В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 16» травня 2013 року

м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді
Бончева І.В.;

при секретарях -
Гапонюк І.В., Момот
Л.С.,

Омельчук С.А., Сабуняка Д.П.,

за участю прокурорів - Малик О.І.,
Дмитрунь Л.О., Галузінського М.О.,
Гетьман Л.А., підсудної - ОСОБА_3, її
захисника - адвоката ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в
селі Великий Ліс Лубинського району
Житомирської області, зареєстрованої
та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,
пенсіонерки, з вищою освітою,
розлученої, українки, громадянки
України, маючої інвалідність ІІ-ї
групи, нагородженої Почесною Грамотою
Верховної Ради України, не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1
ст. 364, ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У період з квітня 2006 року по серпень 2010
року включно, ОСОБА_3, черговий раз
працюючи на підставі результатів
виборів на посаді Мар'янівського
сільського голови Васильківського
району Київської області, тобто будучи
службовою особою і виконуючи у зв'язку
з цим організаційно - розпорядчі
обов'язки, пов'язані з забезпеченням
здійснення у межах наданих законом
повноважень органів виконавчої влади
на відповідній території додержання
Конституції та законів України,
виконання актів Президента України та
відповідних органів виконавчої влади;
організації в межах, визначених
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», роботи
відповідної ради та її виконавчого
комітету; підписанням рішень ради та її
виконавчого комітету; здійснення
керівництва апаратом ради та її
виконавчим комітетом; скликанням сесій
ради, внесення пропозицій та
формування порядку денного сесій ради
і головування на пленарних засіданнях
ради; забезпечення підготовки на
розгляд ради проектів програм
соціально-економічного та культурного
розвитку, цільових програм з інших
питань самоврядування, місцевого
бюджету та звіту про його виконання,
рішень ради з інших питань, що належать
до її відання; забезпечення виконань
рішень місцевого референдуму,
відповідної ради, її виконавчого
комітету; представлення
територіальної громади, ради та її
виконавчого комітету у відносинах з
державними органами, іншими органами
місцевого самоврядування, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями незалежно від форм
власності, громадянами, а також у
міжнародних відносинах відповідно до
законодавства; укладання від імені
територіальної громади, ради та її
виконавчого комітету договорів
відповідно до законодавства; ведення
особистого прийому громадян;
забезпечення на відповідній території
додержання законодавства щодо
розгляду звернень громадян та їх
об'єднань; здійснення інших
повноваження місцевого
самоврядування, визначених Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та іншими законами, якщо вони
не віднесені до виключних повноважень
ради або не віднесені радою до відання
її виконавчих органів; видавання
розпоряджень у межах своїх
повноважень, вчинила службове
підроблення та зловживання владою,
тобто умисне в інших особистих
інтересах використання службовою
особою влади всупереч інтересам
служби, що заподіяло істотну шкоду
державним інтересам, за таких обставин.

В один з днів початку квітня 2010 року,
знайомий ОСОБА_3 - ОСОБА_5 разом із
ОСОБА_6, якого вона не знала раніше,
прибули до приміщення Мар'янівської
сільської ради Васильківського району
Київської області, де останній
повідомив про своє, а також бажання
своїх родичів - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у будь який спосіб
отримати в приватну власність земельні
ділянки в межах селищної ради зальною
площею в межах 7 га.

Розуміючи для себе, що зазначена
пропозиція може позитивно вплинути на
продовження її службової кар'єри, як
сільського голови, у випадку
своєчасного будівництва приміщень
дитячого садочку та сільської ради,
тобто отримання у такий спосіб вигоди
нематеріального характеру, ОСОБА_3,
усвідомлюючи, що це змусить її
використовувати владу та службове
становище всупереч інтересів служби та
вчинити суспільно небезпечні діяння,
погодилась саме за умов щодо надання
благодійної допомоги сприяти ОСОБА_6 як
у прийнятті сільською радою рішень про
виділення таких земельних ділянок, так
і у подальшій реєстрації на них
державних актів на право власності. При
цьому ОСОБА_3 ураховуючи, що з ОСОБА_6 не
знайома, одразу повідомила свої вимоги
про те, що посередником у отриманні
коштів, якщо останній не погодиться
внести їх на депозитний рахунок, або
підписати відповідну цивільно-правову
угоду, буде саме ОСОБА_5, який відомим
чином сприяв в обговоренні цього
питання, після чого останній, не
домовляючись з ОСОБА_3 визначив
приблизний розмір благодійної
допомоги з розрахунку 200 доларів США за
одну сотку землі і за умов, що ОСОБА_6
повинен передати еквівалентну суму
спочатку у розмірі 500 000 грн. після
прийняття незаконних рішення про
виділення земельних ділянок, а потім у
розмірі 800 000 грн. після реєстрації
державних актів, а останній,
усвідомлюючи, що у такий спосіб саме
незаконно отримає право власності на
землю, яка його влаштовувала,
погодився.

04.06.2010 року, коли за попередньою
домовленістю отримала від ОСОБА_5
відповідне повідомлення про отримання
ним першої обумовленої суми, яка уже
зберігалась в одному з відділень ПАТ АБ
«Укргазбанку» міста Києва, ОСОБА_3,
перебуваючи в денний час в службовому
приміщенні по вул. Декабристів, 11
Мар'янівської сільської ради
Васильківського району Київської
області, зловживаючи владою в інших
особистих інтересах, всупереч
інтересам служби, цими ж самими діями,
які виступали способом вчинення і
іншого злочину, спочатку умисно склала
завідомо неправдиві офіційні
документи, а саме: «Довідку № 190 від
04.06.2010 року про те, що земельна ділянка
ОСОБА_7 надана йому в користування у 1995
році», «Довідку № 191 від 04.06.2010 року про
те, що земельна ділянка ОСОБА_8 надана
йому в користування у 2001 році»,
«Довідку № 192 від 04.06.2010 року про те, що
земельна ділянка ОСОБА_12 надана їй в
користування у 2001 році», «Довідку № 189
від 04.06.2010 року про те, що земельна
ділянка ОСОБА_9 надана їй в
користування у 1995 році» та «Довідку №
189 від 04.06.2010 року про те, що земельна
ділянка ОСОБА_10 надана йому в
користування у 1995 році», як службова
особа підписала їх, посвідчила
офіційною печаткою Мар'янівської
сільської ради, а потім видала їх
ОСОБА_6, який виступав від імені цих
осіб, заподіявши при цьому і істотну
шкоду державним інтересам у вигляді
підриву авторитету органу місцевого
самоврядування - Мар'янівської
сільської ради Васильківського району
Київської області.

Допитана в судовому засіданні підсудна
ОСОБА_3 свою вину у висунутому і
наведеному вище звинуваченні визнала в
повному обсязі, щиро покаялася і дала
показання в цій частині, які за своїм
змістом повністю відповідають
викладеним вище обставинам вчинення
нею даних злочинів, пояснивши, що
дійсно у період з квітня 2006 року по
серпень 2010 року вона працювала на
посаді Мар'янівського сільського
голови Васильківського району
Київської області, являлась службовою
особою і виконувала організаційно -
розпорядчі обов'язки. В один з днів
початку квітня 2010 року, її знайомий -
ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6, якого вона не
знала раніше, прибули до приміщення
Мар'янівської сільської ради
Васильківського району Київської
області, де останній повідомив про
бажання своїх родичів - ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 будь яким
чином отримати в приватну власність
земельні ділянки в межах селищної ради
зальною площею до 7 га.

Як далі показала ОСОБА_3, розуміючи, що
зазначена пропозиція може позитивно
вплинути на продовження її службової
кар'єри, як сільського голови, у випадку
своєчасного будівництва приміщень
дитячого садочку, документи на
будівництво якого були готові іще в 2008
році, та сільської ради, а також те, що
це змусить її використовувати владу та
службове становище всупереч інтересів
служби, вона погодилась саме за умов
щодо надання благодійної допомоги,
сприяти ОСОБА_6, як у прийнятті
сільською радою рішень про виділення
таких земельних ділянок, так і у
подальшій реєстрації на них державних
актів на право власності. Не довіряючи
на той час ОСОБА_6 вона при цьому
повідомила свої вимоги про те, що
посередником у отриманні коштів, якщо
останній не погодиться внести їх на
депозитний рахунок, буде саме ОСОБА_5,
який сприяв у вирішенні цього питання,
після чого останній, не домовляючись з
нею, особисто обговорював приблизний
розмір благодійної допомоги, як їй
стало відомо значно пізніше з
розрахунку 200 доларів США за одну сотку
землі і за умов, що ОСОБА_6 повинен
передати еквівалентну суму спочатку у
розмірі 500 000 грн. після прийняття
незаконних рішення про виділення
земельних ділянок, а потім у розмірі 800
000 грн. після реєстрації державних
актів, а останній, достовірно знаючи, що
у такий спосіб саме незаконно отримає
право власності на землю, яка його
влаштовувала, погодився.

