Справа № 1/2211/22/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2012 Нетішинський міський суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стасюка Р.М.

при секретарі Оліферук Ж.А.

з участю прокурора Косіка О.В.

з участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, українки, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2,одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючою суддею Корецького районного суду Рівненської області, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 368 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Досудовим слідством ОСОБА_2 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України.

Так, згідно обвинувального висновку, ОСОБА_2 при здійсненні правосуддя не дотримувалася присяги судді, Конституції та законів України, а використовувала надану їй владу та службове становище всупереч інтересам служби у корисних цілях, для отримання незаконної матеріальної вигоди шляхом одержання хабара.

Із обвинувачення слідує, що 21.11.2008 року до Корецького районного суду Рівненської області надійшов адміністративний матеріал щодо гр-на ОСОБА_3, про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, розгляд якого було доручено судді Корецького районного суду Рівненської області Якимчук О.М.

В ході розгляду вказаного адміністративного матеріалу, у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на отримання хабара у вигляді грошей у сумі 51 гривня, поєднаного з вимаганням хабара, від особи, яка вчинила вказане вище адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_3

З цією метою, 24.11.2008 року, біля 10 години, суддя Корецького районного суду Рівненської області Якимчук О.М., будучи представником влади та службовою особою, що займає відповідальне становище, діючи умисно, зловживаючи службовим становищем з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету, розташованого у приміщенні Корецького районного суду Рівненської області за адресою: Рівненська область, м. Корець, вул. Тітова, 7, в ході розмови з ОСОБА_3М, повідомила останньому, що за вчинене ним адміністративне правопорушення до нього може бути застосоване адміністративне стягнення у вигляді 15 діб адміністративного арешту, після чого висловила ОСОБА_3 вимогу про передачу особисто їй хабара у сумі 51 гривня за не притягнення його до адміністративної відповідальності, як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Будучи поставленим в умови, за яких ОСОБА_3 був вимушений передати хабара з метою запобігання настанню для нього шкідливих наслідків, а саме застосуванню до нього суддею Якимчук О.М. адміністративного стягнення у вигляді 15 діб адміністративного арешту, реально сприймаючи її погрози щодо застосування такого адміністративного покарання, він погодився з протиправними вимогами ОСОБА_2 про передачу їй хабара у сумі 51 гривня, за не притягнення його до адміністративної відповідальності, як особу яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

24.11.2008 року, біля 10 години, знаходячись у службовому кабінеті судді Корецького районного суду Рівненської області Якимчук О.М., розташованому за адресою: Рівненська область, м. Корець, вул. Тітова, 7, ОСОБА_3, у відповідності з раніше відбувшоюся між ним та ОСОБА_2 домовленістю, передав, а ОСОБА_2 одержала від нього хабар у сумі 51 гривня за не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Отримавши хабар від гр. ОСОБА_3 за не притягнення його до адміністративної відповідальності, як особи, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на одержання хабара у сумі 1000 гривень, поєднаного з вимаганням хабара, від гр. ОСОБА_4, оскільки 21.11.2008 року до Корецького районного суду Рівненської області надійшов адміністративний матеріал про вчинення ОСОБА_5 (братом ОСОБА_4, який на той час перебував за межами України) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розгляд якого було доручено особисто їй.

Так, 28.01.2009 року до Корецького районного суду Рівненської області надійшов адміністративний матеріал щодо гр. ОСОБА_5, про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розгляд якого було доручено судді Корецького районного суду Рівненської області Якимчук О.М.

