В И Р О К
іменем України
"17" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0015591 року за обвинувальним актом по обвинуваченню,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого неофіційно різноробочим на будівництві, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 06 листопада 2014 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходився разом з неповнолітнім ОСОБА_5 біля будинку №22 по вулиці Курнатовського у м.Києві, при цьому у ОСОБА_7 на грунті раніше виниклих неприязних відносин до неповнолітнього ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, діючи умисно, завдав два удари правою рукою в обличчя потерпілому ОСОБА_5 та один удар кулаком правої руки в середню частину тулуба останнього, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_5 умисне тяжке тілесне ушкодження.

Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи №3374 від 08.12.2014 року у потерпілого ОСОБА_5 було виявлено тілесне ушкодження у вигляді: закритої травми живота у вигляді розриву тіла селезінки з явищами крововиливу в черевну порожнину, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та пояснив, що дійсно 06 листопада 2014 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, він, знаходячись разом з неповнолітнім ОСОБА_5 біля будинку №22 по вулиці Курнатовського у м.Києві, на грунті раніше виниклих неприязних відносин до неповнолітнього ОСОБА_5 , що виникли через дівчину, завдав останньому два удари правою рукою в обличчя та один удар кулаком правої руки в середню частину тулуба потерпілого, внаслідок чого заподіяв йому тяжке тілесне ушкодження.

Свою винність ОСОБА_7 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, послався на те, що вчинив такий злочин, оскільки був збуджений та хотів провчити потерпілого, який образив дівчину. При цьому пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, вибачився перед потерпілим, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Крім того, послався на те, що цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого на загальну суму 9000 гривень визнє повністю, при цьому зобов`язався відшкодувати завдану злочином матеріальну та моральну шкоду.

Дані обвинуваченим ОСОБА_7 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121ч.1 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а також даних висновку судово-медичної експертизи №3374 від 08.12.2014 року, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_7 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.121ч.1 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який працював неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, не судимий, зобов`язався відшкодувати завдану злочином шкоду, засудив свій вчинок та вибачився перед потерпілим, який в судовому засіданні його пробачив та просив суворо не карати.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який працює неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, не судимий, зобов`язався відшкодувати завдану злочином шкоду, враховуючи поряд з цим молодий вік обвинуваченого та думку потерпілого, який вибачив обвинуваченого та просив суд не призначати обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальних витрат по справі немає.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 6000 гривень та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов підтвердження в судовому засіданні та визнаний повністю обвинуваченим.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.121ч.1 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області до набрання вироком законної сили змінити на особисте збов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатись з м.Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

- відшкодувати завдану злочином шкоду.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальних витрат по справі немає.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь законного представника ОСОБА_6 6000 гривень на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 3000 гривень на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому та захиснику.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: