Справа № 442/5089/13-к
Провадження № 1/442/8/2014
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

та захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-
встановив :
Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 та його захисники заявили клопотання про повернення даної кримінальної справи на додаткове розслідування з тих підстав, що досудовим слідством допущено неповноту та неправильність розслідування.

Підсудний та його захисники в своєму клопотанні покликаються на те, що згідно пояснень потерпілого ОСОБА_7 , він 12.02.2011 року о 08 год. 45 хв. ОСОБА_7 повертався додому із церкви. На пішохідному переході по вул. Сагайдачного, навпроти будинку № 66, його збила автомашина чорного кольору, яка була в експлуатації більше 20 років і за зовнішніми ознаками була схожа на автомашину ВАЗ 08. При ознайомленні із матеріалами кримінальної справи в суді стало відомо, що в справі фігурує зовсім інший автомобіль, що був в експлуатації 1 1,5 року, «Хонда Аккорд», яка жодного відношення до ДТП не має.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_7 наполягає на тому, що під час ДТП в автомашині підсудного ОСОБА_6 , окрім самого водія, нікого не було, тобто четверо свідків, які з`явилися у справі більше, ніж через 1 рік і 4 місяця, і які виявилися друзями і знайомими підсудного вигадані.

Наполягає, що під час ДТП два автомобіля були припарковані зліва один типу ЗІЛ з причепом, а за ним півторатонна іномарка. Саме на автомобіль зліва, на його капот, він опирався рукою. Однак, ні автомашини, ні їх водіїв, які могли бути свідками ДТП слідством не встановлені. Міліції і автомобіля швидкої допомоги на місці події не було.

Також вважає, що протоколи допитів, які йому під час досудового слідства давали підписувати слідчі, не ознайомивши з правами і не давши прочитати текст, - сфальсифіковані. Самі протоколи, написані слідчим від руки нечитабельні. Відтак, викладені у вищевказаних протоколах слідчими обставини справи потерпілий вважає такими, що не відповідають дійсності.

Відповідно до ст.368 КПК України однобічним або неповним вважається досудове слідство, коли залишилося не дослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 11.02.2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» визначено, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визначається неповним, якщо під час його провадження, всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК, не були дослідженні або були поверхнево чи однобічно дослідженні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані та не дослідженні документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не дослідженні обставини, визначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, встановлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Відповідно до ст. 281КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Так, підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні стверджував, що жодного наїзду на потерпілого не вчиняв. Останній впав на пішохідному переході, а він, щоб уникнути наїзду, виїхав на тротуар, де вдарився в дорожній знак. Наполягає на тому, що на місце події виїжджала автомашина швидкої допомоги, яку, на його прохання, викликали очевидці події, які вийшли з магазину АВС. Однак, потерпілий від огляду та госпіталізації відмовився, тому працівники швидкої запропонували написати, що, коли вони приїхали на місце події, там нікого вже не було. В салоні автомобіля у цей день було двоє його знайомих, які є свідками в даній справі. Працівників ДАІ не викликав, оскільки не думав, що події будуть мати такий розвиток. Під час ДТП керував саме тим автомобілем, який фігурує в матеріалах справи. Чому свідок ОСОБА_8 та потерпілий стверджують, що був інший автомобіль, зокрема свідок стверджує, що був автомобіль іншого кольору не знає.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_7 стверджує, що коли побачив, що на нього їде автомобіль на швидкості 60-80 км/год., дав два кроки назад, але машина його наздогнала і збила. Він впав, розбив голову. Сидів на тротуарі, а ноги були під машиною. Звернувся до водія, щоб він його витягнув з-під автомобіля. Свідків даної події не було. Все тривало 2,5 4 хвилини. Попросив водія відвести його додому, а вже потім, зателефонувавши до сина, поїхав з ним в лікарню, де в приймальному покої втратив свідомість. Лікарі діагностували у нього тяжкі тілесні ушкодження. Дане підтверджується медичними документами, долученими до матеріалів кримінальної справи. Ні автомобіль швидкої допомоги, ні міліція на місце події не приїхали. Жодних пасажирів та свідків, які у справі фігурують, як свідки, в автомобілі підсудного на момент вчинення ДТП не було. Жодні автомобілі повз не проїжджали. В матеріалах справи відсутня схема ДТП. Покликається на схему ДТП, яку склав власноручно.

Діаметрально протилежними є показання потерпілого ОСОБА_7 , щодо автомобілів, які були припарковані зліва, по ходу руху автомобіля, показання в даній частині підсудного і свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні та свідка ОСОБА_9 під час досудового слідства, які стверджують, що зліва припаркованих транспортних засобів не було.

Крім цього, органами досудового слідства не встановлено продавців та покупців магазину АВС, які могли бути очевидцями даної події і, відповідно, дати суттєві покази по даній справі.

Під час досудового слідства, незважаючи на вжиті судом заходи, усунути вказані недоліки, зокрема, неповноту досудового слідства, допущену у розслідуванні даної кримінальної справи, не вдалося.

Окрім цього,вважають, що,-

1. Усі судові експертизи, зокрема авто-технічна, трасологічна були проведені лише з пояснень самого потерпілого ОСОБА_7 .

2. Лише 4 квітня 2012року підсудного було допитано в якості обвинуваченого по даній справі, були допитані свідки дорожньо-транспортної події, та проведено відтворення даного ДТП, однак, по матеріалах відтворення не проведено жодної експертизи.

3. У матеріалах справи відсутні розрахунки, щодо технічної можливості підсудного уникнути наїзду на пішохода.

4. Із наявної авто-технічної експертизи вбачається, що контакт з пішоходом міг бути правою стороною автомобіля, однак сам потерпілий ОСОБА_7 стверджує, що його вдарила передня частина автомобіля.

5. Також в даній експертизі немає тілесних пошкоджень від автомобіля у потерпілого ні на ногах, а ні на тулубі. З цього виникає питання, яким ж чином транспортний засіб міг нанести удар у голову.

На ставці віч-на-віч потерпілий ОСОБА_7 у своїх поясненнях пояснив, що він дійсно дійшов до середини дороги, подивився наліво, після того направо, де за 2 метри побачив автомобіль підсудного, який їхав на нього, з великою швидкістю, він, зробивши три кроки назад, втік на тротуар. Досудовим слідством не встановлено, яка швидкість руху була в потерпілого ОСОБА_7 .

Просять винести постанову про повернення справи на додаткове розслідування.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання підсудного та його захисників щодо повернення справи на додаткове розслідування підлягає до задоволення, виходячи із наступних міркувань.

В ході додаткового розслідування необхідно:

- встановити осіб продавців та можливих покупців продуктового магазину «АВС», які могли бути очевидцями події і дати суттєві покази для прийняття правильного рішення по справі;

- перевірити покази потерпілого ОСОБА_7 про те, що підсудний ОСОБА_6 керував у день ДТП іншим автомобілем, не тим, що фігурує у матеріалах кримінальної справи, і, відповідно, який було надано для проведення експертиз (зношеність автомобіля, колір, марка, наявні після ДТП пошкодження на ньому). При цьому слід звернути увагу на те, що в даній частині покази потерпілого частково (що стосується кольору автомобіля) підтверджені показами свідка ОСОБА_10 ;

- прогалини аналітичного характеру, допущено слідчим при формулюванні питань в постанові від 16.03.2012 року про призначення судової авто-технічної експертизи: не поставлено питання перед експертом щодо встановлення швидкості руху автомобіля в момент ДТП, та наїзду на металеву опору (дорожній знак); чи дійсно мав місце вказаний наїзд на металеву опору; як саме під час дорожньо транспортної пригоди мали діяти обоє учасники ДТП. Крім цього, провівши після вказаної експертизи ряд слідчих дій (відтворення обстановки та обставин події, відібрання пояснень у свідків), які виявили наявність суттєвих розбіжностей та додаткових обставин, що потребували додаткового з`ясування, слідчий не вирішив питання про проведення додаткової чи повторної експертизи, що дало б можливість, використовуючи знання експерта, усунути наявні суттєві розбіжності у даній кримінальній справі;

- провести інші слідчі дії, необхідні для повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування по даній кримінальній справі.

