В И Р О К
Іменем України

16.02.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/59/2015 (130/274/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2014 р. за №0000971 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, співмешкаючого із ОСОБА_6 , військовозобов`язаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 19.04.2012 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі; 06.10.2014 р. звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 6 місяців 25 днів відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2014 року,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

26 грудня 2014 р. приблизно о 23-00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в м. Жмеринка Вінницької області, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проник в приміщення недобудованого будинку по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , звідки, умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку бензопили «Рубін» та приналежностей до неї, вартістю 1520 грн. згідно товарного чеку магазину «Інструменталка Електроінструмент». Після чого з викраденими речами з місця події зник, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1520,00 грн. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є крадіжка вчинена з проникненням в інше приміщення та вчинена повторно.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. Вказав, що 26.12.2015 року він здав металобрухт, зустрів знайомого, із яким випив та ввечері вона розійшлись. Обвинувачений їхав на велосипеді по вул.. Кірова в м.Жмеринка та побачив біля новобудови по вул. Кірова, 108 металеву сітку. Оскільки по сусідству ще горіло світло, а в нього була потреба сітці по господарству, він дочекався близько 23 години, сховав велосипед неподалік та повернувся до території домоволодіння за сіткою. З вулиці будинок був огороджений та була хвіртка. Обвинувачений зайшов на територію через хвіртку, однак підняти сітку не міг, бо вона була важка. Оскільки його ніхто не бачив, то він пройшов в будинок, який не є житловим та не має дверей, де в одній із кімнат побачив бензопилу «Рубін». Поруч знаходились сумка із ключем та цепками, та сумка із бензином і маслом. Обвинувачений вирішив забрати пилу із при належностями до неї для власних потреб, для того, аби порізати дрова вдома, а тому взяв все та вийшов з території. Коли він вийшов за ворота, переходив дорогу, то почув, що йому хтось кричав, аби він покинув те, що взяв. Отримавши можливість розпорядитись викраденим, ОСОБА_4 почав тікати, сів на велосипед, що знаходився неподалік та поїхав додому по АДРЕСА_1 , де і залишив пилу, а наступного дня прийшли працівники міліції та вилучили викрадене. Пояснив, що вчинив крадіжку, так як перебував у скрутному матеріальному становищі, розумів, що це є чужа власність, вчинив злочин із метою привласнення чужого майна. З кількістю та вартістю викраденого погодився, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого. Просив суд врахувати, що будинок був не житловий, не мав дверей, а тому просив змінити кваліфікацію злочину на ч.2 ст. 185 КК України та призначити мінімальну міру покарання.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який показав, що йому належить будинок по АДРЕСА_2 , де він зареєстрований та який на даний час частково знесений та здійснюється будівництво нового. В будинку ніхто не проживає, так як зараз він не добудований та не зданий в експлуатацію, в ньому в основному зберігаються будівельні матеріали. Сам потерпілий проживає неподалік по АДРЕСА_3 . Будинок по вул.. Кірова огороджений із боку вулиці, та має хвіртку. 26.12.2014 року він був на будівництві, а ввечері, близько 2.,45 йому зателефонував сусід та повідомив, що хтось проник на територію. Потерпілий приблизно через 10 хвилин прибіг на місце події та побачив ОСОБА_4 , який сідав на велосипед на дорозі, в руках якого була сумка та бензопила. Наздогнати обвинуваченого потерпілий не зміг, однак по слідах на снігу прийшов до будинку по АДРЕСА_2 , про що повідомив органи внутрішніх справ та наступного дня було здійснено огляд цього будинку. Викрадену пилу та приналежності до неї потерпілому повернуто, у справному стані, претензій до обвинуваченого не має. Вартість викраденого та правову кваліфікацію злочину не оспорив. Обвинуваченого пробачив, при визначенні міри покарання погодився із прокурором.
Окрім повного визнання вини обвинуваченим, його винність в інкримінованому злочині також доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, що надані стороною обвинувачення, належність та допустимість яких не оспорені стороною захисту:
- протоколом огляду місця події від 27.12.2014 року (а.с. 21-22), де зафіксовано та описано територію огороженого домогосподарства та приміщення недобудованого будинку по АДРЕСА_2 , де із однієї із кімнат було викрадено бензопилу «Рубін» та приналежності до неї;