Також, допитана в судовому засіданні
ОСОБА_3 підтвердила і те, що коли 04.06.2010
року за попередньою домовленістю
отримала від ОСОБА_5 обумовлене
телефонне повідомлення про отримання
ним першої суми коштів, вона одразу
перебуваючи в денний час в службовому
приміщенні по вул. Декабристів, 11
Мар'янівської сільської ради
Васильківського району Київської
області, самостійно і власноручно
надрукувала п'ять довідок на ім'я
родичів ОСОБА_6 в яких вказала
неправдиву інформацію, що виділені їм у
власність земельні ділянки
знаходяться в користуванні у період з
1995 та 2001 років, особисто, як голова
сільської ради підписала ці довідки,
засвідчила їх печаткою та видала
ОСОБА_6 для передачі до землевпорядної
організації, яка виготовляла технічну
документацію та державні акти на право
власності на земельні ділянки, а їх
наявність давала можливість цим особам
не розробляти проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, що у
подальшому дійсно негативно вплинуло
на авторитет Мар'янівської сільської
ради Васильківського району Київської
області. При цьому всі свої незаконні
дії в кінцевому рахунку вона вчиняла
виключно в інтересах мешканців села та
не бажала жодним чином отримати для
себе будь яку матеріальну вигоду.

До того ж, крім особистих показань, вина
ОСОБА_3 у вчиненні поставлених їй у
провину саме в цій частині злочинів,
підтверджується сукупністю
досліджених у судовому засіданні інших
доказів, які не викликають сумнівів у
своїй достовірності.

Так, з дослідженого в судовому
засіданні Рішення № 1-1-У від 01.04.2006 року
сесії Мар'янівської сільської ради,
видно, що на підставі рішення
територіальної виборчої комісії,
ОСОБА_3 обрано Мар'янівським сільським
головою (т. 2 а.с. 133).

Дослідженими в судовому засіданні
протоколами спочатку виїмки у ТОВ
«Сабо Консалтинг», а потім огляду
речових доказів - «Довідки № 190 від
04.06.2010 року про те, що земельна ділянка
ОСОБА_7 надана йому в користування у 1995
році», «Довідки № 191 від 04.06.2010 року про
те, що земельна ділянка ОСОБА_8 надана
йому в користування у 2001 році»,
«Довідки № 192 від 04.06.2010 року про те, що
земельна ділянка ОСОБА_12 надана їй в
користування у 2001 році», «Довідки № 189
від 04.06.2010 року про те, що земельна
ділянка ОСОБА_9 надана їй в
користування у 1995 році» та «Довідки №
189 від 04.06.2010 року про те, що земельна
ділянка ОСОБА_10 надана йому в
користування у 1995 році», встановлено,
що зазначені документи мають форми
офіційних, а саме: реквізити,
реєстраційні номера, містять підписи
від імені підсудної, а також офіційну
печатку Мар'янівської сільської ради
Васильківського району Київської
області. Вони всі є підставою для
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, які посвідчують право
власності на земельні ділянки площею 1,5
га., кожному, а всього загальною площею
7,5 га. (т. 2 а.с. 10-78, т. 4 а.с. 97-104).

З дослідженого в судовому засіданні
висновку судово - почеркознавчої
експертизи № 643 - ВКД від 26.10.10 року,
вбачається, що всі підписи в довідках №
190 від 04.06.2010 року, № 191 від 04.06.2010 року, №
192 від 04.06.2010 року, № 189 від 04.06.2010 року та
№ 189 від 04.06.2010 року, виконані власноруч
ОСОБА_3

А з досліджених в судовому засіданні
протоколів спочатку обшуку службового
приміщення ОСОБА_3, а потім огляду
речових доказів - заяв ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 07.05.2010
року, видно, що саме в цей день вони
вперше звернулись до сесії
Мар'янівської сільської ради з
питанням про виділення їм земельних
ділянок по 1,5 га., кожному, на яких
міститься резолюція підсудної про
погодження цього питання (т. 1 а.с. 66-71, т.
3 а.с. 189, 193, 196, 199, 202, 217).

При цьому з дослідженого в судовому
засіданні речового доказу - Рішення №
16-29-У від 21.05.2010 року сесії Мар'янівської
сільської ради, яке підписано
підсудною, видно, що ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надано
земельні ділянки по 1,5 га., кожному (т. 3
а.с. 214).

З оголошених в судовому засіданні
показів свідка ОСОБА_8, встановлено, що
ОСОБА_6 являється його родичем. Під час
однієї з ним розмови, він виснув
пропозицію спробувати отримати у
власність земельні ділянки поруч з
містом Києвом, щоб там побудувати
будинки і при можливості переїхати
жити за місто та займатись фермерським
господарством. Для цього він та його
дружина - ОСОБА_12 видали ОСОБА_6
довіреності на право представляти їхні
інтереси в різних державних та інших
установах, а той погодився самостійно
займатись підшуканням місця, де можна
буде звернутись із заявою до сільської
ради із проханням виділити у власність
земельні ділянки. Пізніше ОСОБА_6 йому
повідомив, що особисто їздив у напрямку
міста Одеси, де йому сподобались
декілька ділянок. Через деякий час,
приблизно на початку травня 2010 року,
він та його дружина на вимогу ОСОБА_6
написали заяви до Мар'янівської
сільської ради Васильківського району
Київської області про виділення їм
земельних ділянок площею по 1.5 га. для
будівництва будинку та ведення
особистого селянського господарства.
Ці заяви вони передали ОСОБА_6, який
повідомив, що на сесії сільської ради
особисто буде брати участь у вирішенні
питань про виділення земельних
ділянок, а через деякий час, нагадав, що
сесією сільської ради прийнято
позитивне рішення про виділення їм
земельних ділянок. Особисто він
жодного разу у селі Мар'янівка не був, з
ОСОБА_3 особисто не знайомий. Наміру
здійснювати будівництво будівлі
сільської ради та дитячого садочку в с.
Мар'янівка він ніколи не мав і такі
пропозиції йому не відомі. У нього
особисто будь хто хабар за виділення
землі не вимагав. З приводу інформації,
яка зазначена у довідці від 04.06.2010 за
вихідним № 191, свідок додатково
пояснив, що ніколи на території
Мар'янівської сільської ради він не мав
у користуванні земельної ділянки. Цю
довідку він не отримував, за яких
обставин і для чого ОСОБА_3 видала таку
довідку йому не відомо (т. 4 а.с. 9-11).

Аналогічні повідомленим свідком
ОСОБА_8 обставини щодо необізнаності
про порядок видачі їм ОСОБА_3 довідок,
про неправдивість інформації, яку вони
містили, а також і про наявність
родинних зв'язків з ОСОБА_6, підтвердили
на досудовому слідстві і свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_12, протоколи
допитів яких також були оголошенні в
судовому засіданні (т. 4 а.с. 12-14, 15-18, 19-22,
43-46).

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_14 ОСОБА_22 та ОСОБА_23 - депутати
Мар'янівської сільської ради, кожний
окремо, в судовому засіданні давали
детальні і послідовні покази щодо
обставин прийняття ними рішення № 16-29-У
від 21.05.2010 року сесії сільської ради про
виділення ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 земельних ділянок по
1,5 га., кожному з тих причин, що їх про це
особисто просила ОСОБА_3, яка при цьому
будь яких документів не пред'являла.
Але вони всі знали про те, що ОСОБА_3 за
рахунок цього збирається побудувати
приміщення дитячого садочку та
сільської ради.

З досліджених в судовому засіданні
протоколів про наслідки
оперативно-розшукових заходів - зняття
інформації з каналів телефонного
зв'язку, а також про наслідки
оперативно-розшукових заходів -
фіксації розмов, дій та обстановки,
видно, що з 07.06.2010 року по 29.07.2010 року між
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фіксувались як
телефонні розмови, так і приватні
розмови взагалі, зміст яких загалом
указує на те, що дійсно між підсудною та
останнім існувала домовленість про
передачу його родичам земельних
ділянок по 1,5 га. кожному, шляхом
оформлення земельних актів, за які той
повинен був протягом двох раз передати
через ОСОБА_5 грошові кошти загальною
сумою 1 300 000 грн. При цьому витрачання
цих коштів повинно було вестись
виключно на будівництво як дитячого
садочку, так і приміщення сільської
ради, про що підсудня ОСОБА_3 та ОСОБА_5
неодноразово нагадували ОСОБА_6 з метою
прискорення передачі обумовлених сум,
здійснивши будівництво у прогнозовані
терміни (том 3 а.с. 2-65, 72, 93, 105, 139, 140).

Органи досудового слідства
обвинувачували ОСОБА_3 у тому, що вона,
будучи службовою особою зловживала
владою, тобто умисно використовувала
владу всупереч інтересам служби, що
заподіяло істотну шкоду державним
інтересам саме з корисливих мотивів.

