Справа № 592/5715/15-к
Провадження № 1-кс/592/1866/15

УХВАЛА

про задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження
24 червня 2015 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю особи, яка подала скаргу, ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в місті Суми скаргу ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

17.06.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, в якій він зазначив про те, що ним 27.02.2013 року до УМВС України в Сумській області було подано заяву про злочин. За фактами, вказаними у заяві, було відкрито кримінальне провадження, яке 01.03.2013 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001858. 10.06.2015 року він отримав копію постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2013 року. 03.06.2013 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 було скасовано постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001858 від 04.04.2013 року. 08.06.2013 року ним було направлено до слідчого відділу клопотання, за результатами розгляду якого старшим слідчим СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітаном міліції ОСОБА_5 було винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання від 20.06.2013 року. 08.07.2013 року ним було направлено до слідчого відділу клопотання, за результатами розгляду якого старшим слідчим СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітаном міліції ОСОБА_5 було винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання від 09.07.2013 року. В отриманій ним постанові про закриття кримінального провадження від 27.12.2013 року вказано, що допитана представник Сумської філії ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_6 , яка підтвердила, що нею дійсно було надано до суду копію листа та копію реєстру поштового відправлення, а відповідно до її пояснень вказані документи не є підробленими, а є належним чином завіреними копіями, оригінали яких знаходяться у головному офісі банку у м. Дніпропетровськ. А в ході досудового слідства тільки на підставі допита однієї особи по кримінальному провадженню слідчим встановлено, що співробітник Сумської філії ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_6 надала до суду копії документів, складання оригіналів та завірення копій яких мало місце у основному офісі банку у м. Дніпропетровськ. Він вимушений не погодитись з висновками слідчого та вважає постанову про закриття кримінального провадження № 0001858 від 27.12.2013 року незаконною та такою, що винесена слідством передчасно з таких підстав. Відповідно до примітки ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми. Тобто, в даному випадку лист банку та реєстр поштових відправлень це документи, що складені на паперових носіях та містять інформацію, яка підтверджує що кредитор ПАТ КБ ПриватБанк підвищив відсоткову ставку та повідомив про це позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № SUC0AL00001943 від 27.02.2008 року, здійснивши збільшення розміру майнової відповідальності позичальника, в результаті використання копій документів, засвідчених співробітниками банку, як доказів у судовій справі. Слідчий незаконно прийшов до висновку про те, що вказані документи не є офіційними документами та не є об`єктами злочину. Показання свідка ОСОБА_6 стосовно того, що складання та завіряння копій документів відбувалось у м. Дніпропетровськ не відповідає дійсності, оскільки копії листа банку та реєстру поштових відправлень наданих до суду завірені печаткою юридичного відділу Сумської філії ПАТ КБ ПриватБанк . Тобто, слідчим не вчинено жодних слідчих та процесуальних дій стосовно перевірки показань наданих співробітником банку. Згідно п. 5.27 Державного стандарту Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 , затвердженого Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 року, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом , назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. З копій листа банку та реєстру поштових відправлень, наданих разом із заявою вбачається, що невстановленою особою здійснено підписування копії, а завіряння підпису здійснено печаткою співробітника юридичного відділу Сумської філії ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_7 . Тобто, слідчим не було встановлено коло осіб, причетних до вчинення злочину, не допитано їх, не вилучено оригінали вказаних документів. На підставі Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, та згідно із реєстром поштового повідомлення йому здійснено відправку листа з рекомендованим повідомлення про вручення. Також слідчим для з`ясування обставин, які мають значення по справі, не здійснено вилучення у ПАТ КБ ПриватБанк таких документів як: - оригінал бланку повідомлення про вручення ОСОБА_2 поштового повідомлення від 08.07.2008 року, вказаного у реєстрі поштових повідомлень; - розрахунковий документ від 08.07.2008 року, що має підтвердити здійснення згрупованого поштового відправлення. Постанова про закриття кримінального провадження від 27.12.2013 року майже слово в слово повторює постанову про закриття кримінального провадження від 04.04.2013 року, яка скасована ухвалою слідчого судді. На підставі вищевикладеного, керуючись п. 3, ч. 1 ст. 303, п. 1 ст. 304 КПК України, він просив: 1. Відкрити провадження за його скаргою. 2. Постановити ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001858 від 27.12.2013 року. 3. Зобов`язати слідчого з`ясувати коло осіб, що причетні до складання та завірення підписами та печаткою копії листа банку та реєстру поштових відправлень, допитати та притягнути винних осіб до відповідальності, передбаченої ст. 358 КК України. 4. Зобов`язати слідчого вилучити у ПАТ КБ ПриватБанк оригінал листа, направленого на ім`я ОСОБА_2 , за № 20.1.3.2/6-22855/3801 від 10.07.2008 року за підписом Голови правління ОСОБА_8 та оригінал реєстру № 9і, підготованого виконавцем ОСОБА_9 та прийнятого до виконання поштою 08.07.2008 року. 5. Зобов`язати слідчого вилучити оригінали бланку повідомлення від 08.07.2008 року про вручення ОСОБА_2 поштового повідомлення, вказаного у реєстрі поштових відправлень, та розрахунковий документ від 08.07.2008 року, що підтверджує здійснення згрупованого поштового відправлення (вхідний № 19336 від 17.06.2015 року) (а. с. 2, 3) .

