Справа №295/7449/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, клопотання захисника про зміну запобіжного захисту обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001296 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.ч. 1, 2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Богунського районного суду м.Житомира надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.ч. 1, 2 ст.190 КК України, відносно якого ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 24.03.2015 року обрався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.05.2015 року.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але 21.05.2015року строк дії запобіжного заходу закінчується, однак судове провадження не може бути закінчене в цей строк.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення невеликої та середньої тяжкості, не одружений, не працює, не має реєстрації місця проживання, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі він буде переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та розгляду справи в суді, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заявленого клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, оскільки вчинені ним правопорушення не є тяжкими, обвинувачений має цивільну дружину та дитину, доводи прокурора про непроживання ОСОБА_5 за вказаною адресою безпідставні, вважають, що у зв`язку із закінченням досудового слідства відсутній ризик переховування від органів досудового розслідування, а той факт, що стосовно нього внесено відомості до ЄРДР про вчинення інших злочинів не має значення, оскільки вони вчинені в 2009 році.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив, що ОСОБА_5 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК, обвинувачується у вчиненні правопорушення невеликої та середньої тяжкості, не одружений, не працює, не має реєстрації місця проживання, стосовно нього внесено відомості до ЄРДР про вчинення іншого злочину, про що обвинувачений не заперечував.

Судом встановлено, що продовжує існувати обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, існують ризики, на які посилається прокурор, але в судовому засіданні не встановлено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, викладеним в клопотанні, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та розгляду справи в суді, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд не приймає пояснення обвинуваченого, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить йому можливість розрахуватись із потерпілими, оскільки як він сам пояснив, він коштів для цього не має, має непогашені зобов`язання за кредитним договором, до затримання не був працевлаштований у зв`язку із відсутністю роботи.

Суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про обрання нового запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу, тримання під вартою, для обвинуваченого ОСОБА_5 на строк до 26 червня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1