Разом з тим, факт наявності у підсудної
корисливого мотиву в судовому
засіданні свого підтвердження не
знайшов, навпаки, він спростовується
сукупністю як вищедосліджених доказів,
так і тих, що наведені нижче, та
указують на наявність в діях ОСОБА_3
вигоди виключно нематеріального
характеру - за рахунок незаконно
отриманих коштів на будівництво
соціальних об'єктів в селі, черговий
раз перемогти на виборах сільського
голови.

Більш того, у судовому засіданні
доведено, що ОСОБА_3 маючи реальну
можливість доступу до них (на протязі
близько двох місяців), не
розпоряджалась цими коштами на свій
розсуд взагалі.

За таких обставин, суд виключає з
обвинувачення ОСОБА_3 вказівку на те, що
вона зловживала владою саме з
корисливих мотивів.

Отже, дії ОСОБА_3, яка вчинила
зловживання владою, тобто умисне, в
інших особистих інтересах
використання службовою особою влади
всупереч інтересам служби, що
заподіяло істотну шкоду державним
інтересам, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 364
КК України.

Дії ОСОБА_3, яка будучи службовою особою
вчинила службове підроблення, тобто
склала і видала завідомо неправдиві
офіційні документи, суд кваліфікує за
ч. 1 ст. 366 КК України.

Органами досудового слідства ОСОБА_3
обвинувачується також в одержанні
службовою особою, яка займає
відповідальне становище, за
попередньою змовою групою осіб,
поєднаного з вимаганням хабара в
особливо великому розмірі, за
виконання в інтересах того, хто дає
хабар, будь-якої дії з використанням
наданої їй влади, вчинених за таких
обставин.

На підставі розпорядження
Мар'янівської сільської ради № 127 від
01.04.2006 ОСОБА_3 присвоєно 7 ранг посадової
особи місцевого самоврядування в межах
4 категорії у зв'язку з чим, відповідно
до ст. 25 Закону України «Про державну
службу» являлась службовою особою, яка
займає відповідальне становище.

Наприкінці 2009 року, більш точну дату в
ході досудового слідства не
встановлено, ОСОБА_6 познайомився з
депутатом та головою земельної комісії
Гребінківської сільської ради
Васильківського району Київської
області ОСОБА_5, якому повідомив про
бажання своїх родичів - ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримати у
власність земельні ділянки. ОСОБА_5
пообіцяв ОСОБА_6 надати допомогу у
пошуку таких земельних ділянок.

Після цього, приблизно у березні 2010
року, більш точну дату в ході
досудового слідства не встановлено,
ОСОБА_5 вступив у попередню змову з
Мар'янівським сільським головою
Васильківського району Київської
області ОСОБА_3 з метою вимагання та
одержання від ОСОБА_6 хабара у особливо
великому розмірі за сприяння йому у
прийнятті Мар'янівською сільською
радою рішення про виділення ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_10
земельних ділянок та за подальшу
реєстрацію державних актів на право
власності на земельні ділянки у
Мар'янівській сільській раді
Васильківського району Київської
області.

При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розробили
злочинний план вчинення злочину згідно
якого, ОСОБА_3 використовуючи свої
службові повноваження буде сприяти у
прийнятті рішення сесією Мар'янівської
сільської ради рішення про виділення
земельних ділянок для родичів ОСОБА_6
та після виготовлення державних актів
на земельні ділянки зареєструє їх у
Мар'янівській сільській раді. На
ОСОБА_5, згідно спільно розробленого
плану покладалось одержати від ОСОБА_6
всю суму хабара, зберігати кошти та
передати їх ОСОБА_3 для подальшого
розподілу між ними.

На початку квітня 2010 року, більш точну
дату в ході досудового слідства не
встановлено, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6
прибули до приміщення Мар'янівської
сільської ради Васильківського району
Київської області де ОСОБА_5 познайомив
ОСОБА_6 з ОСОБА_3 ОСОБА_3 вислухавши
бажання ОСОБА_6 одержати для своїх
родичів земельні ділянки загальною
площею 7 га, діючи за попередньою змовою
з ОСОБА_5, з метою протиправного
особистого збагачення шляхом
одержання хабара у особливо великому
розмірі, повідомила, що зможе допомогти
йому у безоплатному одержанні у
власність земельних ділянок на
території Мар'янівської сільської ради
за умови передачі їй хабара з
розрахунку 100 доларів США за одну сотку
землі, що становитиме 70 тисяч доларів
США.

Наступного дня, ОСОБА_5 діючи за
попередньою змовою з ОСОБА_3,
зателефонував ОСОБА_6 і повідомив, що
ОСОБА_3 змінила свої умови, і що він
повинен передати суму еквівалентну 140
тисяч доларів США за сприяння у
прийнятті Мар'янівською сільською
радою рішення про виділення йому
земельних ділянок та подальшу
реєстрацію державних актів на право
власності на земельні ділянки, а бо в
противному випадку його родичам не
будуть виділені земельні ділянки. При
цьому, ОСОБА_5 висунув умову, що кошти
повинні передаватись двома частинами.
Перша частина у сумі еквівалентній 500
тисяч гривень після прийняття рішення
сесією Мар'янівської сільської ради
про виділення земельних ділянок, а
друга частина у сумі еквівалентній 700
тисяч гривень після реєстрації
державних актів у Мар'янівській
сільській раді.

ОСОБА_6 був змушений погодитись з
протиправними вимогами ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, які порушували право ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок, що передбачено ст. 121
Земельного кодексу України.

Після цього, ОСОБА_5 діючи за
попередньою змовою з ОСОБА_3, висунув до
ОСОБА_6 вимогу укласти від його імені в
установі банку договір про
користування індивідуальним сейфом до
якого ОСОБА_5 покладе першу частину
хабара у сумі 500 тисяч гривень одержану
від ОСОБА_6

Виконуючи протиправну вимогу ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, 03.06.2010, у денний час, ОСОБА_6
разом з ОСОБА_5 прибули до Дарницького
відділення № 51 ПАТ АБ «Укргазбанк» (МФО
320478), що розташоване за адресою: м. Київ,
вул. Празька, 5, де ОСОБА_5 було укладено
договір № 6 про користування
індивідуальним сейфом НОМЕР_1. Після
цього, ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні
вказаного відділення ПАТ АБ
«Укргазбанк» передав ОСОБА_5 450 тисяч
гривень, як частину раніше
обумовленого хабара для ОСОБА_3 за
прийняття сесією Мар'янівської
сільської ради рішення про передачу у
власність родичам ОСОБА_6 - ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_10
земельних ділянок загальною площею 7.5
га. ОСОБА_5 одержавши від ОСОБА_6 у
якості першої частини хабара 450 тисяч
гривень, діючи за попередньою змовою з
ОСОБА_3, поклав кошти з метою їх
збереження до індивідуального сейфу
НОМЕР_1.

Після цього, 04.06.2010 у денний час, ОСОБА_3,
перебуваючи у приміщенні Мар'янівської
сільської ради Васильківського району
Київської області, за адресою: Київська
область Васильківський район с.
Мар'янівка, вул. Декабристів, 11, з метою
прискорення одержання другої частини
хабара за реєстрацію державних актів
на право власності на земельні ділянки
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, зловживаючи владою з
корисливих мотивів, діючи всупереч
інтересам служби, склала офіційні
документи - довідку від 04.06.2010 за
вихідним № 190 в якій зазначила, що
земельна ділянка ОСОБА_7 надана йому у
користування у 1995 році, довідку від
04.06.2010 за вихідним № 191 в якій зазначила,
що земельна ділянка ОСОБА_8 надана йому
у користування у 2001 році, довідку від
04.06.2010 за вихідним № 192 в якій зазначила,
що земельна ділянка ОСОБА_12 надана їй у
користування у 2001 році, довідку від
04.06.2010 за вихідним № 189 в якій зазначила,
що земельна ділянка ОСОБА_9 надана їй у
користування у 1995 році, довідку від
04.06.2010 за вихідним № 189 в якій зазначила,
що земельна ділянка ОСОБА_10 надана йому
у користування у 1995 році, що фактично не
відповідало дійсності. Вказані довідки
були підставою для виготовлення
державних актів на право власності на
земельні ділянки зазначеним
громадянам. Склавши ці завідомо
неправдиві документи, ОСОБА_3 підписала
їх, як голова Мар'янівської сільської
ради, посвідчила їх печаткою
Мар'янівської сільської ради і видала
ОСОБА_6

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5,
діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3, з
метою доведення свого злочинного
умислу спрямованого на одержання
хабара у особливо великому розмірі до
кінця, 29.07.2010 перебуваючи за місцем
свого проживання за адресою: АДРЕСА_2,
приблизно в 15 годин, одержав від ОСОБА_6
другу частину раніше обумовленої суми
хабара у розмірі 800 тисяч гривень за
реєстрацію ОСОБА_3 у Мар'янівській
сільській раді державних актів на
право власності на земельні ділянки,
для подальшої передачі коштів ОСОБА_3

Після цього, ОСОБА_5 був затриманий
працівниками міліції і у нього було
вилучено предмет хабара.

