Справа
№1-17/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року
Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого- судді
Юрчука М.І. при секретарі Хоменко Г.М., з участю прокурора Пилипчук Г.В.,
адвоката ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Баранівці
справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, росіянина, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, з
неповною середньою освітою, не одруженою, не військовозобов'язаного, не
працюючого, не судимого.

за ст. 304; ст.186 ч.З КК
України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця та жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина України, не
одруженого, не військовозобов'язаного, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 186 ч.З КК України.

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_6 близько 20 години в АДРЕСА_3,
ОСОБА_1 шляхом переконання втягнув у злочинну діяльність неповнолітнього
ОСОБА_2 з метою відкритого викрадення чужого майна пристарілої ОСОБА_3. Так, в
цей же день о 20 годині ОСОБА_1 за попередньою змовою із ОСОБА_4 шляхом
вийняття шибки у віконці, відкрили вхідні двері у житловий будинок ОСОБА_3,
розташованого в АДРЕСА_4, і , застосувавши насильство з метою заволодіння
грошима, яке не є небезпечним для життя та здоров»я, що виразилось в нанесенні
ОСОБА_1 ударів рукою в обличчя потерпілій ОСОБА_3., заподіявши легкі тілесні
ушкодження у вигляді синця на обличчі і утримував її, а неповнолітній ОСОБА_2
заволодів грошима потерпілої в сумі 300 грн., які знаходилися при ній в її
одягу.

Таким чином, відкрито заволодівши із застосуванням насильства грошима
потерпілої в сумі 300 грн., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зникли,
поділили гроші між собою порівну і використали їх за своїм розсудом.

Підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю і пояснив, що він
проживає по сусідству із ОСОБА_2. 1 йому відомо, що ОСОБА_2 є неповнолітнім,
але ні він. ні ОСОБА_2 не працюють, тому ІНФОРМАЦІЯ_4 запропонував останньому викрасти із будинку пристарілої ОСОБА_3
алюмінієвий посуд і гроші. Переконуючи ОСОБА_2 у відкритому викраденні
майна, ОСОБА_1 пояснював, що ОСОБА_3
страждає склерозом і нічого не буде лам»ятати. Близько 20 години вони підійшли
до будинку потерпілої, у якому горіло освітлення, ОСОБА_2 вийняв у
віконечку шибку, просунув руку і відкрив
вхідні двері, через які вони зайшли в будинок. ОСОБА_1 потребував у
ОСОБА_3 гроші, а коли вона відповіла, що їх немає тоді він її вдарив рукою в
обличчя, утримував за руки, а ОСОБА_2 витягнув із кишені її халата хусточку, в
якій були гроші в сумі 300 грн. Вийшовши на вулицю вони поділили гроші порівну, частину яких він потратив на придбання
продуктів харчування, покупку пляшки горілки, а решту загубив.

-2-

Підсудний ОСОБА_2 вину визнав повністю і пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у вечірній час
ОСОБА_1 запропонував йому викрасти у пенсіонерки ОСОБА_3 гроші, пояснивши, що
вона страждає склерозом, не буде нічого пам'ятати, а у крайньому випадку, щоб
він злочин брав на себе, бо він є неповнолітній і йому за це нічого не буде.
Біля 20 години в
цей день вони підійшли до будинку ОСОБА_3, двері в який були замкнені зсередини
і в кімнаті горіло світло. Він вийняв шибку у вікінці, просунув руку, відкрив
защіпку зсередини, на яку були замкнені двері і зайшли в кімнату, де за столом
сиділа господарка. ОСОБА_1 сказав їй, щоб віддавала гроші. Коли ОСОБА_3
відповіла, що немає, тоді ОСОБА_1 наніс їй удар рукою в обличчя і утримував за
руки, а він, ОСОБА_2 знайшов в кишені її халата хусточку, в якій було триста
гривень. Хусточку він залишив, а гроші забрав і вони пішли. Перед їхнім виходом
ОСОБА_3 сказала ОСОБА_1, що вона його знає, тоді він повернувся і знову наніс
їй удар рукою в обличчя за. Гроші вони поділили порівну. 50гривень він дав
батькові, а решту потратив на свої потреби.

Окрім повного визнання вини самими підсудними у відкритому викраденні
чужого майна, і втягненні ОСОБА_1 неповнолітнього ОСОБА_2 у злочинну
діяльність, їх вина підтверджується іншими доказами, а саме: показаннями
потерпілої ОСОБА_3, яка пояснила, що проживає одна получила пенсію і через
погану пам'ять не пам'ятає коли до неї в будинок зайшли два хлопці, які знаходяться
в залі суду на місці підсудних, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які побили її і
забрали 300 гривень.