В ході розгляду вказаного адміністративного матеріалу, у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на одержання хабара у вигляді грошей у сумі 1000 гривень, поєднаного з вимаганням хабара, від особи, яка вчинила вказане вище адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_5

З цією метою, 05.02.2009 біля 12 години, суддя Корецького районного суду Рівненської області Якимчук О.М., будучи представником влади та службовою особою, що займає відповідальне становище, діючи умисно, зловживаючислужбовим становищем з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету, розташованого у приміщенні Корецького районного суду Рівненської області за адресою: Рівненська область, м. Корець, вул. Тітова, 7, в ході розмови із ОСОБА_4, повідомила останній, що за вчинене її братом ОСОБА_5 (який на той час перебував за межами України) адміністративне правопорушення він може бути позбавлений права керувати автотранспортним засобом на строк від одного до двох років, а оскільки прав керувати автотранспортним засобом у нього немає, на нього може бути накладений штраф у сумі від 150 до 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або застосовані громадські роботи на строк від 40 до 50 годин, або адміністративний арешт на строк від 7 до 10 діб, після чого висловила ОСОБА_4 вимогу про передачу особисто їй хабара у вигляді грошей у сумі 1000 гривень, за застосування до її брата - ОСОБА_5, як до особи, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, менш суворого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті, а саме 40 годин громадських робіт.

Будучи поставленою в умови, за яких ОСОБА_4 була вимушена передати хабара з метою запобігання настанню для її брата шкідливих наслідків, а саме накладення на нього суддею Якимчук О.М. штрафу від 150 до 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (що складає суму в розмірі від 2550 грн. до 3400 грн.), або застосуванні громадських робіт на строк від 40 до 50 годин, або адміністративного арешту на строк від 7 до 10 діб, реально сприймаючи її погрози щодо застосування таких покарань, вона погодилася з протиправними вимогами ОСОБА_2 про передачу їй хабара у вигляді грошей у сумі 1000 гривень, за застосування до її брата ОСОБА_5, як до особи, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, менш суворого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті, а саме 40 годин громадських робіт.

Цього ж дня, тобто, 05.02.09, біля 13 години, знаходячись у службовому кабінеті судді Корецького районного суду Рівненської області Якимчук О.М., розташованому за адресою: Рівненська область, м. Корець, вул. Тітова, 7, ОСОБА_4, у відповідності з раніше відбувшоюся між нею та ОСОБА_2 домовленістю, передала, а ОСОБА_2 одержала від неї хабар у вигляді грошей у сумі 1000 гривень, за застосування до її брата ОСОБА_5, як до особи, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, менш суворого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті, а саме 40 годин громадських робіт.

В ході розгляду справи підсудна ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому їй злочині не визнала. Вказала, що докази на які посилаються органи досудового слідства, зібрані незаконним шляхом. Експертизи відеокасет та голосу проведені з порушенням процедури. Будь яких зразків голосу, для проведення експертизи вона не надавала, а тому є незрозумілим що саме було направлено на дослідження експертам.

Судом відмовлено в задоволені клопотання прокурора про надання доручення слідчому на проведення експертиз, так як відсутні докази правомірності проведення оперативно-технічних заходів за результатами яких проводились попередні експертизи. Отже без встановлення правомірності проведення оперативно-технічних заходів, проведення будь яких експертиз повторно на даній стадії судового розгляду є недоцільно.

В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.1 ст. 281 КПК України, суд з власної ініціативи поставив на обговорення учасників судового розгляду даної кримінальної справи питання про повернення її на додаткове розслідування з тих підстав, що під час досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК України, які не можливо усунути в судовому засіданні.

Прокурор висловив думку щодо недоцільності направлення справи на додаткове розслідування, оскільки вважає, що для цього відсутні підстави.

Підсудна та її захисник висловили думку про необхідність направлення справи на додаткове розслідування, оскільки мають місце ряд суттєвих недоліків досудового слідства які не можливо усунути в судовому засіданні.

ОСОБА_2 зазначила, що досудове слідство проведено однобічно, з упередженим ставленням до неї та з явними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства.

Так, на підтримання своєї позиції підсудна зазначила, що слідчим неодноразово зупинялось досудове слідство під приводом її тяжкої хвороби, що не відповідає дійсності. В кримінальній справі відсутня інформація про її захворювання тяжкою хворобою, яка давала право слідчому зупиняти досудове слідство по справі.

Вказала, що в матеріалах справи відсутня постанова компетентного органу, який надав дозвіл на застосування технічних засобів отримання інформації, тому вважає, що отримана інформації не є належним та допустимим доказом.