Всього ОСОБА_3 та ОСОБА_5 одержали від
ОСОБА_6 хабар на суму 1 млн. 250 тис.
гривень, що у п'ятсот і більше разів
перевищує неоподатковуваний мінімум
доходів громадян, тобто є особливо
великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними
діями, які виразились в одержанні
службовою особою, яка займає
відповідальне становище, за
попередньою змовою групою осіб,
поєднане з вимаганням хабара в
особливо великому розмірі, за
виконання в інтересах того, хто дає
хабар, будь-якої дії з використанням
наданої їй влади, вчинила злочин,
передбачений ч. 3 ст. 368 КК України.

Ці дії ОСОБА_3 органами досудового
слідства кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК
України (т. 1 а.с. 1-2).

Допитана в судовому засіданні підсудна
ОСОБА_3, не оспорюючи самих подій
можливих, але невідомих для неї дій
ОСОБА_5 щодо отримання від ОСОБА_6 у
інший спосіб та за інших обставин
хабара, своєї вини за наведених
обставин не визнала так само, як не
визнавала її і на досудовому слідстві,
категорично заперечила свою
причетність до його вчинення.

При цьому ОСОБА_3 наполягала на тому, що
особисто пропонувала ОСОБА_6 внести
кошти на депозитний рахунок й
профінансувати будівництво приміщення
сільської ради та дитячого садочка
шляхом укладання трьохсторонньої
угоди з будівельною організацією,
пообіцявши свою підтримку в
переконанні депутатів сільської ради
проголосувати на сесії за виділення
йому необхідних земельних ділянок, але
той на це відмовився, не погоджуючись
оплачувати послуги будівельників
самостійно, оскільки такі фінансові
операції викриють його дохід. Під час
сесії вона повідомила всім депутатам,
що у разі ухвалення ними рішення про
виділення земельних ділянок родичам
ОСОБА_6, він профінансує будівництво
приміщення сільської ради та дитячого
садочку.

Як крім того показала підсудня, будь
якої вигоди матеріального характеру
для себе особисто, своїх родичів чи
інших осіб, вона отримувати не бажала.

Як вбачається з протоколу допиту в
якості підозрюваної від 30.07.2010 року,
ОСОБА_3 з самого початку досудового
слідства по справі послідовно
наполягала на виключно офіційних
підставах будівництва, які пропонувала
ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 92-94).

Аналогічні покази щодо всіх цих
обставин давала ОСОБА_3 і під час
допитів в якості обвинуваченої 03.08.2010
року, 23.12.2010 року, а також на очних
ставках зі свідком ОСОБА_6 від того ж
числа та обвинуваченим ОСОБА_5 від
09.09.2010 року (т. 1 а.с. 135-139, 140-142, т. 2 а.с.
193-196, т. 4 а.с. 193-194).

Обґрунтовуючи свої висновки про
причетність саме ОСОБА_3 до вчинення
нею одержання хабара, як орган
досудового слідства, так і прокурор в
судовому засіданні, в основу
обвинувачення в цій частині поклали
такі докази, зокрема, дані:

- повідомлені під час дачі заяви ОСОБА_6
про вимагання у нього хабара з боку
голови Мар'янівської сільської ради
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за прийняття
Мар'янівською сільською радою рішення
про виділення родичам ОСОБА_7 земельних
ділянок та за реєстрацію державних
актів у Мар'янівській сільській раді
(том 1 а.с. 9-10);

- які, містить протокол огляду і
вручення грошових коштів ОСОБА_6 у сумі
450 000 грн. для передачі їх ОСОБА_3 через
ОСОБА_5 в якості першої частини хабара
за прийняття Мар'янівською сільською
радою рішення про виділення родичам
ОСОБА_7 земельних ділянок (том 1 а.с. 12-17);

- які, містить протокол огляду і
вручення грошових коштів ОСОБА_6 у сумі
800 000 грн. для передачі їх ОСОБА_3 через
ОСОБА_5 в якості другої частини хабара
за реєстрацію у Мар'янівській
сільській раді державних актів на
право власності на земельні ділянки,
які були виділених родичам ОСОБА_7 (том 1
а.с. 18-21);

- які, містить рішення Мар'янівської
сільської ради Васильківського району
Київської області № 1-1-V від 01.04.2006 року,
яким визнано повноваження
Мар'янівського сільського голови
ОСОБА_3 за результатами проведених
виборів (том 2 а.с. 133);

- які, містить протокол обшуку,
проведений за місцем проживання
ОСОБА_5, в ході якого були виявлені та
вилучені кошти у сумі 800 000 грн., які він
одержав від ОСОБА_6 у якості другої
частини хабара для ОСОБА_3 (том 1 а.с. 30-33);

- які, містить висновок судово -
хімічної експертизи № 1061/х від 04.08.2010
року, у відповідності до якого
спеціальні хімічні речовини, якими
оброблені грошові кошти (одна тисяча
грн.) - дві банківські банкноти
номіналом 500 грн., серій: ВВ 1983926 та ВХ
6412260, що були вилучені під час обшуку
29.07.2010 року за місцем проживання ОСОБА_5,
спеціальна хімічна речовина, яка
виявлена на змивах з рук ОСОБА_5, мають
спільну родову належність і є
люмінесцентною спеціальною хімічною
речовиною, яка представлена на
дослідження у якості контрольного
порівняльного зразка, якою були
оброблені кошти при врученні їх ОСОБА_6
(том 1 а.с. 155-158);

- які, містить висновок судово -
криміналістичної експертизи № 482-ВКД
від 10.08.2010 року, у відповідності до
якого надані на дослідження банкноти
НБУ номіналом 500 грн., в кількості 1600
штук на загальну суму - 800 000 грн.,
виконані на обладнанні підприємств, що
здійснюють їх офіційне виготовлення
для НБУ (том 1 а.с. 174-175);

- які, містить протокол огляду коштів у
сумі 800 000 грн., що були вилучені за
місцем проживання ОСОБА_5 29.07.10 року, які
він одержав у якості другої частини
хабара для ОСОБА_3 та постанова про
приєднання цих коштів у якості речових
доказів у справі (том 2 а.с.79-86, 87-92);

- які, містить протокол виїмки
документів та вмісту індивідуального
сейфу ОСОБА_5 у Дарницькому відділенні
№ 51 ПАТ «Укргазбанк», в ході якої з
індивідуального сейфу ОСОБА_5 вилучено
кошти у сумі 449 500 тис. грн., які він
одержав від ОСОБА_6 у якості першої
частини хабара для ОСОБА_3 за прийняття
Мар'янівською сільською радою рішення
про виділення родичам ОСОБА_6 земельних
ділянок, а також договори про
користування індивідуальним сейфом,
укладених представником ПАТ
«Укргазбанк» з ОСОБА_5, квитанції про
оплату ОСОБА_6 послуг банку на ім'я
ОСОБА_5 (том 2 а.с. 106-130);

- які, містить висновок судово -
криміналістичної експертизи № 540-ВКД
від 07.09.2010 року, у відповідності до
якого кошти, вилучені 31.08.2010 року з
індивідуального сейфу ОСОБА_5 у
Дарницькому відділенні № 51 ПАТ
«Укргазбанку» в сумі 449 500 грн.,
відповідають аналогічним банкнотам,
які знаходяться в офіційному обігу
України (том 2 а.с. 150-160);

- які, містить протокол огляду коштів у
сумі 449 500 грн., які ОСОБА_5 одержав від
ОСОБА_6 у якості першої частини хабара
для ОСОБА_3, що були вилучені у
Дарницькому відділенні № 51 ПАТ
«Укргазбанку» з індивідуального сейфу
ОСОБА_5 та постановою про приєднання
цих коштів у якості речових доказів у
справі (том 3 а.с. 158-168);

- які, містять протоколи допиту свідка
ОСОБА_6 (том 1 а.с. 95-99, 127-129);

- які, містить протокол очної ставки між
свідком ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3
(том 1 а.с. 140-142);

- які, містить протокол очної ставки між
свідком ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5
(том 2 а.с. 197-200);

- які, містить протокол очної ставки між
обвинуваченою ОСОБА_3 та обвинуваченим
ОСОБА_5 (том 4 а.с. 149-169);

- які, містять протоколи про наслідки
оперативно-розшукових заходів - зняття
інформації з каналів телефонного
зв'язку (том 3 а.с. 2-65, 67-80);

- які, містять протоколи про наслідки
оперативно-розшукових заходів -
фіксації розмов, дій та обстановки (том
3 а.с. 82-91, 92-96, 111-113, 114-118, 119-121, 122-126, 127-136,
137-141, 142-144);

- які, містить висновок судово -
фоноскопічної експертизи № 9497/10-17 від
22.12.2010 року, у відповідності до якого
наданий на дослідження оптичний диск №
122/10 містить аудіо файли із записами
розмов підсудної ОСОБА_3 з ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 (том 4 а.с. 135-146);

