Справа № 346/554/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

В складі: головуючого, судді- ОСОБА_1 ,

секретаря- ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в залі суду справу і кримінальні провадження №,№0000791, 0000072 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, інвалід 3 групи загального захворювання, депутатом не являється, раніше судимого Коломийським міськрайонним судом 12.06.2009 року за ст. 185 ч. 2 КК України та 05.10.2011 р. за ч. 2 ст. 296 КК України до 240 годин громадських робіт, яке відбув повністю і відповідно до ст. 89 КК України судимість погашена, у вчиненні злочинів, передбачених ст.,ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений таємно викрав чуже майно, поєднане із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Злочини вчинено за таких обставин:

25 серпня 2014 року приблизно о 01.00 год., діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою зі ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки металевих труб з гаража ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 , зайшли на територію даного господарства. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, об`єднані єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 розбив скло у вікні гаража, після чого ОСОБА_4 виламав віконну раму і проник в приміщення гаража через вікно, звідки через віконний отвір передавав ОСОБА_9 належні ОСОБА_7 металеві речі, а саме: металевий стовп розміром 5x5 см., довжиною 2м., в кількості 8 шт., загальною вартістю 912 грн.; металевий стовп розміром 2.5x5 см., довжиною 1м, в кількості 5 шт., загальною вартістю 215 грн.; металевий стовп, розміром 2x3 см., довжиною 2.5 м, в кількості 5 шт., загальною вартістю 350 грн.; металевий кутник, розміром 2x2 см., довжиною 3 м., в кількості 3 шт., загальною вартістю 225 грн.; металева труба, діаметром 2.5см. довжиною 2.5м., в кількості 1 шт., загальною вартістю 143 грн.; металевий стовп, розміром 3x4 см., довжиною 1,7м., в кількості 1 шт., загальною вартістю 56,1 грн.; металевий стовп розміром 2x2 см., довжиною 1.9м., в кількості 1 шт., загальною вартістю 45,5 грн.; металева труба діаметром 0.75 см., довжиною 1.22м., в кількості 1 шт., загальною вартістю 34,16 грн.; арматура діаметром 3 см., довжиною 3 м., в кількості 1 шт., загальною вартістю 138 грн.; металева полоса розміром 15x3 см., довжиною 1.4 м., в кількості 1 шт., загальною вартістю 70 грн.; та металевий гвинт для витяжки автомобілів загальною вартістю 88 грн. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_10 з викраденим майном місце вчинення злочину покинули, і розпорядились викраденим на власний розсуд. В результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на загальну суму 2276,76 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 24 січня 2015 року приблизно о 20.30 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину Продукти, що у с. Товмачик по вул. Шкільна, 29, Коломийського району, Івано-Франківської області, де переконавшись у відсутності власника та інших посторонніх осіб, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав, належний ОСОБА_11 , бувший у використанні велосипед, марки Аіст, вартістю 300 грн., який знаходився біля магазину. У подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину із викраденим велосипедом покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Тобто своїми умисними діями, ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_11 спричинив майнову шкоду на загальну суму 300 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Свою вину в судовому засіданні у вчиненому обвинувачений визнав повністю і пояснив, що він проживає з батьком ОСОБА_12 та матір`ю ОСОБА_13 , офіційно не працевлаштований, а заробляє в різних людей, виконуючи ремонтні роботи.

А, 24.08.2014 року приблизно о 19.00 год., точно час пригадати не може, він зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_14 на вокзалі в с. Товмачик і останній запропонував випити горілки, на що він погодився, вони купили горілку і повернулись на вокзал, де розпили спиртне. Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_15 запропонував йому викрасти з гаража новобудови, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , металеві вироби.

ОСОБА_16 підійшов до вікна пластикового і рукою вдарив у віконну шибу, яка від удару розбилася та він порізав руку, в результаті чого в нього з руки текла кров. Побачивши що ОСОБА_15 порізав руку він перев`язав йому руку носком. Потім вони побачили, що вікно, яке розбив ОСОБА_17 , то не вікно гаража, а вікно гаража знаходилось поруч. Після цього ОСОБА_15 розбив вікно в гаражі і одну половину віконної рами виламав. Оскільки вікно було високо над землею, то він став на спину ОСОБА_18 , і заліз в приміщення гаража. В гаражі він побачив металеві труби та стовпчики, які через розбите вікно передавав ОСОБА_19 , який знаходився на вулиці і приймав у нього труби та стовпчики. ОСОБА_15 складав труби біля гаража. Через деякий час він виліз із гаража через вікно. В приміщенні гаража біля вікна була шафа і він, ставши на неї, виліз із гаража. Вони двоє, взявши по декілька труб в руки, понесли їх до нього додому. Підійшовши до його будинку, ОСОБА_15 залишив труби на вулиці та сказав, що йде додому, оскільки у нього із руки пустилася кровотеча. Він решту труб поносив сам і склав їх у себе в сараї. Наступного дня до нього приїхали працівники міліції, яким він у всьому зізнався та розповів про обставини крадіжки. Всі труби у нього із сараю вилучили працівники міліції.

