Справа № 522/5809/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 22.01.2015р., відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, має на своєму утриманні непрацездатну мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу виконуючого обов`язків Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошено проведення часткової мобілізації.
На виконання зазначеного Указу у березні 2014 року старший мічман ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений для подальшого її проходження до Одеського загону морської охорони (військова частина НОМЕР_1 ), який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
31 березня 2014 року старшого мічмана ОСОБА_3 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу спеціальних дій на воді Одеського загону морської охорони.
Будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ОСОБА_3 був зобов`язаний свято та непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сприяти у підтриманні порядку і дисципліни, був обізнаний про вимоги законодавства України про те, що бойові припаси до вогнепальної зброї відносяться до предметів, які вилучені з вільного цивільного обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу уповноважених органів держави.
Проте, діючи умисно, на порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види
майна», п.п. 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, п.п. 2.6., 2.7., 2.8., 9.1., 9.2., 10.1., 11.1., 12.1., 12.2., 12.3. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями або аналогічними по властивостям метальними приладами не смертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №662, які є чинними на цей час, старший мічман ОСОБА_3 у період з другої декади серпня 2014 року до 12 січня 2015 року вчинив незаконне поводження з бойовими припасами, а саме придбання, носіння та зберігання бойового припасу - ручної гранати РГД-5 з заводським номером № НОМЕР_2 та запалу до неї за наступних обставин:
18 липня 2014 року наказом командира Одеського загону морської охорони №167-ВВ старшого мічмана ОСОБА_3 відряджено для несення обов`язків військової служби до тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке виконувало завдання з охорони державного кордону України у районі проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях.
У другій декаді серпня 2014 року, діючи умисно, на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, старший мічман ОСОБА_3 , перебуваючи у місті Краматорську Донецької області, знайшов та привласнив бойовий припас - ручну гранату РГД-5 з заводським номером №Л-130-74Т та запалу до неї у кількості 1 одиниці, яка належала бойовикам терористичних угрупувань, що ведуть бойові дії у районі проведення антитерористичної операції.
Після цього, усвідомлюючи, що вказаний бойовий припас не є військовим майном та не перебуває на обліку у його підрозділі, старший мічман ОСОБА_3 помістив його у свій особистий речовий мішок та вчинив незаконне носіння ручної гранати РГД-5 з заводським номером №Л- 130-74Т та запалу до неї, перемістивши її за місцем тимчасової дислокації свого підрозділу у місті Краматорську Донецької області.
У подальшому, у період з другої декади серпня по 26 вересня 2014 року ОСОБА_3 , діючи умисно, на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, вчинив незаконне зберігання зазначеного бойового припасу - ручної гранати РГД-5 з заводським номером № НОМЕР_2 та запалу до неї за місцем тимчасової дислокації свого підрозділу у місті Краматорську Донецької області.
26 вересня 2014 року, у зв`язку із вибуттям з відрядження до Одеського загону морської охорони, ОСОБА_3 , діючи умисно, на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, вчинив незаконне носіння вказаного бойового припасу - ручної гранати РГД-5 з заводським номером №Л-130-74Т та запалу до неї, транспортувавши його разом із своїми особистими речами з міста Краматорська Донецької області за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
У період з 27 вересня 2014 року до 12 січня 2015 року ОСОБА_3 , діючи умисно, на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань,незаконно зберігав зазначений бойовий припас - ручну гранату РГД-5 з заводським номером № НОМЕР_2 та запалу до неї, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
12 січня 2015 року ОСОБА_3 , діючи умисно, на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, вчинив незаконне носіння бойового припасу - ручної гранати РГД-5 з заводським номером № НОМЕР_2 та запалу до неї, транспортувавши його разом із своїми особистими речами за місцем дислокації Одеського загону морської охорони за адресою: АДРЕСА_2 .
О 12 годині того ж дня співробітниками 1 головного відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 на території Одеського загону морської охорони ОСОБА_3 був викритий у вчиненні незаконного поводження з бойовими припасами та ручна граната РГД -5 з заводським номером №Л-130- 74Т та запал до неї були в нього вилучені.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України визнав та пояснив, що дійсно у вказані в обвинувальному акті час та місці він придбав, носив та зберігав бойові припаси, а саме ручну гранату РГД-5 з заводським номером №Л-130-74Т та запалу до неї, без передбаченого законом дозволу. Він не мав наміру використовувати вказану ручну гранату у неправомірних цілях. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України за ознаками носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначені покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить те, що він визнав свою вину та щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання та проходження військової служби за мобілізацією, має на своєму утриманні непрацездатну мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлені.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 263 КК України, покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.122, 124 КПК України.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та праці.

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі: бойовий припас гранату РГД-5, заводський номер №Л-130-74Т, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1 843 (однієї тисячі вісімсот сорок три) гривні 20 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:

08.04.2015