- які, містить протокол прослуховування
речового доказу - оптичного диску № 122/10
(том 4 а.с. 174-185);

- які, містить протокол огляду речового
доказу - оптичного диску № 122/10 (том 4 а.с.
195-207);

- які, містить протокол прослуховування
речового доказу - оптичного диску № 122/10
(том 5 а.с. 14-25);

- які, містить постанова Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 09.06.2011 року про закриття щодо ОСОБА_5
кримінальної справи (том 5 а.с. 173).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6,
хоча і послався на погане
запам'ятовування деяких обставин
справи з перебігом часу, однак
повідомив про те, що дійсно ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є його
родичами, а тому вони всі разом в один
час вирішили придбати земельні ділянки
в межах Київської області для
будівництва і ведення окремих
господарств поза межами міста Києва, де
всі вони постійно проживають і він, як
уповноважена на це ними особа, став
розглядати питання про можливість
отримання таких ділянок в одному місці.
Тому він випадково познайомився з
депутатом Гребінківської сільської
ради Васильківського району Київської
області ОСОБА_5, а той весною 2010 року
познайомив його з ОСОБА_3, яка обіймала
посаду Мар'янівського сільського
голови Васильківського району
Київської області, висловивши своє
бажання отримати у власність земельні
ділянки на зазначених родичів, які
взагалі не приймали жодної участі в
цьому, загальною площею 7,5 га. ОСОБА_3
спочатку йому повідомила, що земля буде
коштувати 100 доларів США за одну сотку,
а всі розрахунки та домовленості
повинні вестись через ОСОБА_5, який
пізніше уточнив, що потрібно заплатити
вдвічі більшу суму, а також додатково
йому, за посередницькі послуги, іще 5-10 %
від загальної суми виплати. Бажаючи
придбати землю, яка йому сподобалась,
для своїх родичів у будь який спосіб і
розуміючи, що такі дії будуть
незаконними та, при цьому не бажаючи
офіційно показувати стороннім особам
свій дохід, він погодився на таку
пропозицію, а саме, шляхом передачі
виключно готівкових коштів. При цьому
підсудня йому прямо не казала, що їй
потрібно дати хабар, це він зрозумів
для себе особисто. Куди саме вона
повинна була витрачати кошти йому не
відомо, жодної розмови про укладання
угоди, або про надання благодійної
допомоги, або про будівництво ним
безпосередньо, з ним не велось.
Особисто підсудня не вимагала від
нього передавати їй кошти.

Як далі пояснив свідок, перший раз,
приблизно на початку літа 2010 року,
протягом одного - двох місяців після
першої зустрічі з ОСОБА_3, власні кошти
в сумі 450 000 грн. він поклав в банківську
скриню, яка була відкрита за вимогою та
на ім'я ОСОБА_5 в одному з відділень
банку на лівому березі міста Києва. Хто
і як ними розпорядився він не знає.
Після цього підсудня передала йому
рішення сесії сільради про виділення
земельних ділянок та неправдиві
довідки, що його зазначені родичі
користуються земельними ділянками в
період з 1995-2001 років, що дозволило йому
у подальшому готувати відповідні
документи без погоджень. Також
приблизно через один місяць, в липні,
він передав другу частину власних
коштів ОСОБА_5 в сумі 800 000 грн. за місцем
його проживання у АДРЕСА_2, а той з цього
приводу телефонував ОСОБА_3, до якої він
у той же день приїхав та отримав
державні акти на земельні ділянки про
які йшла мова вище. ОСОБА_5 кожного разу
його повідомляв, що кошти ці потрібні
підсудній.

Як також уточнив свідок, перша розмова
з підсудною, у якій йшла мова про
загальні домовленості,
правоохоронними органами не
фіксувалась, оскільки він звернувся до
них саме після неї, а всі інші, так.
Оскільки під час саме першої зустрічі
відбувались всі домовленості з
підсудною, тому він не може надати
будь-які інші аргументи стосовно
існуючих домовленостей, окрім власних
слів. На даний час, за дозволом
правоохоронних органів він
встановленим порядком отримав всю суму
коштів в розмірі 1 250 000 грн., які за
процесуальним незнанням, витратив у
власних цілях, а тому їх поновити не
може. Але знову ж таки підтвердив те, що
всі гроші були виключно його особисті,
а також належної якості щодо
застосування.

Вцілому схожі в деталях покази давав
свідок ОСОБА_6 і на досудовому слідстві,
протоколи допиту якого оголошувалось в
судовому засіданні (т. 1 а.с. 99, 127-128? т. 4
а.с. 41-42).

Отже, ключовими доказами обвинувачення
ОСОБА_3 в цій частині, виступають дані,
які містять протоколи про наслідки
оперативно-розшукових заходів, а також
показання свідка ОСОБА_6

Оцінюючи ці докази обвинувачення з
точки зору їх допустимості і
достовірності, суд встановив наступне.

ОСОБА_3, не спростовуючи всіх
установлених в судовому засіданні
обставин справи додатково на це
пояснювала, що загалом гроші їй за
наведених вище мотивів були потрібні в
якості благодійної допомоги для
будівництва дитячого садочку, а також
приміщення сільської ради. Жодної
розмови про інше вона ні з ким не вела,
тим більше з ОСОБА_6

Як також пояснила підсудня, з тих же
протоколів про наслідки
оперативно-розшукових заходів, видно,
що вона жодним чином не вчиняла та не
обговорювала дій, що за змістом можна
розглядати, як хабар. Тому категорично
зазначила, що отримані нею через ОСОБА_5
гроші не є хабаром, є предметом іншого
злочину, у вчиненні якого вона себе
визнала повністю та щиро покаялась. І
при цьому вважає, що як органи
досудового розслідування, так і
прокурор в судовому засіданні самі
неправильно оцінили ті докази, на які
посилаються та обвинувачують її в тому,
що вона за змістом не вчиняла. А тому
окремі заяви ОСОБА_6 щодо вимагання та
отримання від нього зазначених коштів,
як хабар вважає надуманими та такими,
що не відповідають дійсності.

З оголошених в судовому засіданні
показів померлого обвинуваченого
ОСОБА_5, який на досудовому слідстві
свою вину у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК
України не визнав, встановлено, що
приблизно наприкінці 2009 року він
познайомився з ОСОБА_6 в приміщенні
Гребінківської селищної ради на сесії
ради з питань одержання земельної
ділянки під будівництво котеджного
містечка. Він в той час являвся
депутатом Гребінківської селищної
ради та головою земельної комісії, а
тому ОСОБА_6 звернувся до нього з
проханням виділення йому земельної
ділянки. За наявності великої черги
бажаючих отримати земельну ділянку в
межах селищної ради, він у цьому
відмовив, але запропонував придбати
власну земельну ділянку площею 3.7 га. у
селі Пінчуки Васильківського району
Київської області і той погодився
допомогти продати землю за умов, що він
допоможе підшукати йому земельну
ділянку в межах саме Васильківського
району. Тому він познайомив ОСОБА_6 з
головою Селивінківської сільської
ради - ОСОБА_24, головою Ксаверівської
сільської ради - ОСОБА_25 та головою
Мар'янівської сільської ради - ОСОБА_3,
під час зустрічі з якою остання
повідомила, що у межах села є земля під
забудову. При цьому ОСОБА_3 скаржилась,
що приміщення сільської ради перебуває
в оренді, а тому вона бажає побудувати
власне. Також під час зустрічі ОСОБА_3
дала згоду на позитивне вирішення
цього питання, але виключно за умов,
якщо ОСОБА_6 побудує за свої кошти
приміщення сільської ради. При цьому
ОСОБА_6 погодився дати гроші на
будівництво лише готівкою. ОСОБА_3 не
називала йому, яку саме суму коштів
ОСОБА_6 повинен дати на будівництво. Але
в розмові з нею він зрозумів, що з
розрахунку 200 доларів США за одну сотку
землі. ОСОБА_6 повідомив, що ціна
влаштовує, а йому необхідно 7.5 га. землі.
Оскільки ОСОБА_3 не довіряла ОСОБА_6, а
довіряла йому, то вона всі подальші дії
та обговорення поклала на нього, а тому
вони виключно вдвох з ОСОБА_6
домовились покласти гроші у банк. 03.06.2010
року до нього додому приїхав ОСОБА_6 і
вони вдвох поїхали в приміщення банку
на вул. Празьку, що поруч
Ленінградської площі в місті Києві, де
саме на його ім'я відкрили дві скрині.
Там же за столом ОСОБА_6 передав йому 450
000 грн., і одну банківську купюру
номіналом у 500 грн. він взяв для
перевірки. Потім решту коштів він
поклав у одну зі скринь, яку власноруч
закрив і забрав всі ключі. Пусту скриню
ОСОБА_6 просив його залишити для того,
що б покласти гроші для ОСОБА_24, від
якого повинен був отримати землю у селі
Саливінки. Після цього з цим
повідомленням він приїхав до ОСОБА_3, не
називаючи їй точну суму, яку отримав,
оскільки всупереч домовленості з нею
про першу частину у розмірі 500 000 грн.,
він отримав на 10 відсотків менше. І сам
ОСОБА_6 просив його не розповідати
ОСОБА_3 про це. Зрозумівши для себе, що
ОСОБА_6 в той час не вчиняв будь яких
дій, що могли б його скомпрометувати,
він повідомив ОСОБА_3, що вона може
вести з ним справи і у подальшому. При
цьому вона йому знову повідомила, що
бажає розпочати будівництво сільської
ради. Коли він розповів про це ОСОБА_6,
той став заперечувати, що б зазначені
кошти витрачались на будівництво,
припускаючи, що вона може гроші
витратити, а рішень сільської ради про
виділення йому земельних ділянок не
надасть. 28.07.2010 року у вечірній час він
разом з ОСОБА_6 приїхали до ОСОБА_3, де в
межах її домоволодіння, у бесідці,
ОСОБА_6 передав їй акти на землю, щоб
вона їх підписала і повідомив, що
привезе решту коштів на суму 800 000 грн.
до нього додому, де саме і залишить.
29.07.10 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 за
домовленістю привіз 16 банківських
пакунки грошей номіналом 500 грн., він їх
перерахував та одразу зателефонував з
цього приводу ОСОБА_3 При цьому ОСОБА_6
особисто узяв слухавку і сказав, що
кошти він передав, а тому зараз приїде
до неї за актами. Всі гроші він сховав у
хаті у барі меблевої стінки. Коли
ОСОБА_6 пішов з двору, туди одразу
зайшли працівники правоохоронних
органів, оголосили постанову про обшук,
а він добровільно видав гроші, які
отримав від ОСОБА_6 в якості
благодійної допомоги (т. 1 а.с. 80-83).

