль біля дисків, ключ
знаходився в замку запалювання, в
машині нікого не було. Зі слів
потерпілого, йому стало відомо, що з
машини зникло два мобільних телефони,
проте підтвердити їх наявність він не
може;

- показами свідка ОСОБА_5, який суду
показав, що зі слів жителів с. В. Копані
йому стало відомо, що ОСОБА_1 ранньою
весною 2013 року викрав у жителя с.
Раденськ, прізвище не пам'ятає,
автомобіль, обставини заволодіння
транспортним засобом йому не відомі;

- показами свідка ОСОБА_4, яка суду
показала, що в кінці березня 2013 року
біля магазину, в якому вона працювала,
приблизно о 14:00 - 15:00 годині проїздила
машина ОСОБА_2, проте за кермом була
стороння особа, а саме ОСОБА_1. Оскільки
вказані події відбувалися в денний час,
то не дивлячись на те, що вікна машини
тоновані, вона чітко побачила за кермом
ОСОБА_1. Під'їхавши до магазину, машина
пригальмувала та поїхала далі. Пізніше
вона дізналася, що машину розбили. При
повторному допиті свідок уточнила свої
покази, а саме, машину потерпілого біля
магазину із сторонньою особою за
кермом вона бачила близько 19:00 год.,
тоді ще було світло. На даний момент
вона чітко пригадала час, коли бачила
автомобіль, оскільки вперше вона
перехвилювалася та згадала не точний
час.

Крім того, вина обвинуваченого також
підтверджується наступними
документами, оціненими та дослідженими
в судовому засіданні:

- протоколом огляду місця події від
09.04.2013 року, в ході котрого на місці
знаходження автомобіля «ВАЗ 2115», д. н. з.
НОМЕР_1, нічого не знайдено (а. с. 8-9);

- фототаблицею до протоколу огляду
місця події від 09.04.2013 року (а. с. 10);

- протоколом огляду автомобіля «ВАЗ
2115», д. н. з. НОМЕР_1, в ході котрого
виявлено подряпину на задньому лівому
крилі довжиною 20 см (а. с. 11-12);

- фототаблицею до протоколу огляду
автомобіля «ВАЗ 2115», д. н. з. НОМЕР_1 (а. с.
13);

- свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу (а. с. 17);

- довідкою про середню ринкову вартість
автомобіля «ВАЗ 2115», д. н. з. НОМЕР_1 (а. с.
23);

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання за фотознімками від 10.05.2013
року (а. с. 32-34);

- актом амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 275
від 21.05.2013 року, відповідно до якого
ОСОБА_1 хронічними психічними
захворюваннями не страждав та не
страждає, будь-якого тимчасового
хворобливого розладу душевного стану
на момент скоєння злочину в нього не
було, застосування примусових заходів
медичного характеру він не потребує (а.
с. 42-44).

Вказані докази в сукупності та кожний
окремо отриманий з додержанням норм
чинного законодавства, тому суд
знаходить їх допустимими.

Вина обвинуваченого повністю доведена
показами свідка ОСОБА_4, яка в судовому
засіданні під присягою свідка чітко
вказала, що особа, яка викрала
автомобіль потерпілого ОСОБА_2, це
обвинувачений ОСОБА_1. В частині
показів свідка ОСОБА_4 щодо часу, коли
вона бачила автомобіль, то суд
приходить висновку, що з моменту
скоєння злочину та наданням нею
показів у судовому засіданні пройшов
рік, у зв'язку із чим свідок могла
забути як точний час, так і дату.

Неможливість доступу іншої сторонньої
особи, окрім обвинуваченого ОСОБА_1, до
автомобіля потерпілого ОСОБА_2
доведена показами свідка ОСОБА_3, який
27.03.2013 року був на чергуванні в
Раденському лісгоспі, оскільки
останній працює там сторожем та
слідкує за територією та її
відвідувачами. Того дня свідок ОСОБА_3
інших сторонніх осіб, окрім
потерпілого ОСОБА_2 з жінкою та
обвинуваченого ОСОБА_1, не бачив.

Незаконність заволодіння транспортним
засобом підтверджена показами
потерпілого ОСОБА_2, який суду показав,
що дозволу сідати до машини, їздити на
ній або вчиняти інші дії він не надавав.
Обвинувачений ОСОБА_1 у судовому
засіданні підтвердив, що дозволу
сідати до машини, їздити на ній або
вчиняти інші дії з машиною потерпілого,
йому не надавали.

Аналізуючи викладене, суд приходить
висновку, що вину обвинуваченого
повністю доведено під час судового
розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2
ст. 289 КК України, як незаконне
заволодіння транспортним засобом,
вчиненому повторно.

Обставин, що пом'якшують покарання
обвинуваченому, суд не находить.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченому, суд находить вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При призначені обвинуваченому виду та
міри покарання суд враховує
відсутність обставин, що пом'якшують
покарання, наявність обставини, що
обтяжує покарання, особу винного - його
негативну характеристику, ступінь
тяжкості вчиненого злочину, суд вважає,
що обвинуваченому ОСОБА_1 для
виправлення та попередження вчинення
ним нових злочинів слід визначити
покарання у виді позбавлення волі в
межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України без
конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_1 до набрання вироком необхідно
обрати у вигляді домашнього арешту,
оскільки він є раніше судимою особою,
яка визнана винною у вчиненні злочину,
за який законом передбачено покарання
у виді позбавлення волі на строк понад
п'ять років, а також підсудний може
продовжити злочинну діяльність та
вчинити новий злочин.

У відповідності до ст. 100 КПК України,
речовий доказ по справі необхідно
повернути законному володільцю.

Судові витрати по справі відсутні,
цивільний позов не пред'являвся.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК
України та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі строком на 5
(п'ять) років з поміщенням засудженого
до кримінально-виконавчої установи
закритого типу без конфіскації майна,
що належить засудженому на праві
власності.

Обрати засудженому ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну силу запобіжний захід
у вигляді домашнього арешту, що полягає
у знаходженні засудженого за місцем
свого проживання: АДРЕСА_1 в період часу
з 18:00 години до 07:00 години.

Покласти на засудженого ОСОБА_1
наступні обов'язки:

1) прибувати до Цюрупинського РВ УМВС
України в Херсонській області,
Цюрупинського районного суду за
викликом;

2) не відлучатися із с. В. Копані
Цюрупинського району Херсонської
області без дозволу Цюрупинського РВ
УМВС України в Херсонській області,
Цюрупинського районного суду;

3) утримуватися від спілкування з
особами, що ведуть антигромадський
спосіб життя та особами схильними до
скоєння правопорушень;

4) не відвідувати місця продажу
спиртних та алкогольних напоїв,
гральні та розважальні заклади, а також
заклади, де реалізовують алкогольні
вироби на розлив.

Строк відбування покарання
відраховувати з моменту затримання.

Речовий доказ по справі: автомобіль
«ВАЗ 2115», д. н. з. НОМЕР_1, повернутий під
схоронну розписку потерпілому ОСОБА_2 -
залишити в розпорядженні законного
володільця (а. с. 25).

На вирок протягом тридцяти діб з
моменту його проголошення може бути
подано апеляцію до апеляційного суду
Херсонської області через
Цюрупинський районний суд.

Суддя
(підпис)
Яценко О. М.

Копія відповідає оригіналу.

Суддя
О. М.
Яценко