Із змісту заяви про злочин ОСОБА_2 від 26.02.2013 року, адресованої начальнику УМВС України в Сумській області ОСОБА_10 , вбачається, що 27.02.2008 року між ним та Сумською філією приватного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (надалі банк) було укладено кредитний договір № SUC0AL00001943 (надалі договір) . Відповідно до п. п. 1.1. зазначеного договору банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 27.02.2008 року по 27.02.2015 року включно, у вигляді неоподаткованої кредитної лінії у розмірі 11184,14 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 1946,01 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п. п. 2.1.3. , 2.2.7. даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,11 % на місяць, що складає 13,2 % на рік. Кредитний договір забезпечено заставою автомобіля DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 . Відповідно до п. п. 6.2.1. , п. 6.2. зазначеного договору банк має право змінити відсоткову ставку за користування кредитом та/або нарахувати додаткову комісію у випадку припинення трудового договору, укладеного між ним і банком. Оскільки на момент укладання договору він був співробітником Сумської філії ПАТ КБ ПриватБанк , а 09.07.2008 року звільнився з займаної посади, то у банка виникло право змінити розмір відсоткової ставки. Але відповідно до п. п. 6.9. договору за наявності підстав для підвищення розміру відсоткової ставки банк протягом 7 календарних днів з моменту настання будь-якої із умов, передбачених п. 6.2. договору (у даному випадку його звільнення з займаної посади 09.07.2008 року) , письмово повідомляє позичальника під розписку або надсилає позичальнику поштою письмове повідомлення, в якому вказується дата та номер кредитного договору; відомості про підвищення розміру відсоткової ставки; підстави для підвищення відсоткової ставки; дата, з якої буде здійснюватися нарахування відсотків за відсотковою ставкою, чинною після підвищення; розмір відсоткової ставки. Підвищення відсоткової ставки здійснюється банком в односторонньому порядку в день сповіщення позичальника про підвищення розміру відсоткової ставки під розписку. У випадку направлення позичальнику письмового повідомлення про підвищення відсоткової ставки, відсоткова ставка підвищується з наступного дня після закінчення 7 календарних днів з дня направлення позичальнику повідомлення, при цьому 7-денний строк повідомлення починає відраховуватися з дня, з наступного за днем в який було направлене повідомлення. Тобто умови договору можна зрозуміти таким чином, що з 09.07.2008 року протягом 7 календарних днів банк направляє йому повідомлення (граничний термін 16.07.2008 року) , а по закінченню 7 днів з дня направлення повідомлення банк підвищує відсоткову ставку (граничний термін 23.07.2008 року) . Банк не виконав умови п. п. 6.9. договору та не повідомив його про підвищення відсоткової ставки ні письмово під розписку, ні шляхом направлення йому поштового повідомлення. У жовтні 2008 року представником банку у телефонному режимі його поставлено до відома про те, що з вересня 2008 року він має заборгованість за договором, тобто банк все ж таки підвищив відсоткову ставку за договором. Але нові умови договору він не прийняв, та продовжував виконувати свої зобов`язання згідно п. 1.1. У січні 2009 року банк звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з метою звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення вказаної заборгованості. За даною заявою суддею Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_11 було відкрито провадження у справі № 2-1440/09, під час розгляду якого ним було подано клопотання про витребування доказів, а саме: документів, які підтверджують повідомлення його про підвищення відсоткової ставки. Банком доказів не було надано, натомість подано заяву про залишення справи без розгляду, яка судом була задоволена 19.11.2009 року. 30.07.2010 року він звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовною заявою про визнання договору недійсним, а 16.12.2010 року надав уточнення до позовної заяви, в якому він просив визнати незаконним підвищення відсоткової ставки за договором. За вказаною заявою суддею Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_12 було відкрито провадження у справі № 2-424/11, під час розгляду якого ним також подано клопотання про витребування документів, які підтверджують законність підвищення відсоткової ставки. Представником відповідача ОСОБА_6 , свідомо, для підтвердження законності дій банку стосовно підвищення відсоткової ставки, до суду надано: - завірену печаткою юридичного відділу Сумської філії ПАТ КБ ПриватБанк та підписом невідомої особи копію листа № 20.1.3.2/6-22855/3801 від 10.07.2008 року, в якому йдеться про підвищення відсоткової ставки до 19,08 % , починаючи з 18.09.2008 року № документу у судовій справі 61) ; - завірену печаткою юридичного відділу Сумської філії ПАТ КБ ПриватБанк та підписом невідомої особи копію реєстру № 9і без вихідної дати від 2007 року з відміткою невідомого поштового відділення датовану 08.07.2008 року (з переліком поштових відправлень в тому числі на його ім`я № документу у судовій справі 89-90) . Інших документальних доказів, що підтверджують повідомлення його як позичальника, про підвищення відсоткової ставки банк не надавав, експертиза щодо наданих документів не проводилась. 05.05.2011 року суд вирішив в задоволенні його позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. Звернення до апеляційної та касаційної інстанції результату не принесло, в задоволенні його позовних вимог йому також було відмовлено. 16.04.2012 року банком повторно було подано позовну заяву до Зарічного районного суду м. Суми про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості. За даною заявою суддею Зарічного районного суд м. Суми ОСОБА_13 було відкрито провадження у справі № 1805/5387/2012. Станом на сьогодні Зарічний районний суд м. Суми задовольнив позовну заяву банку, але рішення не набрало законної сили та знаходиться в апеляційному суді Сумської області. Під час підготовки апеляційної скарги ним були досліджені фотокопії матеріалів судової справи № 2-424/11, а саме: вказаних вище документальних доказів законності підвищення відсоткової ставки банком, і він прийшов до висновку, що ці документи є завідомо підробними з таких причин: 1. При детальному дослідженні копії реєстру № 9і помітні сліди вклеювання інформації щодо поштового відправлення на ім`я ОСОБА_2 . 2. В копії реєстру № 9і вклеєна інформація щодо поштового відправлення на ім`я ОСОБА_2 відрізняється від іншої інформації, вказаній в реєстрі (після скорочень вулиці, квартири, міста проставлено крапки) . 3. На другій сторінці реєстру вказано рік створення реєстру 2007 року, який не відповідає року у якому повинно було здійснитись відправлення. 4. Відсутнє прізвище та підпис співробітника поштового зв`язку, який виконав відправлення. 5. Реєстр № 9і з відміткою невідомого поштового відділення, датований 08.07.2008 року, не може підтверджувати направлення йому листа датованого 10.07.2008 року. 6. Підтверджується факт того, що ці документи не мають відношення до підвищення відсоткової ставки, яка здійснена 18.09.2008 року, адже граничний термін договором визначено як 23.07.2008 року. 7. Неможливо встановити з якого відділення поштового зв`язку здійснювали поштове відправлення, бо печатка поштового відділення, крім чіткої дати, не містить іншої інформації. 8. Банком не надано ні оригіналу, ні копії поштового квитанції, що видається відправнику рекомендованої поштової кореспонденції, що пояснюється лише її відсутністю. Підробка вказаних документів та навмисне свідоме використання представником банку ОСОБА_6 підроблених документів, інформація в яких посвідчує певні події, явища, факти в даному випадку спричинили наслідки правового характеру, а саме: збільшення розміру його майнової відповідальності за договором кредиту в розмірі більше ніж 9000,00 доларів США та на сьогоднішній день здійснено арешт та вилучення в нього майна автомобіля DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_2 . На підставі вищевикладеного, керуючись ч. ч. 2 4 ст. 358 КК України, він просив відкрити кримінальне провадження за фактом підробки документів (повідомлення банку, реєстр поштових відправлень) та використання представником ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_6 завідомо підробних документів як доказів у правозастосовній діяльності (а. с. 4 6) .

