Справа №1-69/07р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007
року Старовижівський районний суд Волинської області В складі: головуючого
судді Кузьмінця О.М.

При секретарі
Бондар О.С.

З участю
прокурора Омелянчука А.В.

Потерпілих:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Стара Вижівка справу по
обвинуваченню ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя с Смідин
Старовижівського району Волинської області,
громадянина України,
українця, з повною середньою
освітою, неодруженого, непрацюючого,
згідно ст. 89 КК України, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст.
191 ч.3, ст. 358 ч.2 і ч.3 КК України,

встановив:

Підсудний
ОСОБА_9, працюючи на посаді
заготівельника сільськогосподарського фермерського господарства (СФГ) „Миелина" і будучи
матеріально-відповідальною особою, в
2005 році отримав в касі господарства під звіт 10620 грн., які не використав за призначенням для
закупівлі худоби від населення, а
привласнив їх, використавши для власних
потреб.

Крім того, закуповуючи від громадян худобу в 2005
році, він, підроблюючи підписи громадян про отримання
грошей в приймальних квитанціях на закупівлю худоби, виплачував їм меншу суму ніж вказана в
квитанції і таким чином повторно привласнив 5468 грн.ЗЗ коп.

Він же в
2004-2005 роках повторно підробив і здав в бухгалтерію ФСГ „Миелина" приймальні
квитанції про закупівлю худоби в :

ОСОБА_10 на суму
2059, 2 грн, 2194, 4 грн., 1872 і 1189грн., ОСОБА_11-1949, 5 грн, ОСОБА_12.
-2343, 6 грн., ОСОБА_134088, 16 грн, ,
ОСОБА_14. -2371, 8, ОСОБА_15
-1716 грн. та 2279 грн, ОСОБА_16. -1067
грн., ОСОБА_17. -3122 грн, , ОСОБА_18.
-2663, 4 грн., ОСОБА_19. - 1994, 2 грн., ОСОБА_20.- 2112, 2 грн., ОСОБА_21. -1598, 8 грн і 2976 грн, ОСОБА_22 -1323 грн. і 1702, 4 грн., ОСОБА_23.
- 2696, 4 грн. і 1681, 65 грн.,
Стреченом М. І. - 3315, 8 грн. і 2628, 9 грн. Подбальським Ф.В. - 1785
грн., Лукашуком В.А. - 1596 грн,
ОСОБА_24. -2872, 8 грн., ОСОБА_25. - 1454, 4 грн., ОСОБА_26. - 2280, 6 грн., ОСОБА_27- 1676
грн., ОСОБА_28. - 1818 грн., ОСОБА_29.
-2159, 4 грн., ОСОБА_30 - 2210, 5 грн.
хоча вказані громадяни худоби по цих квитанціях не здавали і гроші не
отримували. Гроші були виплачені іншим громадянам, які фактично здавали худобу, але їх особи слідством не встановлені.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_9винність в пред'явленому звинуваченні визнав
повністю і пояснив, що з грудня 2004
року до липня 2007 року він працював в СФГ

„Миелина" на посаді
заготівельника, в обов'язки якого
входила закупівля худоби від населення. З цією метою він отримував в касі
господарства під звіт кошти і купував в громадян худобу, забій якої проводився в СФГ „ Миелина".

Не
заперечує, що частину отриманих в господарстві
під звіт коштів, а саме в сумі 10620
грн. привласнив, використавши їх для
власних потруб.

Також
підтвердив, що в приймальні квитанції на
закупівлю худоби вносив неправдиві відомості,
а саме оформляв квитанції не на тих осіб, що здавали худобу. Згідний з привласненням
коштів в сумі 5468 грн.ЗЗ коп., які не
виплатив потерпілимОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8, розписавшись за них в приймальних квитанціях
про отримання більшої суми ніж фактично їм виплатив при купівлі худоби.

Потерпілі
ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. , ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8. показали, що в 2005 році
вони продавалт худобу підсудному, однак
в приймальних квитанціях про отримання грошей вони не розписувалися.