Як вбачається з оголошених в судовому
засіданні показів ОСОБА_5 в якості
підозрюваного від 29.07.2010 року, в якості
обвинуваченого спочатку від 06.08.2010
року, а потім від 24.12.2010 року, він одразу
давав такі самі покази про ці
обставини, а потім взагалі відмовився
від свідчень в порядку, визначеному
законом (т. 1 а.с. 80-83, 148-149, т. 5 а.с. 33-34).

Аналогічні щодо використання в якості
благодійної допомоги, дав ОСОБА_5
покази і під час очних ставок з
обвинуваченою ОСОБА_3 та свідком
ОСОБА_6, протоколи проведення яких
також були оголошені в судовому
засіданні (т. 2 а.с. 193-196, 197-200).

З оголошеного в судовому засіданні
протоколу обшуку за місцем проживання
ОСОБА_5 по АДРЕСА_2, який у законний
спосіб проводився в період з 15 год. 20 хв.
до 18 год. 35 хв. 29.07.10 року, вбачається, що
безпосередньої після отримання коштів
від ОСОБА_6 на суму 800 000 грн., ОСОБА_5,
об'єктивно не маючи можливості про
змову з ОСОБА_3 щодо перенацілення
злочинного умислу з хабарництва на
інший, всім учасникам слідчої дії
послідовно повідомляв про те, що
зазначені кошти є благодійною
допомогою для Мар'янівської сільської
ради Васильківського району Київської
області (т. 1 а.с. 30-33).

Зазначені обставини повідомлення
обвинуваченим ОСОБА_5 саме про
походження вилучений під час обшуку
грошових коштів на суму 800 000 грн., як
благодійної допомоги, повною мірою
підтвердив в судовому засіданні свідок
ОСОБА_26, понятий.

Як вбачається з протоколу допиту,
свідок ОСОБА_26 давав аналогічні покази
про обставини повідомлення ОСОБА_5 про
благодійну допомогу, уточнюючи їх в
деталях (т. 1 а.с. 109-111).

А оголошеним протоколом допиту іншого
понятого - свідка ОСОБА_27, в судовому
засіданні встановлено, що і той на
досудовому слідстві указував про те, що
вилучені у ОСОБА_5 кошти, зі слів
останнього, повинні бути передані в
касу, як благодійна допомога (т. 1 а.с.
106-108).

Показання свідків ОСОБА_27 та в суді
ОСОБА_26 узгоджуються як між собою, так і
з іншими доказами по справі, зокрема і з
показаннями померлого обвинуваченого
ОСОБА_5, з даними протоколу обшуку,
будь-яких даних, які вказували б на
упередженість чи зацікавленість
вказаних свідків, не має, а тому суд
визнає показання цих свідків, а також
показання померлого обвинуваченого
ОСОБА_5 правдивими і кладе їх в основу
даного вироку.

Як категорично наполягав в судовому
засіданні свідок ОСОБА_15 - депутат
Мар'янівської сільської ради, він був
присутній на більшості сесій сільської
ради і входив до складу комісії із
земельних питань. 21 травня 2010 року він
був присутній на сесії сільської ради,
на якій у тому числі розглядалось
питання про виділення земельних
ділянок п'ятьом особам, що не являлись
мешканцями села. Прізвища цих осіб він
не пригадує і на сесії вони присутніми
не були. З цього питання доповідала
голова сільської ради ОСОБА_3, яка
повідомила депутатів, що раді
необхідно задовольнити п'ять заяв, які
вона оголошувала і прийняти рішення
про виділення цим особам земельних
ділянок площею по 1.5 га. кожному в межах
села, з призначенням: «для ведення
особистого селянського господарства»,
оскільки вони побудують у майбутньому
приміщення сільської ради та дитячого
садочка. При цьому вона лише зачитала
їх заяви про виділення земельних
ділянок і будь які документи з приводу
цього для огляду не надавала. Оскільки
ці об'єкти дійсно були необхідні селу, а
також довіряючи словам ОСОБА_3, яка
завжди їх тримала, всі депутати
одностайно проголосували за виділення
цим особам земельних ділянок. Як
уточнив свідок, одного разу він
перебував у кабінеті ОСОБА_3 та чув її
розмову гр. ОСОБА_28, з яким підсудня
обговорювала питання про будівництво
дитячого садочка. ОСОБА_28 говорив, що
після перерахування коштів він почне
роботи. Яка сума обговорювалась він не
чув. Раніше ОСОБА_28 уже побудував в селі
церкву.

Як вбачається з протоколу допиту,
свідок ОСОБА_15 давав аналогічні покази
про обставини повідомлення ОСОБА_3 на
сесії сільської ради про фінансову
допомогу селу у випадку виділення
загалом 7,5 га. землі, уточнюючи їх в
деталях (т. 2 а.с. 167-170).

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_17,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_14 ОСОБА_22
та ОСОБА_23 - депутати Мар'янівської
сільської ради, кожний окремо, як на
досудовому слідстві, так і в судовому
засіданні давали детальні і послідовні
покази щодо цих обставин у частині, що
стосується кожного з них, які повністю
узгоджуються з показами свідка ОСОБА_15
та підсудної ОСОБА_3 у яких вона
заперечує свій намір отримати від
ОСОБА_6 хабар і наводить зовсім інші
щодо цього обставини (т. 1 а.с. 194-198, 182-185,
190-193, т. 2 а.с. 178-181, 137-140, 186-189, 141-144, 174-177,
182-185, 186-189).

Згідно з оголошених в судовому
засіданні показів свідків ОСОБА_29 та
ОСОБА_30 видно, що і вони на досудовому
слідстві давали аналогічні щодо своєї
обізнаності про наміри будівництва
підсудною ОСОБА_3, свідчення (т. 1 а.с.
178-181, т. 2 а.с. 1-4).

Наведені вище обставини повною мірою
відповідають і змісту оголошеного в
судовому засіданні листа 243-х мешканців
села Мар'янівка Васильківського району
Київської області, які окрім
позитивних відгуків про результати
роботи підсудної на посаді сільського
голови, також проголосили про свою
обізнаність у її намірах, за їхнім же
проханням, побудувати у селі дитячий
садочок (т. 4 а.с. 73-81).

Свідок ОСОБА_31 - колишній головний
бухгалтер Мар'янівської сільської
ради, в судовому засіданні пояснила, що
до її службових повноважень входило
ведення бухгалтерського обліку
бюджету сільської ради. ОСОБА_3 на той
час була для неї керівником, з яким вона
перебувала в службових стосунках. Для
отримання благодійної допомоги
Мар'янівською сільською радою, як
юридичною особою, протягом тривалого
часу відкрито рахунок у спеціальному
фонді бюджету села у Васильківському
управлінні державного казначейства в
Київській області. За весь час її
роботи на цій посаді, жодного випадку
надання селу благодійної допомоги не
було. У випадку звернення осіб, які б
побажали надати благодійну фінансову
допомогу сільській раді, цим особам
надавались би банківські реквізити
Мар'янівської сільської ради із
зазначенням цього рахунку для
отримання благодійної допомоги. Кошти,
які вносяться як благодійна допомога,
перераховуються через будь-яку
банківську установу на спеціальний
рахунок у Васильківському управлінні
державного казначейства в Київській
області. Після того, як перераховані
кошти надійшли б на спеціальний
рахунок для отримання благодійної
допомоги, вони можуть
використовуватись на потреби села. Їй,
зі слів підсудньої на той час було
добре відомо, що та збирається будувати
приміщення сільської ради, а також
дитячого садочку, проте яким чином, їй
не повідомляла. При цьому власних
коштів на будівництво в розпорядженні
сільської ради не було, у тому числі і
на спеціальному рахунку.