- протоколом огляду домоволодіння ОСОБА_6 від 27.12.2014 р., що було здійснено із її письмової згоди (а.с.23) в АДРЕСА_1 , де в одній із кімнат виявлено бензопилу «Рубін» із при належностями до неї (а.с. 24-25);
- товарним чеком магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на придбання бензопили «Рубін» за 1520 грн. (а.с. 20);
- постановою про визнання речовим доказом від 29.12.2014 року (а.с. 27), відповідно до якої бензопилу «Рубін» та приналежності до неї, а саме: поліпропіленову клітчату сумку всередині якої знаходиться пляшка білого кольору ємністю 1л. з мастилом марки «STIHL» всередині, наповнена до половини; пляшка коричневого кольору ємністю 2л. з рідиною на дні всередині; пляшка зеленого кольору, наповнена до половин; пляшка білого кольору ємністю 600 мл. на дні з рідиною жовтого кольору; пакет червоного кольору, в якому знаходяться лійка жовтого кольору, свічний ключ; напильник; пакет білого кольору всередині з двома цепками до вищевказаної бензопили визнано речовим доказом та передано потерпілому ОСОБА_5 на зберігання, про що ним надано розписку (а.с.28);
На інші докази сторони обвинувачення та захисту, потерпілий не посилались, а відтак судом не досліджувались.
Досліджені докази суд приймає, оскільки вони є належним, допустимим не оспорені стороною захисту чи обвинувачення, отримані із дотриманням вимог КПК та в межах строку здійснення досудового розслідування.
Таким чином суд вважає, що інкримінована досудовим розслідуванням кваліфікуюча ознака як проникнення в житло не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки приміщення, у яке проник ОСОБА_4 , не є житлом в розумінні ст. 185 ч.3 КК України та має ознаки «іншого приміщення» так як на час вчинення злочину воно не прийняте в експлуатацію як житло, не використовується за таким призначенням, а в ньому як вбачається із пояснення потерпілого та протоколу огляду зберігаються будівельні матеріали.
Також не заслуговують на увагу твердження обвинуваченого, що обставини неналежності приміщення до житлового та відсутність у ньому дверей є підставою для зміни кваліфікації його діяння на ч.2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_4 здійснив проникнення на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 через хвіртку, проник в середину недобудованого приміщення та умисно, з корисливого мотиву вчинив крадіжку, що враховано судом при кваліфікації вчиненого.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 29), вчинив злочин, маючи судимість за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, за які останній раз був засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.04.2012 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та 06.10.2014 р. був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на шість місяців двадцять пять днів згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2014 року (а.с. 30-32, 38-39); на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с.33-35), не одружений, проживає без реєстрації шлюбу із ОСОБА_6 , за місцем проживання в АДРЕСА_1 характеризується посередньо (а.с.36), непрацюючий не є інвалідом 1-2 груп, малолітніх, неповнолітніх осіб на утриманні не має. Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він є працюючим, оскільки ним вказане, як обставина, що характеризує обвинуваченого, має бути доведена стороною, яка на неї посилається відповідно до ст.ст.22, 91 КПК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд відкидає інкриміновану досудовим розслідуванням як обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, оскільки рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, а тому не може двічі враховуватись при призначенні покарання як така, що його обтяжує відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став, вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, а саме те, що він дав правдиві покази і тим самим сприяв встановленню істини у справі.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який при призначенні виду і розміру покарання просив обвинуваченого суворо не карати, претензій до обвинуваченого не має, шкоду йому відшкодовано, оскільки викрадене повернуто.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе виключно із ізоляцією його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємо статті із застосуванням правил складання покарань за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.
Наявності процесуальних витрат не встановлено.
Речові докази підлягають поверненню володільцям (а.с. 27-28) відповідно до матеріалів провадження.
Запобіжний захід обвинуваченому у виді особистого зобовязання до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін. (а.с. 37).
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
За ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.04.2012 року, визначити остаточне покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Речові докази - бензопилу «Рубін» та приналежності до неї - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення направити потерпілим, що не були присутні при його ухваленні.

Суддя