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження від 04.04.2013 року вбачається, що слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області майор міліції ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001858 від 01.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, встановив. 01.03.2013 року до СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області надійшла заява ОСОБА_2 , в якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності співробітника Сумського відділення ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_6 , яка надала до Зарічного районного суду м. Суми начебто підроблену копію реєстру поштового відправлення. Допитаний ОСОБА_2 пояснив, що він як співробітник ПАТ КБ Приватбанк 27.02.2008 року уклав кредитний договір між ним та ПАТ КБ Приватбанк , відповідно до якого отримав кредитні кошти готівкою зі сплатою за користування кредитом 13,2 % річних. Кредитний договір забезпечено заставою автомобіля. Відповідно до умов укладеного договору банк мав право змінити відсоткову ставку за кредитом та/або нарахувати податкову комісію в разі припинення трудового договору між ним та банком. 09.07.2008 року він звільнився з займаної посади з банку, тобто банк мав право змінити відсоткову ставку та/або нарахувати додаткову комісію, однак за уови, що позичальник буде повідомлений про це у встановленому законом порядку. Однак банк порушив умови договору та змінив відсоткову ставку. А також нарахував додаткову комісію, без повідомлення позичальника. Він стверджує, що не отримував поштового повідомлення. За даним фактом він звернувся до суду, однак суд відмовив йому у задоволенні позовних вимог. Так як працівником банку було надано до суду копію реєстру поштового відправлення та лист на його ім`я, де йому повідомлено про зміну умов договору. Допитана представник Сумської філії ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_6 пояснила, що дійсно нею було надано копію листа та реєстру поштового відправлення до суду, однак вони не є підробленими і належним чином завірені печатками ПАТ КБ Приватбанк , оригінали цих документів знаходяться у головному офісі банку у м. Дніпропетровськ. Вона надала до суду належним чином завірені копії, які надійшли з Дніпропетровська. В ході досудового слідства по кримінальному провадженню встановлено, що існує рішення суду, яке вступило в законну силу, де суд відмовив у позові ОСОБА_2 , посилаючись на копії вказаних документів. Співробітник Сумської філії ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_6 надала до суду копії документів, які були складені у основному офісі банку у м. Дніпропетровськ та належним чином завірені. Таким чином, в діях останньої відсутній склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто надання завідомо підроблених документів. Складання оригіналів вказаних документів та завірення копій вказаних документів мало місце у м. Дніпропетровськ. Також реєстр поштового відправлення та лист банку не є офіційними документами, тобто не є об`єктом злочину, передбаченого ст. 358 КК України. На підставі вищевикладеного приходимо до висновку, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ Приватбанк склалися цивільно-правові відносини, тобто порушення умов договору, які регулюються цивільним законодавством і вирішуються у судовому порядку, в діях ОСОБА_6 та інших співробітників ПАТ КБ Приватбанк відсутній склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановив: 1. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001858 від 01.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. 2. Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 3. Копію постанови направити прокурору, потерпілому, заявнику. 4. Вказана постанова може бути оскаржена відповідно до ст. ст. 303, 304 КПК України слідчому судді протягом десяти днів з дня отримання її копії (а. с. 7, 8) .