Заслухавши думку учасників процесу, та беручи до уваги клопотання підсудної та її захисника, суд приходить до висновку про необхідність направлення справи на додаткове розслідування, виходячи з наступного.

Своєю Постановою Пленум Верховного Суду України від 11 лютого 2005 р. № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» роз'яснив, що суддя вправі повернути кримінальну справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження досудового слідства були допущені такі порушення КПК, без усунення яких вона не може бути призначена до судового розгляду (п. 2 ). Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно п. 7 листа Голови Верховного суду України № 16/6 від 19.11.1996 року - дані, одержані в результаті застосування зазначених заходів, долучаються до справи лише у разі, коли визнані доказами у справі. В такому разі до справи долучається і копія постанови судді про застосування заходів.

Відповідно до Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2007 року № 1169 затверджено Порядок отримання дозволу суду на здійснення заходів, які тимчасово обмежують права людини, та використання добутої інформації. Зазначеним Порядком встановлено, що подання про отримання дозволу на проведення оперативно-розшукових заходів вноситься на розгляд голови апеляційного суду області, мм. Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим або уповноваженого ним заступника за місцем провадження справи.

Відповідно до чинного КПК України процесуальна юрисдикція судді апеляційного суду (голови чи заступника) визначена у межах тієї області, у якій працює суддя, за винятком випадків передачі Головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на розгляд справи з іншої області (на час надання дозволу - Головою Верховного Суду України чи його заступником).

В матеріалах даної кримінальної справи не міститься даних про передачу подання про проведення оперативно-розшукових заходів на розгляд до Апеляційного суду Житомирської області, так само не міститься постанови про дачу дозволу на застосування технічних засобів отримання інформації.

Таким чином подання, якщо такі були, розглядав та виносив суддя (заступник голови апеляційного суду Житомирської області), не маючи в установленому порядку відповідних повноважень на розгляд подання. (Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №5-3098 км 11 від 28 лютого 2012 року).

В матеріалах справи (а.с. 40 Т.1) в протоколі за результатами проведення оперативно-розшукового заходу з використанням спеціальних технічних засобів від 17.02.2009 року серед іншого зазначено, що проведення таких заходів здійснено на підставі постанови заступника голови Житомирського апеляційного суду від 07.11.2009 року №4-54 цт про дачу дозволу на застосування технічних засобів отримання інформації терміном до 20 лютого 2009 року. Із вищезазначеного слідує, що дозвіл було надано вже після застосування технічних засобів отримання інформації, крім того не має права на існування постанова заступника голови Житомирського апеляційного суду, так як такого суду в системі судів України не існує, що є суттєвим, що підлягає спростуванню чи доведенню слідчим.

В описовій частині обвинувального висновку існують неточності у викладені фактичних обставин справи, а саме зазначено, що «…Отримавши хабар від гр. ОСОБА_3 за не притягнення його до адміністративної відповідальності, як особи, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на одержання хабара у сумі 1000 гривень, поєднаного з вимаганням хабара, від гр. ОСОБА_4, оскільки 21.11.2008 року до Корецького районного суду Рівненської області надійшов адміністративний матеріал про вчинення ОСОБА_5 (братом ОСОБА_4, який на той час перебував за межами України) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розгляд якого було доручено особисто їй.

Так, 28.01.2009 року до Корецького районного суду Рівненської області надійшов адміністративний матеріал щодо гр. ОСОБА_5, про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розгляд якого було доручено судді Корецького районного суду Рівненської області Якимчук О.М.»

Формулювання обвинувачення таким чином є некоректним та суперечливим, оскільки вбачається, що одні і ті ж матеріали надходили до суду у різні періоди, разом з тим адміністративне правопорушення ОСОБА_5 було скоєно 12.01.2009 року.

Крім того, в протоколі огляду документів (а.с. 87 Т.1) у вступній частині зазначається про здійснення огляду відеокасети із записом події, що мала місце 24.11.08 в службовому кабінеті судді Корецького районного суду Якимчук О.М. з участю підсудної та ОСОБА_3 Проте в резолютивній частині зазначено про огляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_5, що ставить під сумнів проведення такої процесуальної дії слідчим.

