Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року М.Ужгород

Апеляційний
суд Закарпатської області в складі :

головуючого - судді - Крегула М.М.,

суддів - Стана І.В.,
Вотьканича Ф.А.,

за участю прокурора - Кураха Ю.М.,

захисника
- адвоката ОСОБА_1., засудженого ОСОБА_2. та

потерпілого
ОСОБА_3., розглянув
у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальну справу за апеляцією,
яку подав потерпілий ОСОБА_3. на вирок
Перечинського районного суду від 28 грудня 2006 року, яким ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с
Княгиня, мешканець АДРЕСА_1, українець, гр. України, з середньою освітою,
одружений, тимчасово не працював, раніше не судимий, засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України на три роки обмеження волі,
а за ч.1 ст. 296 КК України на чотири роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_2. призначено чотири роки обмеження
волі, а на підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком один рік.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2, до набрання вироком
законної сили залишено попередній - підписка про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь Перечинської центральної
районної лікарні 105 гривень 75 копійок і на користь обласної клінічної лікарні
914 гривень 40 коп. - витрати понесені закладами охорони здоров'я в зв'язку зі
стаціонарним лікування потерпілого.

Згідно вироку, ОСОБА_2. визнаний винуватим і засуджений
за те, що 11 вересня 2005 року приблизно о 1-й годині 30 хвилин, знаходячись
біля диско-бару «Едем» по вул. Гагаріна в м. Перечни, грубо порушуючи
громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, в присутності
значної кількості людей, з особливою зухвалістю умисно наніс удари головою та
руками по тілу потерпілому ОСОБА_3., заподіявши йому середньої тяжкості
тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому спинки носа зі зміщенням

відламків та порушення носового, дихання.

В апеляції потерпілий ОСОБА_3. вказує про те, що вирок
суду є незаконним і необгрунтованим, що висновки суду викладені у вироку не
узгоджуються з фактичними обставинами справи, - оскільки судом не взято до
уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Вважає, що як
органом досудового слідства, так і в судовому засіданні не була

Справа: № 184;
Категорія: 11

2

встановлена особа, яка заподіяла йому середньої тяжкості
тілесні ушкодження, що до відповідальності притягнута особа, яка не вчиняла
передбачений ст. 122 КК України злочин, а особа яка вчинила цей злочин
залишилась невстановленою і непокараною, оскільки матеріалами справи доведено,
що ОСОБА_4. наніс йому тільки удар у підборіддя. З даних у судовому засіданні
свідками ОСОБА_4., ОСОБА_5. та його показань вбачається, що удари йому наносило
5 або 6 чоловік, включаючи гр. ОСОБА_6., які спричинили йому тілесні ушкодження
у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійні
рани в ділянці верхньої повіки правого ока, грудної клітки, множинні підшкірні
гематоми волосистої частини голови. Вважає, що органом досудового слідства не
встановлені особи, які спричинили йому ці тілесні ушкодження.

Просить вирок суду скасувати, а справу направити на
додаткове розслідування для встановлення і притягнення до кримінальної
відповідальності всіх причетних до вчинення злочину осіб.

Заслухавши доповідача про суть вироку, повідомлення про
те, ким і в якому обсязі він оскаржений, основні доводи апеляції, пояснення
потерпілого ОСОБА_3., який
підтримав викладені ним в апеляції доводи, пояснення засудженого ОСОБА_2., його
захисника адвоката ОСОБА_1. та прокурора, які вважали вирок суду законним та
обгрунтованим, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає до скасування, а справа
направленню на додаткове розслідування з таких підстав.

Вирок, який постановляється іменем України, є
найважливішим актом правосуддя в кримінальних справах і повинен відповідати
вимогам статей 321-339 КПК України.

Зокрема, у відповідності до вимог ст. ст. 323, 324 КПК
України вирок повинен бути законним і обґрунтованим, а у відповідності до вимог
ст., 334 КПК України та роз'яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у п.
15 постанови від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України
законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового
розгляду кримінальних справ і постановления
вироку« ( із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного
Суду України від 4 червня 1993 року № 3 та від 3 грудня 1997 року № 12,
мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання
обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу
вчинення та наслідків злочину, форми вини й мотивів останнього. У цій частині
вироку необхідно викласти весь обсяг обвинувачення, яке визнане судом
доведеним, навести докази, на яких ґрунтуються висновки суду щодо підсудного,
тощо. Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і
категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи
іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів повинно бути
мотивовано.

За змістом норм КПК України, досудове слідство в
кримінальній справі має бути проведене у точній відповідності із законом, -
прокурор та слідчий зобов'язані вжити всі передбачені законом заходи для
всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, її належного
спрямування, забезпечення прав усіх учасників справи. Предметом доказування в
кримінальній справі є, зокрема, обставини, що впливають на ступінь тяжкості
злочину, характер і розмір шкоди, заподіяної злочином, тощо.