Із змісту ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 від 03.06.2013 року по кримінальній справі № 592/5766/13-к, провадження № 1-кс/592/1196/13 вбачається, що слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 від 04.04.2013 року про закриття провадження по кримінальній справі, встановив. 31.05.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою на постанову слідчого про закриття кримінальної справи. До скарги приклав ксерокопію поштового відправлення з датою направлення йому копії постанови від 22.05.2013 року. Згідно змісту скарги просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження через те, що під час здійснення досудового розслідування слідчий помилково вважав, що копія реєстру поштових відправлень не є офіційним документом, слідство проведено поверхово, не здійснено певних слідчих дій для встановлення істини по справі. В судовому засіданні ОСОБА_2 доводи про скасування постанови слідчого підтримав з вищенаведених підстав. Слідчим суддею встановлено, що 26.02.2013 року ОСОБА_2 звернувся до органів внутрішніх справ з заявою про те, що під час розгляду в суді цивільного спору між ним та ПАТ КБ Приватбанк стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором, який відбувався в Зарічному районному суді м. Суми в період з липня 2010 року по 05.05.2011 року представником ПАТ Приватбанк було подано в якості доказів копію реєстру поштового відправлення, в якому є і повідомлення ОСОБА_2 стосовно підвищення відсоткової ставки, яке, на думку ОСОБА_2 , є підробленим. За результатами досудового розслідування слідчим 04.04.2013 року винесена постанова про закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 358 КК України через відсутність в діянні складу вищевказаного правопорушення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України злочинність та караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. В період розгляду цивільної справи в суді, а ,відповідно, і надання копії поштового відправлення в період липня 2010 року травня 2011 року діяла редакція ст. 358 КК України, яка не містила четвертої частини та примітки до цієї статті стосовно визначення поняття офіційного документу. Прийняття процесуального рішення у вигляді постанови, що оскаржується, про відсутність в діянні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке законодавець вніс до Кримінального кодексу пізніше, ніж відбулось надання реєстру поштових відправлень представником ПАТ Приватбанк , суд вважає таким, що не відповідає загальним засадам кримінального провадження, не обґрунтованим та законним, а відповідно скаргу ОСОБА_2 про скасування вищевказаної постанови слідчого такою, що підлягає задоволенню. Керуючись ст. 307 КПК України, суд ухвалив скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 . Від 04.04.2013 року про закриття кримінального провадження № 0001858, відкритого за заявою ОСОБА_2 . Ухвала оскарженню не підлягає (а. с. 9) .

