справа 274/5842/14-к провадження: 1-кп/0274/83/15
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.01.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріїнськ, Кемеровської області, РФ, громадянина України, росіянина, з середньою освітою, проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має малолітню дитину, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 190 ч. 1 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
25.09.2014 року приблизно о 17 год. у ОСОБА_3 , який знаходився в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вул. 30 - річчя Перемоги, 2/12, в м. Бердичеві, виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 ввів в оману продавця магазину ОСОБА_5 , повідомивши їй про намір покупки дитячого комбінезону. ОСОБА_5 , виконуючи свої професійні обов`язки, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_3 , передала йому дитячий комбінезон марки «Ріссоlо» вартістю 585 гривень, який їй був ввірений для продажу власником магазину ОСОБА_6 .
Отримавши вказаний комбінезон, ОСОБА_3 розрахунок за нього не провів, а заволодівши ним та утримуючи при собі вийшов з приміщення магазину та розпорядився чужим майном на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 заподіяно матеріальної шкоди на суму 585 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ст. 190 ч. 1 КК України.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину не визнав. По суті обвинувачення пояснив, що з потерпілою він був знайомий як покупець магазину, оскільки часто купував там товари. 29.05.2014 року біля 17 години він зайшов в магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на території Центрального ринку в м. Бердичеві. Він зайшов зі своїм знайомим ОСОБА_7 . Обвинувачений був у стані алкогольного спяніння і коли зайшов в магазин, то спянів ще більше. Вони зайшли придбати костюм його синові. Продавець, яка раніше була йому знайома, запропонувала взяти комбінезон. Він взяв комбінезон та не мав злого умислу. Потім обвинувачений відчув пориви блювоти і вийшов з магазину з пакетом, в який йому упакували комбінезон. Вийшовши з магазину, він вирвав і відчув, що не зможе дійти додому і згубить пакет, тому залишив його знайомій неподалік магазину. Коли ранком він прокинувся, то згадав, що сталося. Після цього він приніс комбінезон в магазин. Далі йому зателефонувала дружина і повідомила, що вона знаходиться в міліції і що на нього написали заяву. Комбінезон він нікуди не збував. Продавець повідомляла йому вартість комбінезону і пропонувала розрахуватися. Він памятає, що діставав з кишені гроші. Комбінезон не залишив в магазині бо вважав, що він вже його придбав.
Не дивлячись на те, що обвинувачений свою вину не визнав, його вина підтверджується показами свідка та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами свідка ОСОБА_5 яка пояснила, що з обвинуваченим ніяких стосунків в неї немає. На той час вона працювала продавцем в магазині „Дочки та синочки у приватного підприємця ОСОБА_6 . Магазин знаходиться по АДРЕСА_2 . 25.09.2014 року біля 16 години 45 хвилин в магазин зайшли покупці. Обвинувачений вибрав дитячий зимовий комбінезон. Вона йому допомогла вибирати, спакувала комбінезон і поклала на стіл. Обвинувачений взяв його і почав шукати гроші. Також пропонував розрахуватись карткою, однак в них немає терміналу. Він показував картку на відстані, однак вона не бачила, чи то банківська картка. Потім він знову почав шукати гроші в кишенях і відходити до виходу. Коли вона вийшла за ним на вулицю, то обвинуваченого вже не було. Він мабуть втік. З ним також була жіночка, яку вона затримала на вулиці. Потім підійшов дільничний інспектор і вони доставили ту жіночку в міліцію, де було складено заяву. Наступного ранку обвинувачений приніс костюм в магазин і вибачився. При продажі вона повідомляла вартість костюму. Там ще був якийсь чоловік. Вона запитала, чи він знає обвинуваченого. Той відповів, що ні. Та жінка і обвинувачений заходили разом. Потім жінка вийшла з магазину. Свідок бачила, що обвинувачений і та жінка між собою спілкувалися, тому вона її затримала;
протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.09.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомила Бердичівський МВВС про викрадення дитячого комбінезону з магазину „Дочки та синочки в м. Бердичеві 25.09.2014 року ( т.1 а. п. 7);
протоколом огляду місця події від 03.10.2014 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуте місце вчинення злочину приміщення магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого по вул. 30 річчя Перемоги в м. Бердичеві (т. 1 а. п. 24-28);
протоколом огляду місця події від 03.10.2014 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого повторно було оглянуте місце вчинення злочину приміщення магазину „Дочки та Синочки та вилучено дитячий комбінезон марки «Ріссоlо», який було викрадено обвинуваченим (т. 1 а. п. 30-32);
довідкою вартості, відповідно до якої вартість дитячого комбінезону марки «Ріссоlо» станом на 25.09.2014 року становить 585 грн. (т.1 а. п. 19).
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в скоєні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, тобто заволодінні чужим майно шляхом обману ( шахрайство).
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин невеликої тяжкості, особу винного, який характеризується посередньо, на утриманні має малолітню дитину, відповідно до ст. 89 КК України несудимий.
Обставин, що відповідно до ст.ст. 66,67 КК України помякшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 міри покарання у виді обмеження волі, оскільки вважає, що менш суворі види покарання будуть недостатніми для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Однак, враховуючи, що обвинувачений відповідно до ст. 89 КК України є несудимим, на утриманні має малолітню дитину, викрадене майно повернуто потерпілій і претензій до обвинуваченого вона не має, суд вважає можливим, відповідно до ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
На підставі ст. 76 ч.1 п.3 КК України зобовязати обвинуваченого повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.
Речовий доказ - дитячий комбінезон марки «Ріссоlо», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити потерпілій.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1