Справа № 11- 365, 2007року Головуючий в 1-й інстанції Мосьондз І.А.
Категорія: спист. 15,185 4.3,296 4.4,2,304 КК України Доповідач Бойко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
червня 2007 року
Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного
суду Хмельницької області у складі:

головуючого Ковтуна В.П.,

суддів Бойко Л.В., Цугеля І.М.,

з участю прокурора Бірюченка С. В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому
кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1C.Q. на вирок Ярмолинецького районного
суду від 13 квітня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженець с Островське Первомайського району
АРК, житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий,
раніше судимий Ярмолинецьким райсудом 05.09.1995
року за ст. 141 ч.2, 140 ч.3, 140 ч.2, 206 ч.1, 42 ч.І КК Укр. на 3 роки позбавлення волі; Хмельницьким облсудом 07.07.1998р.
за ст. 117ч.4, 100, 206ч.3, 206ч.2, 42, 43
КК України на 9 років позбавлення волі; Хмельницьким
міськрайсудом 03.06.2005р. на підставі ст. 82ч.З КК Укр. невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком 1
рік 8 місяців 29 днів, звільнений22.12.2005р. умовно-достроково на 1 рік 1
місяць 2 дня,

засуджений за
ст. 296 ч.4 КК України на 5 років позбавлення волі;

за СТ.15, 185
ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначено ОСОБА_1. 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до основного покарання частково приєднано
невідбуту частину покарання за попереднім
вироком і остаточно призначено 5 років 3 місяці позбавлення
волі.

Початок строку
покарання постановлено рахувати з 13 квітня 2007 року із зарахуванням часу тримання під вартою з 25 липня
2006 року по 12 квітня 2007 року включно.

Міру запобіжного заходу залишено попередню - тримання під вартою.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженець та житель АДРЕСА_2, Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, студент З курсу Ярмолинецького ПТУ, військовозобов'язаного, раніше
не судимий

засуджений за ст. 296 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі;

В силу ст. 104 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного
покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено обов'язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої
системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання; періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
інспекції.

2

Міру запобіжного заходу залишено попередню - підписку про невиїзд.

Питання про
речові докази вирішено відповідно до закону.

За вироком суду 14 липня 2006 року біля 14 години 30 хвилин ОСОБА_1. в
с.Кадиївка Ярмолинецького району спільно із неповнолітнім ОСОБА_2. перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, зайшли на
присадибну ділянку господарства ОСОБА_3., де грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства,
безпричинно пристали до ОСОБА_4. та ОСОБА_6. і
шляхом нанесення ударів кулаками та ногами по різних частинах тіла, вчинили їх
побиття, заподіявши ОСОБА_4. легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_1спільно із ОСОБА_2вийшли з присадибної ділянки ОСОБА_3., на дорозі біля автобусної
зупинки грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, безпричинно побили ОСОБА_5., спричинивши йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я. В процесі вчинення цих дій ОСОБА_1.
вийняв з кишені кухонного ножа, який забрав в будинку ОСОБА_3. і приставивши його до шиї ОСОБА_5. виражав погрози в його адресу.

Крім цього, 23.07.2006 року біля 17 години в с Соколівка Ярмолинецького району ОСОБА_1. за
попередньою змовою із ОСОБА_8 зайшли в приміщення житлового будинку ОСОБА_7., звідки намагались викрасти майно
останнього на загальну суму 619 грн. 50 коп. даний злочин вони не
довели до кінця, так як були виявлені в будинку господарями і на
їх вимогу повернули викрадене.

В апеляції засуджений ОСОБА_1. просить переглянути даний вирок суду і пом'якшити йому покарання, перекваліфікувати його дії із
ч.4 на ч.3 ст. 296 КК України, оскільки у нього не було предмета заздалегідь
пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, у
нього був ніж, яким він різав закуску і під час хуліганський дій він знаходився
у нього в кишені і до горла потерпілого він його не
прикладав. Також вказує, що суд не врахував, що
із потерпілими він розрахувався і вони просили його суворо не карати.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляції, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів ,

Знаходить,

що апеляція засудженого не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1. у вчиненні злочину за
вказаних у вироку обставинах відповідають
фактичним обставинам справи та підтверджуються перевіреними в
суді і наведеними у вироку доказами.