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2013 року вбачається, що старший слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_5 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001858 від 01.03.2013 року за ч. 4 ст. 358 КК України, встановив. 01.03.2013 року до СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області надійшла заява ОСОБА_2 , в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності співробітника Сумського відділення ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_6 , яка надала до Зарічного районного суду м. Суми начебто підроблену копію реєстру поштового відправлення. Допитаний ОСОБА_2 пояснив, що він як співробітник ПАТ КБ Приватбанк 27.02.2008 року уклав кредитний договір між ним та ПАТ КБ Приватбанк , відповідно до якого отримав кредитні кошти готівкою зі сплатою за користування кредитом 13,2 % річних. Кредитний договір забезпечено заставою автомобіля. Відповідно до умов укладеного договору банк мав право змінити відсоткову ставку за кредитом та/або нарахувати додаткову комісію в разі припинення трудового договору між ним та банком. 09.07.2008 року він звільнився з займаної посади з банку, тобто банк мав право змінити відсоткову ставку та/або нарахувати додаткову комісію, однак за умови, що позичальник буде повідомлений про це у встановленому законом порядку. Однак банк порушив умови договору та змінив відсоткову ставку. А також нарахував додаткову комісію, без повідомлення позичальника. Він стверджує, що не отримував поштового повідомлення. За даним фактом він звернувся до суду, однак суд відмовив йому у задоволенні позовних вимог. Так як працівником банку було надано до суду копію реєстру поштового відправлення та лист на його ім`я, де йому повідомлено про зміну умов договору. Допитана представник Сумської філії ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_6 пояснила, що дійсно нею було надано копію листа та реєстру поштового відправлення до суду, однак вони не є підробленими і належним чином завірені печатками ПАТ КБ Приватбанк , оригінали цих документів знаходяться у головному офісі банку у м. Дніпропетровськ. Вона надала до суду належним чином завірені копії, які надійшли з м. Дніпропетровська. В ході досудового слідства по кримінальному провадженню встановлено, що існує рішення суду, яке вступило в законну силу, де суд відмовив у позові ОСОБА_2 , посилаючись на копії вказаних документів. Співробітник Сумської філії ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_6 надала до суду копії документів, які були складені у основному офісі банку у м. Дніпропетровськ та належним чином завірені. Таким чином, в діях останньої відсутній склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто надання завідомо підроблених документів. Складання оригіналів вказаних документів та завірення копій вказаних документів мало місце у м. Дніпропетровськ. Також реєстр поштового відправлення та лист банку не є офіційними документами, тобто не є об`єктом злочину, передбаченого ст. 358 КК України. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановив: 1. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001858 від 01.03.2013, закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 2. Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 3. Копію постанови направити прокурору, потерпілому. 4. Вказана постанова може бути оскаржена відповідно до вимог ст. ст. 303, 304 КПК України слідчому судді протягом 10-ти днів з дня отримання її копії (а. с. 10) .

