Провадження № 11-сс/784/5/15 Категорія ст. ст. 183, 194 КПК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
За участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві судове кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року, якою відносно підозрюваного у вчиненні передбаченого ст. 258 - 3 ч. 1 КК України злочину
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, раніше не судимого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_2 ; -
- застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Узагальнені доводи захисника ОСОБА_6 .
Також твердить, що судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою; що прокурором, крім наявності передбачених ст. 177 КПК підстав, не доведено, що, перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався би від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав би кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Перебуваючи в лавах терористичної організації, неодноразово приймав учать в охороні керівників вказаної терористичної організації, охороняв захоплений будинок Донецької обласної державної адміністрації в м. Донецьку з метою недопущення працівників правоохоронних органів для звільнення будинку від терористів, чим сприяв діяльності терористичної організації і приймав безпосередньо участь в ній, для подальшого ведення спільної підривної діяльності - вибухів, підпалів, диверсій на території Донецької області з метою порушення громадської безпеки, заподіяння значної майнової шкоди і залякування населення та подальшої провокації воєнного конфлікту на сході України.
24 грудня 2014 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 25 грудня 2014 року йому повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 258 - 3 КК України злочину.
Слідчий суддя прийшов до висновку:
про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованого йому особливо тяжкого умисного злочину проти громадської безпеки, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, пославшись на сукупність здобутих в процесі розслідування доказів, а саме: дані протоколу обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 від 24.12.2014 року, протоколу обшуку від 24.12.2014 року автомобіля Опель Вектра державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_7 , протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 24.12.2014 року, протоколу допиту ОСОБА_13 від 24.12.2014 року;
про доведеність існування ризиків вчинення підозрюваним аналогічних злочинів, знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; перешкоджання кримінальному провадженню шляхом попередження інших невстановлених осіб, які причетні до скоєння злочинів, про знищення речових доказів, а також здійснення спроб ухилитися від органів досудового слідства;
про відсутність у підозрюваного достатніх соціальних зв`язків за місцем проведення досудового розслідування, оскільки він офіційно не працює, неодружений, дітей не має;
про недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів.
Слідчий суддя також зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 258 - 258-5 КК України.
Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, згідно ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів слідства або суду чи перешкоджати кримінальному провадженні у інший спосіб.
Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався при розгляді даного клопотання.
Так, матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження вищезазначеного, зокрема:
· протокол обшуку від 24.12.2014 року автомобіля Опель Вектра державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався підозрюваний ОСОБА_7 , згідно якого в автомобілі виявлено та вилучено: предмет, зовнішньо схожий на гранату «РГД-5»; предмет, схожий на підривач ручних гранат; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , картку платника податків на ім`я ОСОБА_14 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 , пластикові банківські картки на ім`я ОСОБА_14 та мобільний телефон;
· показання підозрюваного ОСОБА_7 щодо користування ним підробленими документами ім`я ОСОБА_14 , виготовленими на його прохання у м. Донецьку; показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_10 щодо участі двох останніх у особистій охороні керівництва ДНР;
- протокол обшуку від 24.12.2014 року за місцем проживання ОСОБА_10 , тощо.
Зазначене свідчить про обґрунтованість висновків слідчого судді про наявність ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_7 аналогічних злочинів; знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; перешкоджання кримінальному провадженню шляхом попередження про знищення речових доказів інших невстановлених осіб, які причетні до скоєння злочинів, а також здійснення спроб ухилитися від органів досудового слідства.
За такого доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.
Також слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 178 КПК України належним чином враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Є обґрунтованим і висновок слідчого судді про недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів.
А крім того, як вірно вказав слідчий суддя, відповідно до положень ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 258 - 258-5 КК України.
Тому, доводи апелянта і в цій частині є безпідставними.
Окрім того, слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином та з достатньою повнотою дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання саме такого запобіжного заходу, і дав їм належну оцінку.
Так, слідчий суддя з цього приводу зазначив у своїй ухвалі про відсутність у підозрюваного ОСОБА_7 достатніх соціальних зв`язків за місцем проведення досудового розслідування, оскільки він офіційно не працює, неодружений, дітей не має.
Таким чином, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя правильно встановив, що надані суду докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 вказаного злочину та про наявність, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Факт отримання ОСОБА_7 у м. Миколаєві свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2014 року сам по собі не спростовує вчинення ним інкримінованих йому дій в м. Донецьку з травня 2014 року.
Питання щодо законності затримання підозрюваного ОСОБА_7 , виходячи з положень ст. 194 КПК України, не є предметом розгляду у цьому провадженні.
З огляду на вищевикладене апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407 ч. 3 п. 1, 422, 424 ч. 4, 532 ч. 4 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року, якою відносно підозрюваного у вчиненні передбаченого ст. 258 - 3 ч. 1 КК України злочину ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 лютого 2015 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4