Не дивлячись на те, що сам засуджений ОСОБА_1заперечував факт застосування
ножа, однак його вина підтверджується послідовними
показаннями потерпілих, зокрема потерпілого ОСОБА_5. який пояснив,
що засуджений спочатку чіплявся до нього, а потім вийняв з кишені ножа і приставив до його шиї, а відійшовши, вдарив
ногою в область грудної клітини, від удару він впав на землю. Після цього двоє
засуджених стали бити його ногами по різних частинах тіла, від чого той втратив
свідомість.

Потерпілий ОСОБА_4. пояснив, що коли він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 косили
сіно на городі ОСОБА_3, підійшли ОСОБА_1із ОСОБА_2шукаючи де купити горілки,
ОСОБА_5 погодився піти з ними в село за
горілкою. Через деякий час засуджені повернулись без ОСОБА_5і почали безпричинно чіплятись до них із ОСОБА_6, ОСОБА_1спочатку
вдарив ногою в обличчя ОСОБА_6, а потім
обоє засуджених почали їх бити. Також пояснив, що бачив як ОСОБА_1заходив в будинок ОСОБА_3 і чув звук розбитого скла, а коли
ОСОБА_1повернувся у нього руки були у крові.

Аналогічні показання дав суду потерпілий ОСОБА_6

2

Свідки ОСОБА_9., ОСОБА_10. та ОСОБА_11пояснили, що бачили як на зупинці засуджені ОСОБА_1з ОСОБА_2 били ОСОБА_5, вони
викликали міліцію і ті їх затримали.

Свідки ОСОБА_12. та ОСОБА_13- працівники міліції пояснили суду, що мешканці села Кадиївка повідомили, що на автобусній
зупинці двоє невідомих чоловіків б'ють третього, вони виїхали на
місце і затримали ОСОБА_1з ОСОБА_2. При огляді ОСОБА_1 вилучили
ножа та викрутку.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_4. виявлені
легкі тілесні ушкодження , а у потерпілого ОСОБА_5. - легкі тілесні ушкодження,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Крім того потерпіла ОСОБА_14. пояснила, що 23.07.2006 року повернувшись із
своїм чоловіком біля 17.00 до власного будинку виявила,
що навісний замок зірваний і у одній із кімнат на
ліжку сиділи ОСОБА_1та невідомий їй чоловік, а на вулиці лежав поліетилени
пакет із її речами, вона попросила повернути їй речі, що вони і зробили.

Дані показання потерпілої підтверджуються даними протоколу огляду місця
події, у якому зафіксовано, що у домоволодінні ОСОБА_7. виявлений пакет із її
речами.

Наведені докази спростовують посилання в апеляції засудженого про
недоведеність його вини у вчиненні хуліганський дій з використанням
ножа.

Таким чином дії засудженого ОСОБА_1за ст. 296 ч.4, 15, 185 ч3 КК України кваліфіковані вірно, у зв'язку із цим підстав для
перекваліфікації дій засудженого із ч.4 ст. 296 на ч.3 цієї статті, про що ставиться питання в апеляції, колегія судді
не вбачає.

Міра покарання засудженому призначена з дотриманням вимог ст. 65 КК
України.

Враховуючи схильність засудженого ОСОБА_1до рецидиву злочинів та вчинення
ним тяжкого злочину в період умовно-дострокового
звільнення колегія суддів не знаходить підстав для пом'якшення йому
покарання.

Розглядаючи справу в повному обсязі в порядку ст. 365 КПК України, колегія
суддів вважає необхідним виключити з
формулювання обвинувачення вказівку суду про вчинення крадіжки приватного майна із житлового будинку ОСОБА_7. спільно із ОСОБА_15., оскільки щодо останнього кримінальна справа не
розглядалась, так як він за постановою суду знаходився у розшуку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення, вирок Ярмолинецького районного суду від 13 квітня 2007 року
щодо нього - без зміни.

Виключити з формулювання обвинувачення вказівку суду про вчинення злочину спільно
з ОСОБА_15.