Колегія суддів вважає, що у даній справі судове рішення
містить істотні недоліки, в зв'язку з чим його не можна визнати законним і
обґрунтованим, що органом досудового слідства допущена неповнота та
однобічність при дослідженні фактичних обставин справи, суперечності у
висновках при встановленні винних осіб та пред'явленні обвинувачення ОСОБА_4., - можливості
усунення яких невичерпані.

Так, з
показань ОСОБА_2. та потерпілого ОСОБА_3. вбачається, що перший наніс другому
два удари рукою в підборіддя, а з висновку судово-медичної експертизи, - що
потерпілому ОСОБА_3. заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритий перелом спинки носа
зі зміщенням відламків, забійна рана в ділянці верхньої повіки правого ока,
забій грудної клітки, множинні підшкірні гематоми волосистої частини голови, -
що ці тілесні ушкодження спричинені в результаті дії тупих твердих предметів з
обмеженою поверхнею дії, якими певно могли бути

3

затиснуті в.кулак руки сторонньої людини та взуті ноги і
вкладаються в час пригоди, що мала місце 11 вересня 2005 ррку. З показань
ОСОБА_3. під час досудового слідства та судового розгляду справи вбачається, що
11 вересня 2005 року приблизно о 1-й годині 30 хвилин під час знаходження
ОСОБА_3. біля вхідних дверей
диско-бару «Едем» по вул. Гагаріна в м. Перечни ОСОБА_2. спочатку
наніс йому удар головою в обличчя, в зв'язку з чим він почав відходити і
направився в сторону центру міста, однак зробивши декілька кроків відчув як
йому нанесли удар ззаду по голові, тому він нахилився і прикрив руками обличчя.
Відходячи в напрямку центру міста, пройшов приблизно 100 метрів і побачив
автомашину марки «БМВ», біля якої його знову наздогнали 5 або 6 незнайомих йому
осіб, один з яких наніс йому удар ногою в груди.

З показань свідків ОСОБА_4. ( а. с. 67, 211), ОСОБА_5. (
а. с. 78, 231), ОСОБА_3. ( а. с. 64, 209) вбачається, що потерпілому ОСОБА_3.
поблизу приміщення диско-бару «Едем» по вул. Гагаріна в м. Перечни тілесні
ушкодження наносили в різних місцях декілька осіб, в тому числі особи на
прізвиська «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4«, «ІНФОРМАЦІЯ_5» та
інші.

З показань свідків ОСОБА_8. ( а. с. 70, 222) та ОСОБА_7.
( а. с. 71, 222) вбачається, що під'їхавши на автомобілі до диско - бару «Едем»
зупинились і побачили як до їхнього автомобіля почав бігти хлопець, а його
наздоганяли два інші. Підбігши до автомашини вони зупинились і один із них упав
на капот, а два інші почали наносити йому удари. Підійшовши до них ОСОБА_8.
відштовхнув їх від автомобіля і бійка між ними припинилась. Зі слів очевидців
події довідався, що на капоті належної йому автомашини били потерпілого
ОСОБА_3..

З рапорту співробітника Перечинського райвідділу міліції
Голінки П.П. вбачається, що потерпілому ОСОБА_3. тілесні ушкодження заподіяв
гр. ОСОБА_9. та інші особи (а. с. 11).

Між тим, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що
органом досудового слідства не вживались оперативно-розшукові заходи та слідчі
дії спрямовані на встановлення обставин, за яких ОСОБА_3. заподіяні, тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку,
закритий перелом спинки носа зі зміщенням відламків, забійна рана в ділянці
верхньої повіки правого ока, забій грудної клітки, множинні підшкірні гематоми волосистої
частини голови, а також всіх осіб, які їх заподіяли.

З матеріалів кримінальної справи також вбачається, що
органом досудового слідства не вживались ефективні оперативно-розшукові заходи,
спрямовані на встановлення всіх причетних до вчинення злочину осіб та очевидців
події, яка мала місце 11 вересня 2006 року приблизно о 01-й годині 30 хвилин
біли приміщення диско-бару «Едем» у м. Перечни, а також спрямовані на
відшукання та вилучення одягу, в якому був одягнутий потерпілий ОСОБА_3.,
ОСОБА_2. та інші особи : ОСОБА_10, ОСОБА_9., ОСОБА_11., дані про причетність
яких до скоєння злочину містяться в справі і на яких могли і можуть міститися
сліди злочину, в тому числі з урахуванням яких можна провести впізнання
вищевказаних осіб як осіб, які наносили тілесні ушкодження ОСОБА_3..

З окремого доручення вбачається, що слідчим доручається
співробітникам Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області провести
оперативно-розшукові заходи та слідчі дії по встановленню додаткових свідків
скоєння злочину встановлення осіб по кличках «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
«ІНФОРМАЦІЯ_4«, «ІНФОРМАЦІЯ_5» та особу, яка у вказаний у вироку час
знаходилась у диско - барі і розмовляла на польській мові. З рапорту помічника
дільничного інспектора Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області
Фізера Л.М. від 07 березня 2006 року вбачається, що встановлені особи по
кличках «ІНФОРМАЦІЯ_2» - це ОСОБА_10, «ІНФОРМАЦІЯ_3» - ОСОБА_9., «ІНФОРМАЦІЯ_4«
-ОСОБА_11., «ІНФОРМАЦІЯ_5» - ОСОБА_2., що особу, яка знаходилась.у диско - барі
і розмовляла на польській мові встановити не видалось можливим.

