УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/71/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст.309 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Білокоровичі Олевського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 ,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження закрито на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що влітку 2014 року у невстановлений досудовим слідством день та час, незаконно придбав наркотичний засіб, а саме рослини коноплі, які в подальшому незаконно переніс до приміщення літньої кухні та квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав для власного використання без мети збуту.
18 січня 2015 року працівниками міліції під час обшуку житлового будинку та приміщення літньої кухні, що знаходиться за вищевказаною адресою, було виявлено та вилучено висушені рослини коноплі в кількості відповідно 5,75 г, 4,13 г та 5,048 г та загальною вагою 14,928 г, які згідно висновку експерта № 2/39 від 28 січня 2015 року являються канабісом (марихуаною) та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.Також в приміщенні літньої кухні під час обшуку було виявлено та вилучено три пристрої для паління на поверхні яких виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке згідно висновку експерта № 2/38 від 27 січня 2015 року являється особливо небезпечним наркотичним - екстрактом канабісу вагою відповідно 0,001 г, 0,003 г та 0,155 г та загальною вагою 0,159 г.
В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_7 хоча і не потребує примусового лікування від наркоманії, однак він пройшов стаціонарний курс лікування в обласному наркологічному диспансері Житомирської обласної Ради з 25.03.2015 року по 09.04.2015 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками.З акту судово-наркологічної експертизи видно, що ОСОБА_7 вживав наркотичні засоби більше шести місяців, а тому суд вважає, що він страждає на наркоманію та потребує лікування від цього захворювання, а тому не зважаючи на те, що ОСОБА_7 не потребує примусового лікування від наркоманії, але він добровільно пройшов курс лікування від наркоманії, суд його звільняє від кримінальної відповідальності на підставі ст. 309 ч.4 КК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати через неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.Апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 не хворіє на наркоманію, на обліку в наркодиспансері не перебуває, він не потребує примусового лікування від психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками.Прокурор вказує також на те, що лікуватися від залежності від психотропних засобів він розпочав під час судового розгляду кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, прокурора, про задоволення апеляційної скарги з підстав в ній наведених, обвинуваченого, який вважав ухвалу суду законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, вчиненні ч.1 ст. 309 КК України.
Вказана норма є спеціальною основою для звільнення особи від кримінальної відповідальності і не містить ніяких інших підстав її застосування, окрім тих, які торкаються кваліфікації дій винного і добровільності його лікування.
Так, згідно довідки, виданої обласним наркологічним диспансером Житомирської обласної Ради, ОСОБА_7 пройшов добровільний курс стаціонарного лікування в з 25.03.2015 року по 09.04.2015 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками.
При цьому, виходячи з роз?яснень Постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року Про судову практику в справах про злочини у сфері обороту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, для звільнення особи від кримінальної відповідальності за правилами ч.4 ст. 309 КК України, необхідно також встановити чи дійсно особа звернулась до медичної установи і почала лікування добровільно; чи дійсно ставить метою вилікується від наркоманії, а не уникнути таким чином кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Колегія суддів вважає, що суд звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за здійснення дій, передбачених ч.1 ст. 309 КК України не повному обсязі врахував дані про його особу і обставини скоєння злочину.
Так, суд першої інстанції не прийняв до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, в період випробувального терміну, призначеного йому за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 24.11.2014 року, згідно якого він був засуджений за ч.1 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження волі, з іспитовим сроком на 1 рік.
Крім того, поза увагою суду залишилось та обставина, що ОСОБА_7 на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Олевської ЦРЛ не знаходиться та за допомогою на протязі п?яти років не звертався. За висновком судово-наркологічної експертизи ОСОБА_7 примусового лікування від наркоманії не потребує, а лікуватися від залежності від психотропних засобів він розпочав під час судового розгляду кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду про добровільність пройденого ОСОБА_7 лікування є передчасними, та зроблені без належного дослідження матеріалів справи і даних про особу обвинуваченого.
За таких обставин, ухвала районного суду не може залишатися в силі, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції. Під час нового розгляду необхідно врахувати вищенаведене, перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, дослідити зібрані по кримінальному провадженні докази, дати їм належну оцінку та прийняти рішення, яке відповідало б вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 376 ч.2 КПК України колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 25 травня 2015 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження закрито на підставі ч. 4 ст. 309 КК України скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в Олевському районному суді Житомирської області.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Житомирської області ОСОБА_2