Свідок ОСОБА_5 показав, що він проживає неподалік своєї пристарілої матері
ОСОБА_3. І коли в листопаді 2006
року він прийшов до неї, то побачив на обличчі синяки і вона йому
розповіла, що до неї в будинок заходили два хлопці, один із яких був ОСОБА_1, побили і забрали
гроші в сумі 300 грн.
Через декілька днів зустрівши ОСОБА_1, останній сказав, що він не був у його матері, а викрадав
гроші ОСОБА_2. Мати із заявою звернулася в міліцію і від працівників міліції
йому стало відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проникли в будинок матері,
побили і забрали гроші.

Вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується також: письмовою заявою потерпілої
ОСОБА_3 до Баранівского райвіділу міліції про застосування до неї ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_2. насильства/ а.с.З/;

протоколом огляду місця пригоди від 30.11.2006 року, яким є господарство
ОСОБА_3, де на столі виявлена і вилучена хусточка, у яку були загорнуті гроші
потерпілої і викрадені із її одягу ОСОБА_2. та ОСОБА_1 в сумі 300 грн.(а.с.4-

5);

висновком судової медичної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_5,
згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 під час
відкритого викрадення грошей ОСОБА_3 заподіяні легкі тілесні ушкодження
( а.с. 19);

протоколом огляду речового доказу -хустини, в якій зберігала потерпіла
ОСОБА_3 гроші і ІНФОРМАЦІЯ_6 вони
були викрадені із застосуванням насильства в сумі 300 грн. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 ( а.с. 22-23).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст.304 КК України, які виразилися у втягненні
неповнолітнього ОСОБА_2 у злочинну діяльність та за ст. 186 ч.З КК України, які
виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з
насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ст.186 ч.З КК України , які виразилися у
відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, за попередньою змовою групою
осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Призначаючи вид і міру покарання підсудним, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про їх особу, пом'якшуючі та обтяжуючі
покарання обставини.

-3-

ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної
відповідальності, щиро кається в скоєних злочинах і частково відшкодував заподіяну
злочином шкоду, посередньо характеризується за місцем проживання, але вчинив
злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, вчинив злочин щодо особи похилого
віку і був ініціатором даного злочину, не працює, тому суд вважає, що він
повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі.

Підсудний ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин, вчинив злочин щодо особи похилого
віку, але вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро кається в
скоєному, характеризується посередньо за місцем проживання, вчинив злочин у
неповнолітньому віці, його батько та представник служби у справах неповнолітніх
вважають, що він може виправитися без ізоляції від суспільства, тому суд
вважає, що є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням,
застосувавши ст.75, 104 КК
України.

Потерпілою ОСОБА_3 до підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлений цивільний
позов про стягнення на її користь заподіяної злочином матеріальної шкоди в сумі 300 грн., та моральної шкоди в сумі 700 грн. ОСОБА_1 під час судового розгляду справи
відшкодовані кошти в сумі 500
грн. добровільно. ОСОБА_2 являється неповнолітнім, не має самостійного
доходу, його вина доведена в скоєному злочині, тому відшкодування шкоди
підлягає із його батька-ОСОБА_6 в розмірі 500 грн.- 150 грн. заподіяна
матеріальна шкода і 350 грн. моральна шкода.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КІШ
України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого
ст.ст. 304, 186 ч.З КК
України і призначити покарання: за ст. 304
КК України-два роки позбавлення волі; призначити покарання за ст. 186, ч.З КК
України-чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК
України ОСОБА_1 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим-чотири роки позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину. передбаченого ст. 186 ч.З КК України і
призначити покарання-чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового
строку терміном один рік і шість місяців не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього судом обовязки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_2 покласти обов'язок: повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_2 залишити
підписку про невиїзд; щодо засудженого ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд
на утримання під вартою. Взяти його під варту в залі суду.

Строк покарання засудженму ОСОБА_1 обчислювати з 12 лютого 2007 року.

Речові докази: хустину, вилучену 30.11.2006 року у ОСОБА_3 і
яка зберігається в Баранівському РВ УМВС України в Житомирській області
повернути потерпілій ОСОБА_3.

-4-

Стягнути із
ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 кошти по відшкодуванню шкоди заподіяної злочином його неповнолітнім
сином-ОСОБА_2-матеріальної-150 грн., моральної шкоди-350 грн., а всього-500
грн.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного
суду через Баранівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення, а засудженим ОСОБА_1 в той же строк з моменту вручення йому копії
вироку.

Суддя:

М.Ї.Юрчук.