24.01.2015 року він на протязі цілого дня знаходився у с. Товмачик по особистих питаннях. Приблизно біля 20.20 год. він знаходився у центральній частині с. Товмачик, неподалік від сільської ради. Коли проходив біля магазину Продукти, біля вхідних дверей побачив велосипед, який вирішив викрасти, так як замучився пішки ходити. Після чого переконався, що біля магазину нікого немає, він підійшов до вказаного магазину, де взяв велосипед, зеленого кольору, марки не зауважив, сів на нього та поїхав у напрямку вокзалу, що у с. Товмачик. По дорозі він вказаний велосипед залишив біля нежилого будинку, а саме у новобудові.

В подальшому, через кілька днів, після того як він та ОСОБА_20 перебували на слідчій дії, а саме слідчому експерименті, та повертались додому, проходили повз вказану новобудову, де він попередньо залишив викрадений велосипед, і під час розмови з ОСОБА_20 він розповів йому, що вказаний велосипед намутив біля магазину. Однак про те, що велосипед він викрав йому не говорив.

Через кілька днів, однак точного числа не пригадує, вони зі ОСОБА_20 перебували у їхнього знайомого ОСОБА_21 , який проживає у с. Товмачик, де також був його знайомий ОСОБА_22 . Під час застілля ОСОБА_20 запитав його чи можна продати велосипед, який він бачив у новобудові, і він сказав, що можна, однак велосипед не його. Після чого він пішов у новобудову, де взяв велосипед. Через 5 хв. він повернувся і привіз із собою велосипед, який продав ОСОБА_23 за 60 грн. Вказані гроші вони поділили на двох по 30 грн. ОСОБА_23 він запевнив, що вказаний велосипед не крадений.

Свою вину у вчиненні крадіжок металевих виробів та велосипеду він визнає в повному обсязі, в чому щиро кається і просить суворо не карати, оскільки являється інвалідом 3 групи загального захворювання.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальних актах, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановлених судом злочинів повністю доведена показаннями обвинуваченого та доказами, що містяться в обвинувальних актах та матеріалах кримінальних проваджень, наданими прокурором, які є належними і допустимими.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.,ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб , поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно.

ОСОБА_6 за вчинення викрадення металевих виробів за попередньою змовою із ОСОБА_4 25.08.2014 р. у ОСОБА_7 із проникненням у приміщення засуджений 15.10.2014 р. до 240 год. громадських робіт.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнав вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України - в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують його покарання суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочинів, збитки відшкодовано і потерпілі не мають претензій до обвинуваченого, однак негативно характеризується за місцем проживання, тому вважає суд, що наявні кілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тобто є підстави для застосування ст.69 КК України і слід перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ст.185 ч.3 КК України арешту.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.,ст.349,373,374,375 КПК України, ст.,ст.69,70 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст.,ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України і призначити покарання:

- за ст.185 ч.3 КК України, застосувавши ст.69 КК України - у вигляді арешту строком на 4 /чотири/ місяці;

- за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді арешту строком на 3 /три/ місяці;

На підставі ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - арештом на строк 4 /чотири/ місяці.

Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання обрану 28.01.2015 р. змінити на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу і взяти обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, депутатом не являється, відповідно до ст. 89 КК України судимість погашена - під варту з зали суду, рахувати початок відбування покарання з часу його затримання - 17 квітня 2015 р. 14 год.45 хв.

Речові докази металевий стовп розміром 5x5 см. довжиною 2м. в кількості 5 шт.; металевий стовп розміром 2.5x5 см. довжиною їм. в кількості 5 шт.; металевий стовп розміром 2x3 см. довжиною 2.5 м. в кількості 2 шт.; металевий кутник розміром 2x2 см. довжиною Зм. в кількості 2 шт.; металевий стовп розміром 2x3 см. довжиною 2,5 м. в кількості 3 шт.; металева труба діаметром 2.5см. довжиною 2.5м. в кількості 1 шт.; металевий стовп розміром 3x4 см. довжиною 1.7м. в кількості 1 шт.; металевий стовп розміром 2x2 см. довжиною 1.9м. в кількості 1 шт.; металева труба діаметром 0.75 см. довжиною 1.22м. в кількості 1 шт.; арматура діаметром 3 см. довжиною 3 м. в кількості 1 шт., передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити останньому; велосипед марки Аіст, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_11 - залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 діб засудженим з моменту отримання копії вироку та іншими учасниками процесу з часу його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1