Як вбачається з протоколу допиту,
свідок ОСОБА_31 давала аналогічні
покази про обставини наявності
спеціального рахунку для отримання
благодійної допомоги, а також
повідомлення їй ОСОБА_3 про
необхідність побудови, уточнюючи їх в
деталях, які повністю узгоджуються з
показами свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_14, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_29, ОСОБА_30 та підсудної
ОСОБА_3 у яких вона спростовує свій
намір на одержання незаконної
матеріальної вигоди (т. 3 а.с. 176-178).

Згідно з досліджених в судовому
засіданні матеріалів
архітектурно-планувального завдання №
345/08 (59/08) будівництва дитячого садка в
селі Мар'янівка Васильківського району
Київської області по вул. Декабристів,
таке будівництво іще в 2008 році було
погоджено як районними, так і обласними
відповідними керівниками, проведені
засідання міжвідомчих комісій,
розроблені технічні умови, укладено
договір на виконання проектно -
вишукувальних робіт, який оплачений на
суму 39 900 грн. (т. 5 а.с. 199-239).

До того ж, як видно із дослідженої в
суді офіційної відповіді на запит
слідчих органів директора ДП
«Український державний
науково-дослідний інститут цивільного
сільського будівництва» № 1549 від 22.11.2010
року, іще до першої зустрічі з ОСОБА_6
підсудня ОСОБА_3 листом № 141 від 13.04.2009
року дійсно зверталась до зазначеної
установи з питань розроблення
проектно-кошторисної документації на
будівництво дитячого садка в селі
Мар'янівка ( т. 4 а.с. 110-111).

З досліджених в судовому засіданні
протоколів про наслідки
оперативно-розшукових заходів - зняття
інформації з каналів телефонного
зв'язку, а також про наслідки
оперативно-розшукових заходів -
фіксації розмов, дій та обстановки,
ними не спростовується позиція
підсудної, навпаки, 21.06.2010 року о 18 год. 30
хв. з телефонної розмови між
обвинуваченим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6
видно, що перший просить прискорити
видачу частини коштів ОСОБА_3,
обґрунтовуючи це тим, що бригада після
цього може починати роботу. Зміст таких
розмов зафіксований і у інші дні, а
саме: 16.07., 21.07., 22.07.2010 року (том 3 а.с. 2-65).
Аналогічні записи на користь
підсудньої у частині отримання від
ОСОБА_6 коштів саме з метою їх
витрачання на будівництво, зафіксовані
і у протоколах про наслідки
оперативно-розшукових заходів -
фіксації розмов, дій та обстановки (том
3 а.с. 72, 93, 105, 139, 140), що також
узгоджується з позицією ОСОБА_3 про
відсутність у неї наміру саме на
отримання від ОСОБА_6 хабара.

Як вбачається з дослідженого в
судовому засіданні за клопотанням і в
інтересах державного обвинувачення
речового доказу - оптичного диску №
122/10, його прослуховуванням також не
встановлено жодної обставини, яка
прямо б указувала на намагання
підсудної отримати хабар (т. 6 а.с. 12).

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_17,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_14,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_29, ОСОБА_30 та
ОСОБА_31, суд враховує те, що вони є
послідовними, логічними і повністю
узгоджуються не тільки між собою, а й з
іншими матеріалами справи, у тому числі
з об'єктивними даними матеріалів
архітектурно-планувального завдання
на будівництва дитячого садка,
протоколів про наслідки
оперативно-розшукових заходів,
речового доказу, а тому суд визнає
показання цих осіб правдивими і також
кладе в основу даного вироку.

За таких обставин, суд визнає
правдивими показання в судовому
засіданні підсудної про те, що вона у
встановлений в судовому засіданні
спосіб отримувала кошти від ОСОБА_6
виключно для проведення будівництва
об'єктів соціального плану у селі, а
тому критично оцінює і відхиляє версію
свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_3
вимагала та отримала від нього хабар,
оскільки показання цього свідка в цій
частині спростовуються не тільки
наведеними вище показаннями підсудної,
померлого обвинуваченого ОСОБА_5,
свідків ОСОБА_27, ОСОБА_26 ОСОБА_15 ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_14, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_29, ОСОБА_30 та ОСОБА_31, які
суд визнав правдивими та допустимими, а
й сукупністю об'єктивних даних, які
прямо вказують на вжиття нею
конкретних заходів щодо офіційного
ініціювання початку будівництва
дитячого садка, а також про
необхідність у зв'язку з цим оплачувати
будівельні роботи, коштів на виконання
яких на спеціальному рахунку сільської
ради не було.

Аналізуючи і всі інші зібрані органами
досудового слідства у справі докази, а
саме: заяву ОСОБА_6 про факт вимагання у
нього хабара з боку голови
Мар'янівської сільської ради ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, протокол огляду і вручення
грошових коштів ОСОБА_6 у сумі 450 000 грн.
для передачі їх ОСОБА_3 через ОСОБА_5 в
якості першої частини хабара, протокол
огляду і вручення грошових коштів
ОСОБА_6 у сумі 800 000 грн. для передачі їх
ОСОБА_3 через ОСОБА_5 в якості другої
частини хабара, протокол обшуку,
проведений за місцем проживання
ОСОБА_5, в ході якого були виявлені та
вилучені кошти у сумі 800 000 грн.,
висновок судово - хімічної експертизи
№ 1061/х від 04.08.2010 року, висновок судово -
криміналістичної експертизи № 482-ВКД
від 10.08.2010 року, протокол огляду коштів
у сумі 800 000 грн., що були вилучені за
місцем проживання ОСОБА_5, протокол
виїмки документів та вмісту
індивідуального сейфу ОСОБА_5 у
Дарницькому відділенні № 51 ПАТ
«Укргазбанк», в ході якої з
індивідуального сейфу ОСОБА_5 вилучено
кошти у сумі 449 500 тис. грн., висновок
судово - криміналістичної експертизи №
540-ВКД від 07.09.2010 року, протокол огляду
коштів у сумі 449 500 грн., які ОСОБА_5
одержав від ОСОБА_6, протокол очної
ставки між свідком ОСОБА_6 та
обвинуваченою ОСОБА_3, протокол очної
ставки між свідком ОСОБА_6 та
обвинуваченим ОСОБА_5, протокол очної
ставки між обвинуваченою ОСОБА_3 та
обвинуваченим ОСОБА_5, висновок судово -
фоноскопічної експертизи № 9497/10-17 від
22.12.2010 року, протоколи прослуховування
речового доказу - оптичного диску №
122/10, протокол огляду речового доказу -
оптичного диску № 122/10 в контексті з
наведеними вище, які визнані судом
належними, суд констатує, що всі вони у
своїй сукупності та взаємозв'язку не
спростовують позицію підсудної ОСОБА_3,
навпаки, повною мірою підтверджують
обставини її неодноразового
спілкування з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з
приводу виділення земельних ділянок,
факти отримання ОСОБА_5 протягом двох
разів за це коштів, які потрібно
витратити на будівництво вищевказаних
об'єктів у селі Мар'янівка.

При цьому суд не бере до уваги як доказ
обвинувачення постанову Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 09.06.2011 року про закриття щодо ОСОБА_5
кримінальної справи у зв'язку з його
смертю, оскільки вона в своїй редакції
взагалі не містить встановлених в
даному судовому засіданні обставин
справи, а за життя ОСОБА_5 не визнавав
своєї вини у вчиненні інкримінованого
йому злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3
ст. 368 КК України.

Даючи оцінку діям ОСОБА_3 в контексті
висунутого звинувачення у одержанні
хабара за ч. 3 ст. 368 КК України, суд
виходить з того, що вона як голова
сільської ради на користь мешканців
села і для подальшого здійснення своєї
професійної діяльності в цьому ж
статусі, тобто з ціллю отримання вигоди
нематеріального характеру, що
охоплюється складом іншого
інкримінованого їй злочину, винність у
вчиненні якого повністю доведена в
судовому засіданні, отримала від
ОСОБА_6 кошти не з мотивів отримання
незаконної матеріальної вигоди та
свого або інших осіб за рахунок цього
збагачення, а виключно з ціллю
будівництва в селі дитячого садка та
приміщення сільської ради.

За змістом п.п. 4, 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002
року «Про судову практику у справах про
хабарництво», одержання хабара є
корисливим злочином, а відтак
суб'єктивна сторона складу злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України
повинна охоплюватись корисливим
мотивом на його вчинення, тобто
отримання винною особою в кінцевому
рахунку незаконної матеріальної
вигоди як для себе особисто, так і в
інтересах близьких осіб (родичів,
знайомих тощо).