З
вищевказаної відповіді на окреме доручення вбачається, що оперативно-розшукові
заходи проводились формально,
не співробітниками карного
розшуку Перечинського

4

райвідділу міліції, що працівникам Перечинського РВ УМВС
України в Закарпатській області не доручалось з'ясувати, всі питання, які би
сприяли повному, всебічному та об'єктивному дослідженню всіх обставин події, що
мала місце. Вказаним недолікам органа досудового слідства не дана будь-яка
оцінка, внаслідок чого допущено неповноту при встановленні фактичних обставин
справи; суперечності у висновках та передчасно прийнято рішення про винуватість
тільки ОСОБА_2. у вчиненні злочину, саме за обставин, які встановлені і пред'явлені йому в обвинувачення.

Як органом досудового слідства так і судом не
з'ясовувалось в яких стосунках до часу події перебували ОСОБА_2., потерпілий
ОСОБА_3., свідки ОСОБА_12.,
ОСОБА_13.,
ОСОБА_14., ОСОБА_8.. та ОСОБА_15. та інші встановлені особи по кличках
ОСОБА_10, ОСОБА_9., ОСОБА_11., про можливу обмову останніх трьох у вчиненні
злочину.

Висновки суду першої інстанції про те, під час досудового
слідства не здобуто даних у підтвердження показань потерпілого ОСОБА_3. про
причетність до нанесення йому тілесних ушкоджень й вчинення злочину інших осіб,
в тому числі вищевказаних, колегія суддів відхиляє, оскільки вони
спростовуються сукупністю вищенаведених доказів, які підлягають до ретельної
перевірки й належної оцінки. Окрім цього, не грунтуються на положеннях закону і
матеріалах кримінальної справи й висновки суду про те, що оскільки постанова
органа досудового слідства про закриття кримінальної справи щодо осіб на
прізвисько «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4« на підставі ст. 6 п.
2 КПК України потерпілим ОСОБА_3. у порядку ст. 236- 5 КПК України не
оскаржувалась, тому ці особа не причетні до вчинення злочину, колегія суддів
вважає передчасними і такими, що суперечать вищевказаним доказам.

Окрім цього, з мотивувальної частини постанови про закриття
кримінальної справи вбачається, що участь інших осіб у хуліганських діях не
доведена, а з резолютивної - що кримінальна справа щодо ОСОБА_10., ОСОБА_9.,
ОСОБА_11. та ОСОБА_16. за ст. ст. 296 ч. 2, 122 ч. 1 КК України закрита за
недоведеністю. Вказаній суперечності в мотивувальній та резолютивній частинах
постанови як прокурором так і судом належна оцінка дана не була ( а. с. 5 ). В
матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які дані про те, що у
відповідності до вимог закону, копія даної постанови надсилалась прокурору,
потерпілому та цивільному позивачеві ОСОБА_3., що останній мав реальну
можливість її оскаржити.

Враховуючи, що чинним кримінально-процесуальним законом
обов'язок повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи,
виявлення обставин, які викривають та які виправдовують обвинуваченого, а також
обставин, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність, пред'явлення винній
особі обвинувачення з точним дотриманням положень конкретної статті
кримінального кодексу України, покладається на органи досудового слідства, тому
колегія судців вважає, що кримінальна справа підлягає поверненню прокурору для
проведення додаткового розслідування. Вищевказана неповнота органа досудового
слідства перешкодила суду першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно
дослідити наявні в справі докази й постановити законний та обґрунтований вирок,
а тому колегія суддів вважає ці порушення вимог кримінально - процесуального
закону істотними і такими, що у відповідності до вимог ст. ст. 368, 370 КПК
України тягнуть скасування вироку і направлення справи на додаткове
розслідування, оскільки для її усунення необхідно провести оперативно -
розшукові та слідчі дії, спрямовані встановлення всіх- осіб - причетних до
вчинення злочину, в тому числі очевидців події, на відшукання речових доказів,
які з дотриманням специфіки судового розгляду справи не можуть бути усунуті, в
тому числі шляхом дачі окремого доручення.

Під час додаткового розслідування справи необхідно
усунути вищевказану неповноту досудового слідства і, в залежності від здобутого, прийняти рішення
по справі.

З
урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що апеляція, яку подав
потерпілий ОСОБА_3. підлягає до задоволення.

5

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого орган
досудового слідства обвинувачує ОСОБА_2. запобіжний захід щодо нього залишити
попередній - підписка про невиїзд.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

апеляцію,
яку подав потерпілий ОСОБА_3. задовольнити.

Вирок Перечинського районного суду від 28 грудня 2006
року щодо ОСОБА_2 скасувати, а кримінальну справу направити прокурору
Перечинського району для організації проведення додаткового розслідування.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_2. залишити попередній - підписка про невиїзд.