Вищезазначені обставини, які потрібно дослідити, мають комплексний характер; вони взаємопов`язані й взаємозалежні. Їх з`ясування потребує аналітичних, оперативних, специфічних, ситуативних і невідкладних заходів та рішень, які можна реалізувати тільки в умовах досудового слідства.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 11.02.2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» вказівки суду є обов`язковими для органу дізнання, слідчого та прокурора.

Відповідно до ст..2 КПК України «Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності…»

Як наведено вище, досудовим слідством допущено цілий ряд порушень, неповноти, неправильності досудового слідства та не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи.

За таких умов, ніяким чином не можна вважати, що досудове слідство було здійснено у повному об`ємі, об`єктивно та неупереджено.

Думка потерпілого ОСОБА_7 щодо повернення справи на додаткове розслідування, суду не зрозуміла.

Прокурор заперечив щодо повернення даної кримінальної справи на додаткове розслідування, оскільки вважає клопотання підсудного безпідставним.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що органи досудового слідства допустили неповноту досудового слідства, поверхневе та однобічне дослідження обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому клопотання підсудного ОСОБА_6 та його захисників підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 12.02.2011 року, близько 08.30 год., керуючи автомобілем «Хонда-Акорд», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Сагайдачного в м. Дрогобичі Львівської області у напрямку до вул. Самбірської, при проїзді ділянки дороги біля будинку № 66, порушив вимоги Розділу 1 п.п.1.2, 1.5 та 1.10 в частині терміну «Пішохідний перехід»; Розділу 2 п.2.3 б); Розділу 8 п.8.1; Розділу 11 п.11.2; Розділу 12 п.12.3 та Розділу 18 п.18.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним транспортний засіб якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді виходу зліва направо за його рухом на проїзну частину дороги пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, не дав дорогу пішоходу та не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, а виїхав на умовну зустрічну смугу, де здійснив наїзд на пішохода. Внаслідок наїзду потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 368 КПК України однобічним або неповним визнається досудове слідство, коли залишилися не дослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 11.02.2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальної справи на додаткове розслідування» визначено, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визначається неповним, якщо під час його провадження, всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК, не були досліджені або були поверхнево чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані та не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Відповідно до ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Так, підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні стверджував, що жодного наїзду на потерпілого не вчиняв. Останній впав на пішохідному переході, а він, щоб уникнути наїзду, виїхав на тротуар, де вдарився в дорожній знак. Наполягає на тому, що на місце події виїжджала швидка, яку, на його прохання, викликали очевидці події, які вийшли з магазину АБС. Однак, потерпілий від огляду та госпіталізації відмовився, тому працівники швидкої запропонували написати, що коли вони приїхали на місце події, там нікого вже не було. В салоні автомобіля у цей день було двоє його знайомих, які є свідками в даній справі. Працівників ДАІ не викликав, оскільки не думав, що події будуть мати такий розвиток. Під час ДТП керував саме тим автомобілем, який фігурує в матеріалах справи. Чому свідок ОСОБА_8 та потерпілий стверджують, що був інший автомобіль, зокрема свідок стверджує, що був автомобіль іншого кольору не знає.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_7 стверджує, що коли побачив, що на нього на швидкості їде автомобіль, дав два кроки назад, але машина його наздогнала і збила. Він впав, розбив голову. Сидів на тротуарі, а ноги були під машиною. Звернувся до водія, щоб він його витягнув з під автомобіля. Свідків даної події не було. Все тривало 2,5 4 хвилини. Попросив водія відвести його додому, а вже потім, зателефонувавши до сина, поїхав з ним в лікарню, де в приймальному покої втратив свідомість. Лікарі діагностували у нього тяжкі тілесні ушкодження. Дане підтверджується медичними документами, долученими до матеріалів кримінальної справи. Ні швидка, ні міліція на місце події не приїжджали. Жодних пасажирів, які у справі фігурують як свідки, в автомобілі підсудного та на дорозі на момент вчинення ДТП не було. Жодні автомобілі повз них не проїжджали. В матеріалах справи відсутня схема ДТП.