У відкритому судовому засіданні особа, яка подала скаргу, ОСОБА_2 дав пояснення, аналогічні викладеним ним в скарзі. Він просив: 1. Постановити ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001858 від 27.12.2013 року. 2. Зобов`язати слідчого з`ясувати коло осіб, що причетні до складання та завірення підписами та печаткою копії листа банку та реєстру поштових відправлень, допитати та притягнути винних осіб до відповідальності, передбаченої ст. 358 КК України. 3. Зобов`язати слідчого вилучити у ПАТ КБ ПриватБанк оригінал листа, направленого на ім`я ОСОБА_2 , за № 20.1.3.2/6-22855/3801 від 10.07.2008 року за підписом Голови правління ОСОБА_8 та оригінал реєстру № 9і, підготованого виконавцем ОСОБА_9 та прийнятого до виконання поштою 08.07.2008 року. 4. Зобов`язати слідчого вилучити оригінали бланку повідомлення від 08.07.2008 року про вручення ОСОБА_2 поштового повідомлення, вказаного у реєстрі поштових відправлень, та розрахунковий документ від 08.07.2008 року, що підтверджує здійснення згрупованого поштового відправлення.

У судове засідання слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_5 не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги, у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Розглянувши скаргу скаргу ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження, вислухавши його пояснення, перевіривши додані до скарги документи, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов до наступного висновку.

З аналізу чинного міжнародного, конституційного, кримінального процесуального законодавства України з урахуванням рекомендацій та роз`яснень, наданих Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої та підписаної 04.11.1950 року, ратифікованої 17.07.1997 року (із заявами та застереженнями) , яка набула чинності 11.09.1997 року (із змінами і доповненнями) , кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із змісту ст. 25 КПК України вбачається, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із змісту абз. 1 ч. 6 ст. 284 КПК України вбачається, що копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно ч. 5 ст. 532 КПК України ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Із змісту ч. 1 ст. 533 КПК України вбачається, що ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, що стосується вимоги ОСОБА_2 про скасування постанови старшого слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001858 від 27.12.2013 року, то суд дійшов до висновку про те, що в цій частині скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На думку суду старший слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_5 , у порушення ст. 2 КПК України, не забезпечив швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, на думку суду старший слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_5 , у порушення ст. 9 КПК України, не всебічно та неповно дослідив обставини кримінального провадження, не виявив як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, не надав їм належну правову оцінку та не забезпечив прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, на думку суду слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_5 , у порушення ст. 25 КПК України, в межах своєї компетенції не вжив всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, на думку суду слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_5 , у порушення ст. 38 КПК України, не застосував всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Крім того, на думку суду слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_5 не скористався у повному обсязі наданими йому повноваженнями, передбаченими ст. 40 КПК України, щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: - проведення допитів та одночасних допитів, у відповідності до ст. 224 КПК України; - залучення експерта для проведення експертизи, у відповідності до ст. ст. 243 245 КПК України, у тому числі технічної експертизи документів (розділу 3. Технічна експертиза документів Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) ) ; - тимчасовий доступ до документів (ст. ст. 131, 159, 160 КПК України) тощо.

У задоволенні решти вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Таким чином, скарга ОСОБА_2 не постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 303 310, 376, 392, 532 КПК України; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України від 21.11.2012 року № 10-1717/0/4-12, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001858 від 27.12.2013 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді про задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1