Пунктом другим частини першої ст. 324 КПК
України визначено, що постановляючи
вирок, суд повинен вирішити у тому
числі питання, чи має це діяння склад
злочину і якою саме статтею
кримінального закону він передбачений.

Оскільки корисливий мотив на одержання
хабара у підсудної ОСОБА_3
спростовується сукупністю досліджених
в судовому засіданні вищевикладених
доказів, які суд визнав достовірними,
тому пред'явлене їй обвинувачення у
вчиненні одержання нею, як службовою
особою, яка займає відповідальне
становище, за попередньою змовою
групою осіб, поєднаного з вимаганням
хабара в особливо великому розмірі, за
виконання в інтересах того, хто дає
хабар, будь-якої дії з використанням
наданої їй влади, в судовому засіданні
свого підтвердження не знайшло, а тому
кримінальним законом воно не
визнається злочинним.

Встановлені судом дії підсудної не
містять суб'єктивної сторони складу
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК
України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь. Згідно роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України (постанова № 5
від 29.06.1990 року з послідуючими змінами,
внесеними постановами № 3 від 04.06.1993
року та № 12 від 03.12.1997 року) «Про
виконання судами України
законодавства і постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань
судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку» та вимог ст. 323
КПК України в основу вироку можуть бути
покладені лише достовірні докази,
досліджені в судовому засіданні.

При постановленні вироку суд за своїм
внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом, повинен дати остаточну оцінку
доказам з точки зору їх належності,
допустимості, достовірності і
достатності для вирішення питань,
викладених у ст. 324 КПК України.
Виправдувальний вирок постановляється
у випадках, коли не встановлено події
злочину, коли в діянні підсудного немає
складу злочину, а також коли не
доведено участі підсудного у вчиненні
злочину.

За таких обставин в цій частині
обвинувачення ОСОБА_3 належить
виправдати за відсутністю в її діях
складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368
КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК
України (в редакції 1960 року).

Цивільний позов по справі не заявлений.

При призначенні підсудній ОСОБА_3
покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК
України враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, які згідно із ст. 12
КК України хоча і є злочинами невеликої
тяжкості (ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України),
але умисними; дані про особу винної,
яка: є пенсіонером, інвалідом ІІ групи,
має на утриманні матір - інваліда
похилого віку, у побуті за місцем
проживання, а також за місцем колишньої
роботи характеризується виключно
позитивно, на обліку у лікаря нарколога
і психіатра не перебуває, до
кримінальної відповідальності
притягується вперше, публічно осудила
свою протиправну діяльність.
Обставинами, що пом'якшують покарання
ОСОБА_3, суд визнає її щире каяття, а
також самі обставини злочинів, зокрема,
у кінцевому рахунку бажання налагодити
добробут дітей своїх односельців.
Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_3, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх
сукупності, суд вважає, що в даному
конкретному випадку виправлення
ОСОБА_3 можливо тільки шляхом її
тримання в умовах ізоляції, а тому
необхідно за вчинення злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України
призначити їй покарання у виді арешту в
межах її санкції, і як виняток,
враховуючи майновий стан, застосувати
ст. 69 КК України, не призначаючи їй
додаткове покарання у виді штрафу, а за
вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.
366 КК України, призначити їй покарання у
виді штрафу в його мінімальному
розмірі, встановленому санкцією цієї
статті, та на підставі ст. 70 КК України
визначити ОСОБА_3 остаточне покарання
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, оскільки саме
таке покарання, на думку суду, є
справедливим, а також необхідним і
достатнім для її виправлення та
попередження вчинення нею нового
злочину.

Оскільки ОСОБА_3 вчинила злочин,
передбачений ч. 1 ст. 364 КК України, який
був пов'язаний з посадою, яку вона
обіймала, суд призначає їй додаткове
покарання у виді позбавлення права
обіймати певні посади в межах санкції
частини цієї статті, яке на підставі ч. 4
ст. 72 КК України слід виконувати
самостійно.

Водночас, за правилами ч. 5 ст. 72 КК
України, враховуючи попереднє
ув'язнення ОСОБА_3, яке дорівнює 9
місяцям та 19 дням, її слід повністю
звільнити від відбування основного
покарання у виді арешту.

Вирішуючи питання про арешт, який був
накладений слідчим на майно
обвинуваченої ОСОБА_3, суд враховує те,
що таке процесуальне рішення
приймалось виключно з метою
забезпечення можливої конфіскації
майна у разі засудження її за вчинення
злочину, передбаченого саме ч. 3 ст. 368 КК
України (т. 4 а.с. 4, 8).

Суд також враховує положення ч. 2 ст. 4 КК
України, згідно до яких злочинність і
караність, а також інші
кримінально-правові наслідки діяння
визначаються законом про кримінальну
відповідальність, який діяв на час
вчинення цього діяння.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 321 - 324, 330 - 337 КПК України (в
редакції 1960 року) та п. 11 Розділу ХІ
«Перехідні положення» Кримінального
процесуального кодексу України, суд,

З А С У Д И В:

Виправдати ОСОБА_3 за обвинуваченням у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.
368 КК України (в редакції від 11.06.2009
року), на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК
України (1960 року) - за відсутністю в її
діях складу вказаного злочину.

Накладений на майно ОСОБА_3 арешт -
скасувати.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 (в
редакції від 11.06.2009 року) та ч. 1 ст. 366 (в
редакції від 11.06.2009 року) КК України, за
якими призначити їй покарання у виді:

- за ч. 1 ст. 364 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України - арешту
строком на чотири місяці із
позбавленням права обіймати посади в
органах місцевого самоврядування
строком на два роки, без штрафу;

- за ч. 1 ст. 366 КК України - штрафу в
розмірі тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто в
розмірі 510 грн.

За сукупністю злочинів,
відповідно до ст. 70 КК України,
остаточно визначити ОСОБА_3 покарання
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим у виді арешту
строком на чотири місяці із
позбавленням права обіймати посади в
органах місцевого самоврядування
строком на два роки, без штрафу.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування
основного покарання у виді арешту -
повністю.

Призначене ОСОБА_3 додаткове покарання
у виді позбавленням права обіймати
посади в органах місцевого
самоврядування строком на два роки -
виконувати самостійно та обчислювати з
моменту набрання законної сили
вироком.

Речові докази:

- кошти на загальну суму 1 249 500 грн. -
вважати повернутими законному
володільцю;

- «Договір № 6 про користування
індивідуальним сейфом НОМЕР_1 у
Дарницькому відділенні ПАТ
«Укргазбанк»; «Довідки від 04.06.2010 року
№ № 190, 191, 192. 189, 189»; «Заяви ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12 до
Мар'янівської сільської Ради»,
«Рішення Мар'янівської сільської Ради
№ 16-29-У від 21.05.2010 року»; «Рішення
Мар'янівської сільської Ради № 17-29-У
від 21.05.10 року»; оптичний диск № 122/10 із
записом телефонних розмов - залишити в
матеріалах кримінальної справи у
визначених місцях.

Стягнути на відшкодування судових
втрат із засудженої ОСОБА_3:

- 618 (шістсот вісімнадцять) грн. 24 коп. на
користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в
Київській області (р/р 0700, код ЗКПО
25574713, УДК в Київській області, МФО 821018.
Призначення платежу: за проведення
складної судово - хімічної експертизи
спеціальних хімічних речовин по
рахунку № 1061/Х від 04.08.2010 року);

- 1504 (одну тисячу п'ятсот чотири) грн. 68
коп. на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України
в Київській області (р/р 0700, код
ЗКПО 25574713, УДК в Київській області, МФО
821018. Призначення платежу: за проведення
судово - технічної експертизи
документів по рахунку № 482-ВКД від
10.08.2010 року);

- 11302 (одинадцять тисяч триста дві) грн. 41
коп. на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України
в Київській області (р/р 0700, код
ЗКПО 25574713, УДК в Київській області, МФО
821018. Призначення платежу: за проведення
судово - технічної експертизи
документів по рахунку № 540-ВКД від
07.09.2010 року);

- 1504 (одну тисячу п'ятсот чотири) грн. 68
коп. на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України
в Київській області (р/р 0700, код
ЗКПО 25574713, УДК в Київській області, МФО
821018. Призначення платежу: за проведення
судово - технічної експертизи
документів по рахунку № 643-ВКД від
26.10.2010 року);

- 2584 (дві тисячі п'ятсот вісімдесят
чотири) грн. 00 коп. на користь
Київського НДІСЕ (р/р не зазначений.
Призначення платежу: за проведення
судової експертизи звукозапису актом
здачі-приймання Висновку № 9497/10-17 від
22.12.2010 року).

Запобіжній захід засудженій ОСОБА_3 -
підписка про невиїзд - до набрання
вироком законної сили залишити без
змін.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Фастівський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляції протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