С У Д У К Р А Ї Н И
Справа № 11-347. Головуючий у 1
інстанції - Білокур В.І.
Категорія: ст.286 ч.2 КК Доповідач -
У Х В А Л А

І М” Я
М У К Р А Ї Н И

2008
року травня місяця 29 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернігівської області в складі :

Головуючого - судді Навозенко Л.С.

Суддів -Рудомьотової С.Г., Шахової
О.Г.

З участю прокурора - Варуши Т.М.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Чернігові кримінальну справу за апеляцією цивільного
відповідача ОСОБА_1. на вирок
Прилуцького міськрайонного суду від 01 квітня
2008 року, яким засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, уродженця і мешканця
с. Новоселівка Талалаївського району Чернігівської області, зареєстрованого у
АДРЕСА_1, з вищою освітою, тимчасово не працює, розлучений, має на утриманні
неповнолітню дитину, несудимого,

- за ст. 286 ч.2 КК України до 4 років
позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75, 76 КК
УкраїниОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1 рік 6 місяців, з покладанням обов'язків повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнуто зОСОБА_2 судові витрати в
доход держави у сумі 123 грн. 94 коп. за проведення експертизи.

Стягнуто з цивільного відповідача,
приватного підприємця ОСОБА_3., на користь потерпілих:

ОСОБА_4. на відшкодування матеріальної
шкоди - 344 грн., моральної - 1200 грн., а всього - 1544 грн.;

ОСОБА_5. на відшкодування матеріальної
шкоди - 1389 грн.49 коп., моральної - 8000 грн., за юридичну допомогу - 1000
грн., а всього - 10389 грн. 49 коп.;

ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної
шкоди - 624 грн. 35 коп., моральної - 12000 грн., за юридичну допомогу - 500
грн., а всього - 13124 грн. 35 коп.,

В С Т А
Н О В И Л А :

08 жовтня 2007 року приблизно о 9
годиніОСОБА_2, керуючи мікроавтобусом марки „ГАЗ-2705” д.н.з. НОМЕР_1, який
належить приватному підприємцю ОСОБА_3., з яким він перебуває у трудових
правовідносинах, здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту №17, рухаючись по
вул. Київська у м. Прилуки, при наближенні до регульованого світлофором
перехрестя з вулицею Котляревського, порушив вимоги п.п. 2.3; 12.3; 16.3 Правил
дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність, виїхав на заборонений
/червоний/ сигнал світлофора на перехрестя, допустив зіткнення з автомобілем
марки „ГАЗ-САЗ-353507” д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7., який
перетинав перехрестя на дозволений /зелений/ сигнал світлофора, внаслідок чого
пасажирам, які знаходилися в мікроавтобусі „ГАЗ-2705,” було заподіяно різного
ступеню тяжкості тілесні ушкодження:ОСОБА_6 - тяжке тілесне
ушкодження;ОСОБА_5.- середньої тяжкості тілесне ушкодження; ОСОБА_8.,
ОСОБА_9.,ОСОБА_4.- легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров'я;
ОСОБА_10. - легке тілесне ушкодження.

В апеляції цивільного відповідача
ОСОБА_3. ставиться питання про скасування вироку в частині задоволення
цивільних позовів потерпілих на
відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди з неї, як приватного
підприємця, власника мікроавтобуса, на якому ОСОБА_2 скоїв ДТП, із залишенням
їх без розгляду, з посиланням на те, що
її особистої вини у спричиненні шкоди
немає; судом не враховано
неправомірні дії засудженого, характер
правопорушення, ступінь страждань
кожного з потерпілих; що всі пасажири були застраховані ВАТ „Українська
страхова компанія” Дженералі Гарант”, яка повинна була бути притягнута до
справи як співвідповідач, а не як третя особа по даній справі, з обов'язком
сплати потерпілим різницю між фактичним розміром шкоди і страховою сумою в разі
недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди.

Судом також не мотивовано, чому
кожному з потерпілих стягнута різна сума моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який погодився з апеляцією цивільного відповідача і вважає необхідним скасувати
вирок суду в частині задоволення цивільних позовів
потерпілихОСОБА_4.,ОСОБА_6,ОСОБА_5. з направленням справи в цій частині на
розгляд в порядку цивільного судочинства, перевіривши матеріали справи в обсягу
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
засудженийОСОБА_2 під час досудового і судового слідства повністю визнав свою
вину у вчиненні ним порушення п.п. 2.3”б”; 12.3; 16.3 Правил дорожнього руху,
що спричинило потерпілим середньої тяжкості, тяжкі тілесні ушкодження та легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, докладно розповів, як і
чому скоїв даний злочин, потерпілим частково відшкодував шкоду, підтвердив, що
з приватним підприємцем ОСОБА_3. перебував у трудових відносинах.