При допиті свідка ОСОБА_6 останній повідомив, що не може впізнати свій підпис на протоколі огляду та перегляду від 20.02.2009 року (а.с.106 Т.1) в якості понятого, що також ставить під сумнів достовірності даного документу.

Судом допитувались оперативні працівники УСБУ в Рівненській області та двічі допитувався начальник слідчого відділу ОСОБА_7 з метою усунення виявлених недоліків досудового слідства.

Судом витребовувались докази застосування заступником голови апеляційного суду Житомирської області обмежень ст.ст. 30,31,126 Конституції України щодо підсудної ОСОБА_2 у період з 2008 року по 2009 року.

Відповідно до наявної в матеріалах кримінальної справи листа від 03.04.2012 року №212/2012-вих за підписом в.о. голови апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_8 зазначено, що документи по оперативно-розшукових заходах за 2008-2009 року знищені.

Судом в порядку ст. 315-1 КПК України доручалось начальнику слідчого відділу прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 виконати певні слідчі дії: допити, виїмки інші. За результатами таких дій надати до суду:

- протоколи та акти вилучення відеоматеріалів із робочого кабінету судді Корецького районного суду Рівненської області Якимчук О.М.;

- докази отримання дозволу на проведення оперативно-розшукових заходів з використанням спеціальних технічних засобів у кабінеті судді Корецького районного суду Рівненської області Якимчук О.М.;

- докази, які підтверджують надання ОСОБА_4 цифрового диктофону «OLYMPUS VN-11000 PC» ;

- допитати помічника та секретаря судового засідання які працювали разом із суддею Якимчук О.М., та провести інші слідчі дії, для зясування того чи приймалось суддею Якимчук О.М. 05.02.2009 року, рішення щодо ОСОБА_5 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП?

Якщо ні то чи було призначено інший день судового засідання і хто виписував повістку на імя ОСОБА_5? (Т.1. а.с. 98).

Дане судове доручення було виконано лише частково, а саме було допитано секретаря судового засідання Степанюк Людмилу Владиславівну. Протокол допиту якої від 11.05.2012 року було складено у м. Рівне, а допит проведено в приміщенні прокуратури Корецького районну Рівненської області, що викладає сумнів в допустимості вказаного доказу.

Стосовно інших доручень, було дано відповідь, що відомості становлять державну таємницю та не підлягають розголошенню.

За змістом ст. 281 КПК та відповідно до роз'яснення, що міститься в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 р. N 2 "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", суд, повертаючи справу на додаткове розслідування, не вправі наперед вирішувати питання про формулювання й обсяг обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого, достовірність того чи іншого доказу або переваги одних доказів над іншими.

Таким чином, суд вжив всіх необхідних заходів щодо усунення неповноти та неправильності досудового слідства по вказаній кримінальній справі.

Виходячи з приведеного є очевидним те, що у справі суд не може встановити істини, повно, об'єктивно та всебічно дослідити її обставини, як того вимагає Постанова Пленуму Верховного Суду України від 27 грудня 1985 р. «Про додержання судами України процесуального законодавства, яке регламентує судовий розгляд кримінальних справ» та прийняти законне рішення. Органом досудового слідства при розслідуванні даної кримінальної справи допущені такі порушення процесуального закону і неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

На думку суду, в ході проведення додаткового розслідування слід вирішити питання законності проведення оперативно-технічних заходів, експертиз, слідчих дій з огляду документів, перегляду відеоматеріалів та інших неточностей на які вище вказав суд, таким чином усунути виявлену неповноту та неправильність досудового слідства, провести інші слідчі дії, необхідність у яких виникне при провадженні додаткового розслідування та вирішити питання про подальший рух справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 273, 281 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 368 КК України направити прокурору Рівненської області для проведення додаткового розслідування.

При проведенні додаткового розслідування вирішити питання, зазначені в мотивувальній частині постанови відповідно до вимог діючого законодавства.

Міру запобіжного заходу залишити попередню підписку про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_9 Р. М.