Діаметрально протилежними є показання потерпілого ОСОБА_7 щодо автомобілів, які були припарковані зліва, по ходу руху автомобіля, та показання в даній частині підсудного та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які стверджують, що зліва припаркованих транспортних засобів не було.

Також допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 , який проводив транспортно-трасологічну експертизу (висновок № 1757 від 14.09.2011 р.) пояснив суду, що ушкодження, які малися на автомобілі «Хонда Аккорд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не могли бути спричинені внаслідок наїзду на потерпілого при обставинах ДТП, зокрема, при швидкості автомобіля, на які вказує потерпілий ОСОБА_7 .

Крім цього, органами досудового слідства не встановлено особи продавців та покупців магазину АБС, які могли бути очевидцями даної ДТП і, відповідно, дати суттєві покази по даній справі.

Під час судового слідства, незважаючи на вжиті судом заходи, усунути вказані недоліки, зокрема, неповноту досудового слідства, допущену при розслідуванні даної кримінальної справи, не вдалося.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справу слід повернути на додаткове розслідування.

В ході додаткового розслідування необхідно:

- встановити осіб продавців та можливих покупців продуктового магазину «АБС», які могли бути очевидцями події і дати суттєві покази для прийняття правильного рішення по справі;

- перевірити покази потерпілого ОСОБА_7 про те, що підсудний ОСОБА_6 керував у день ДТП іншим автомобілем, не тим, що фігурує в матеріалах кримінальної справи, і, відповідно, який було надано для проведення експертиз (зношеність автомобіля, колір, марка, наявні після ДТП пошкодження на ньому). При цьому слід звернути увагу на те, що в даній частині покази потерпілого частково (що стосується кольору автомобіля) підтверджені показами свідка ОСОБА_10 ;

- перевірити покази потерпілого ОСОБА_7 про те, що зліва, по ходу руху автомобіля ОСОБА_6 були припарковані два автомобіля: один типу ЗІЛ з причепом, а за нею півторатонна іномарка, водії та пасажири яких могли бути очевидцями ДТП, а наявність вказаних автомобілів в місці, яке вказує потерпілий, могла мати вплив на розвиток самої ДТП;

- прогалини аналітичного характеру, допущені слідчим при формулюванні питань в постанові від 16.03.2012 року про призначення судової авто технічної експертизи: не поставлено питання перед експертом щодо встановлення швидкості руху автомобіля в момент ДТП та наїзду на металеву опору (дорожній знак); чи дійсно мав місце вказаний наїзд на металеву опору; як саме під час даної дорожньо транспортної пригоди мали діяти обоє учасників ДТП. Крім цього, провівши після вказаної експертизи ряд слідчих дій (відтворення обстановки та обставин події, відібрання пояснень у свідків), які виявили наявність суттєвих розбіжностей та додаткових обставин, що потребували додаткового з`ясування, слідчий не вирішив питання про проведення додаткової чи повторної експертизи, що дало б можливість, використовуючи знання експерта, усунути наявні суттєві розбіжності у даній кримінальній справі;

- провести інші слідчі дії, необхідні для повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування по даній кримінальній справі.

Вищезазначені обставини, які потрібно дослідити, мають комплексний характер; вони взаємопов`язані й взаємозалежні. Їх з`ясування потребує аналітичних, оперативних, специфічних, ситуативних і невідкладних заходів та рішень, які можна реалізувати тільки в умовах досудового слідства.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005р. №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» вказівки суду є обов`язковими для органу дізнання, слідчого та прокурора.

Керуючись ст.ст. 22, 64, 281, 368 КПК України (в редакції 1960 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005р. №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», суд,-

постановив :
Клопотання підсудного ОСОБА_6 та його захисників про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування задоволити.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, повернути на додаткове розслідування.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 залишити попередню підписку про невиїзд.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1