Також
підтвердили, зокрема: ОСОБА_1, що отримав 2500 грн., а згідно квитанції вартість худоби становить
3034 грн, різниця 534 грн.;

-ОСОБА_2, що отримала від підсудного 2900 грн., а згідно квитанції вартість становить 3537
грн.20 коп., різниця 637, 20 грн.;

-ОСОБА_3
, що отримала від підсудного 3100
грн., а згідно квитанції вартість худоби
становить 3788, 8 грн., різниця 688, 80
грн.;

-
ОСОБА_4, що отримала від підсудного за 2
голови ВРХ відповідно 3300 грн. і 3622, 5 грн.,
а згідно квитанцій необхідно було виплатити відповідно 4029, 6 грн. та
4347 грн., різниця складає 1454 грн. 10
коп.;

-ОСОБА_5, що отримав від підсудного 3100 грн., а згідно приймальної квитанції повинен був
отримати 3720 грн. різниця становить 620 грн.;

-ОСОБА_6., що отримав від підсудного 2950 грн., а згідно приймальні квитанції повинен був
отримати 3540 грн., різниця складає 620
грн.;

-ОСОБА_7, що отримала від підсудного 2232, 67
грн., а згідно квитанції повинна була
отримати 2679 грн.20 коп, різниця
становить 446, 53 грн.;

-ОСОБА_8., що отримав від підсудного при продажі йому
1-ї голови ВРХ 2488, 5 грн., а згідно
квитанції підсудний повинен був виплатити йому 2986 грн.20 коп., різниця складає 497 грн.

Всі потерпілі
підтвердили, що будь-яких претензій
майнового характеру до підсудного не мають,
оскільки він повністю повернув їм недоплачені за худобу суми.

Представник
цивільного позивача Михальчук П.С. від
позову про стягнення майнової і моральної шкоди відмовився повністю, пояснивши,
що підсудний взяті під звіт гроші повернув повністю, а тому ніяких претензій СФГ „Миелина" до
нього не має.

В судовому
засіданні ОСОБА_9 повністю визнав всі фактичні обставини даної справи і докази
в їх підтвердження, встановленоі
досудовим слідством, і їх не оспорює, а тому суд вважає доведеною винність його в
повторному привласненні чужого майна (коштів) яке було ввірене йому та в
підробленні і використанні за відомо підроблених документів, які видаються чи посвідчуються підприємством
і які надають право або звільняють від обов'язків, з метою їх використання, вчиненні їх повторно, а отже дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ст.
191 ч.3 і ст. 358 ч.2 і ч.3 КК
України.

Суд вважає
пом'якшуючою відповідальність підсудного обставиною щире розкаяння у вчиненні
злочинів.

Обтяжуючих відповідальність
підсудного обставин суд не вбачає.

При призначенні
ОСОБА_9покарання суд враховує, що він
вчинив декілька злочинів, один з яких
відноситься до тяжких.

Поряд з цим суд
враховує пом'якшуючу його відповідальність обставину, а також,
що по місцю праці і проживання характеризується позитивно і вважає, що для його виправлення і перевиховання слід
призначити покарання в межах санкції законів,
за якими притягається до кримінальної відповідальності, з застосуванням ст. 75 КК України.

Слід також
прийняти відмову прокурора від позовів про стягнення з підсудного в користь
ОСОБА_4 і ОСОБА_1, заподіяної шкоди та
представника цивільного позивача про стягнення з нього ж в користь СФГ „Миелина" майнової і
моральної шкоди, оскільки підсудний
добровільно повністю відшкодував заподіяну шкоду до початку судового розгляду
справи.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_9 визнати
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 191 ч.3,
ст. 358 ч.2 і ч.3 КК України і
призначити йому:

·
за ст. 191 ч.3 КК України 5 років позбавлення волі з
позбавленням права займати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки;

·
за ст. 358 ч.2 КК України - 2 роки позбавлення волі;

·
за ст. 358 ч.3 КК України - 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 70
ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначити ОСОБА_9покарання у виді 5(п'ять) років позбавлення
волі з позбавленням права займати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 (два) роки.

У відповідності
до ст.
75, 76 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування основного покарання з
випробуванням у виді позбавлення волі при умові, що він протягом 2(двох) років не вчинить
нового злочину і не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально- виконавчої системи і буде повідомляти ці органи
про зміну місця проживання та роботи.

Прийняти відмову
прокурора та представника цивільного позивача від заявлених ними позовів.

Строк
додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю
рахувати ОСОБА_9з моменту приведення вироку до виконання.

Прийняти відмову
прокурора і представника цивільного позивача від заявлених ними позовів.

Запобіжний захід
на час вступу вироку в законну силу засудженому залишити підписку про невиїзд..

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через
Старовижівський райсуд протягом
15 діб з моменту його проголошення.