Виновність ОСОБА_2. також у повному
обсягу доведена іншими доказами по справі у їх сукупності, про що належним
чином викладено у вироку: показаннями потерпілих ОСОБА_10., ОСОБА_9.,ОСОБА_4.,
ОСОБА_8.,ОСОБА_5.,ОСОБА_6 /а.с.231-232/, свідків ОСОБА_11., ОСОБА_7.,
ОСОБА_12., ОСОБА_13 /а.с. 143-146/, цивільного відповідача ОСОБА_1./а.с.39,
233/, висновками судово-медичних експертиз щодо спричинення потерпілійОСОБА_6
тяжких тілесних ушкоджень/а.с.109/, потерпілійОСОБА_5. - середнього ступеню
тяжкості /а.с.101/, потерпілим ОСОБА_8., ОСОБА_9.,ОСОБА_4.- легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я /а.с. 88, 93, 97/, ОСОБА_10.-
легких тілесних ушкоджень /а.с. 105/; висновком транспортно -трасологічної
експертизи про факт ДТП /а.с. 115-122/;
даними протоколів огляду місця події та транспортних засобів /а.с. 16-22/,
копією договору на перевезення між приватним підприємцем ОСОБА_3. та засудженим
ОСОБА_2, дорожнім листом, ліцензією /а.с. 33-38/, іншими доказами по справі.

Суд всебічно дослідив наявні докази
по справі, дав їм вірну юридичну оцінку, вірно кваліфікував дії засудженого
ОСОБА_2 за ст. 286 ч.2 КК України, вірно призначив і покарання за цим законом,
з урахуванням обставин справи, даних про особу виновного, наявних обставин, що
пом'якшують його покарання - щире каяття, сприяння розкриттю злочину, часткове
добровільне відшкодування шкоди, позитивні характеристики, думка потерпілих та
клопотання органів місцевої влади про не суворе покарання, і відсутність
обтяжуючих обставин.

Тобто, постановлений вирок
ґрунтується на достатніх і достовірних доказах.

Разом з тим, вирішуючи цивільні
позови потерпілих та задовольняючи їх вимоги про стягнення певних сум на
відшкодування моральної та матеріальної шкоди з цивільного відповідача,
приватного підприємця ОСОБА_3., місцевий суд
порушив вимоги ст. 64 ч.1 п. 4, ст. 28, 50, 297-298 КПК
України.

Вироком суду встановлено, що
засудженийОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України.

Потерпілі по справі отримали під час
ДТП тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, з приводу чого лікувалися у медичних закладах, кожен зазнав
матеріальної та моральної шкоди, і відповідно до ст. 28 КПК України, така особа
вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або
до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого,
цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

На досудовому слідстві
потерпілимиОСОБА_4. /а.с.51/ таОСОБА_5. /а.с. 64/ був заявлений цивільний позов на
відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ПП „ОСОБА_3.” та до підсудного
ОСОБА_2., але цивільним відповідачем ОСОБА_3. визнана не була, була допитана
тільки як свідок /а.с.39/.

Призначаючи справу до судового
розгляду, прийнявши цивільний позов від потерпілоїОСОБА_6 до ПП „ОСОБА_3.”
/а.с. 210/, маючи дані про трудові правовідносини підсудного з ПП „ОСОБА_3.”
/а.с.37/, яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки /а.с.38, 34/, і те, що
пасажири мікроавтобуса і водій були застраховані, у справі є Поліс № ВВ/
2311764 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів в особі страховика ВАТ „Українська страхова
компанія ”Дженералі Гарант” м. Київ та страхувальника ПП „ОСОБА_3.”
/а.с.35-36/, суд не вирішив належним
чином питання про визнання та притягнення належних цивільних позивачів /ОСОБА_6/ та цивільних відповідачів,
не оголошував позови у судовому засіданні /а.с. 230 зв./, не розібрався у
цивільно-правових відносинах, помилково у кримінальному процесі визнав ВАТ
„Українська страхова компанія „Дженералі Гарант” третьою особою, не уточняв підстави, ступінь та обсяг фізичних
і душевних страждань кожного з
потерпілих для розміру моральної шкоди,
виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості, що є
порушенням вимог закону, а тому тягне скасування вироку в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 356, 365-366, 377, 379 КПК
України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляцію цивільного відповідача
ОСОБА_3. задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду
від 01 квітня 2008 року щодо ОСОБА_2в частині вирішення цивільних позовів потерпілихОСОБА_4.,ОСОБА_5.,ОСОБА_6 скасувати
і справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного
судочинства.

В іншій частині цей же вирок залишити
без змін.

Головуючий
-

Судді -