Справа № t-122 2007 p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 року м.
Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в
складі:

головуючого судді Нитик
Г.І.,

секретаря Косменко Т.М.,

з участю прокурора Федуняк
Г.О.,

потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м. Городенка справу, про

обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с
Джурків Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1,
не одруженого, невійськовозобов'язаного, з вищою освітою, працює вчителем школи с Воскресінці Коломийського району, не судимий, "громадянин України,

за ч. 1
ст.296 КК України

встановив:

ОСОБА_1 вчинив
хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

03.06.2007 р. біля 23 год.30 хв. в с Росохач^Городенківського району,
перебуваючи на дискотеці в будинку культури, ОСОБА_1 усвідомлюючи
протиправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів
явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм
та правил поведінки в суспільстві, самоутвердитись на очах присутніх та
протиставити себе іншим громадянам, безпричинно з хуліганських спонукань,
затіяв сварку з ОСОБА_2, та наніс останній декілька ударів руками в обличчя,
від чого вона втратила свідомість. В результаті отримала тілесні ушкодження у
вигляді синця лівого ока, забою м'яких тканин обличчя, що згідно висновку
судово-медичного експерта відноситься до
легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_1 вину у скоєному
визнав, щиро покаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, причинені
потерпілій збитки відшкодував. Пояснив, що в вечірній час, 03.06.2007 p.,
перебуваючи в коридорі приміщення будинку культури с Росохач, побачив ОСОБА_2 і
зробив їй зауваження з приводу того, що перебуваючи в м. Коломия в його
квартирі разом з товаришем, вона одягала речі його дівчини. У відповідь
потерпіла почала сваритись, вживаючи нецензурні слова, а
він наніс їй удар рукою в
обличчя. В даний час він з

-2-

потерпілою помирився, вони перебувають в дружніх
відносинах. До суду ОСОБА_1 подав
письмову заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності
в зв'язку з дійовим каяттям.

Потерпіла
ОСОБА_2 суду пояснила, що від нанесених їй ОСОБА_1 ударів в лице вона впала на підлогу і втратила
свідомість. В неї боліла голова та обличчя, тому вона разом з сестрою пішла додому. На лікуванні з приводу нанесених тілесних
ушкоджень не перебувала. Вона зрозуміла, що отримала тілесні ушкодження
не безпричинно. ОСОБА_1
відшкодував їй заподіяну шкоду, і тому вона просить закрити щодо нього
кримінальну справу, про що падала суду письмову заяву.

Суд, вислухавши
підсудного, потерпілу, висновок прокурора, який пропонує звільнити підсудного
від кримінальної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до
наступного.

Ст. 45 КК
України передбачене звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку з
дійовим каяттям особи, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, якщо вона
після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або
усунула заподіяну шкоду.

Злочин,
передбачений ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості. Підсудний
просить звільнити його від кримінальної відповідальності в зв'язку з дійовим
каяттям, вину у вчиненні злочину визнав, щиро покаявся у вчиненому, активно
сприяв розкриттю злочину, причинені потерпілій збитки відшкодував, про що
ОСОБА_2 ствердила в судовому засіданні.

На підставі ст.
45 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 7-2, 282
Кримінально-процесуального кодексу України, суд

постановив:

Кримінальну
справу відносно ОСОБА_1 про
обвинувачення за ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України закрити на підставі
ст. 45 Кримінального кодексу України.

Звільнити ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності в зв'язку з дійовим каяттям.

Запобіжний захід
підписку про невиїзд відносно ОСОБА_1
скасувати.

Постанова може
бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 7 діб з часу проголошення.