Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Жука В.Г.., Шевченко Т.В.
розглянула у судовому засіданні 28
лютого 2008 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Київської області від 14
листопада 2007 року щодо нього.
вироком засуджено до позбавлення волі

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Залишани Поліського району Київської області,

жителя м. Бориспіль Київської області,

раніше судимого:

-6 жовтня 1998 року Бориспільським міським

судом за ч. 1 ст. 140 КК України на 2 роки

позбавлення волі з відстрочкою виконання

вироку на 1 рік;

-17 січня 2000 року тим же судом за ч. 2 ст. 140,

ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 145, ст. 208 КК України

на 5 років позбавлення волі.

Постановою Шепетівського районного суду

від 5 березня 2004 року звільнений
умовно-достроково

на 7 місяців 11 днів,

засуджено:

за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України на 3 роки;

за ч. 2 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України на 10 років;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 призначено
позбавлення волі на 10 років.

ОСОБА_1 вчинив замах на зґвалтування, а також замах на умисне вбивство,
поєднане із зґвалтуванням.

Як визнав суд, злочини було вчинено за таких обставин.

27 травня 2007 року ОСОБА_1, разом із своєю знайомою ОСОБА_2 та її подругою
ОСОБА_3, спільно вживали алкогольні
напої у центральному парку у м. Бориспіль. За пропозицією ОСОБА_3 вони приїхали
до неї додому АДРЕСА_1, де продовжили вживати спиртні напої.

Приблизно о 21 годині ОСОБА_1 та ОСОБА_2, залишивши вказану квартиру,
прийшли до озера поблизу будинку № 71 по вул. Головатого. Перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 зажадав вступити із ОСОБА_2 у статеві зносини,
але потерпіла відмовила йому в цьому.

Витягнувши з кишені штанів ніж для різки гіпсокартону, ОСОБА_1,
застосовуючи насильство та заподіявши ОСОБА_2 дві різані рани лівого зап'ястку,
завдаючи удари ногами у тулуб, перетягнув потерпілу через автомобільну дорогу у
кущі, де знаходився канал із водою.

Застосовуючи ніж та завдаючи численні удари руками у голову, тулуб та по
кінцівках ОСОБА_1 зняв з потерпілої одяг і
намагався її зґвалтувати. Оскільки ОСОБА_2 чинила активний опір ОСОБА_1
не зміг довести свій злочинний намір до кінця.

Приблизно о 21 годині, після незакінченого замаху на зґвалтування, ОСОБА_1
вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_2.

Тримаючи ніж у правій руці, він завдав один удар у ділянку підборіддя та ще
один у шию.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 витратила свідомість.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на
умисне вбивство, ОСОБА_1, схопивши ОСОБА_2 за ногу відтягнув
потерпілу до каналу і кинув її у воду, обличчям донизу.

Після цього ОСОБА_1 залишив місце злочину, а знаряддя злочину - ніж викинув.

Через деякий час ОСОБА_2 було знайдено працівниками міліції і у
Бориспільській ЦРЛ їй була надана невідкладна медична допомога.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, вважаючи вирок незаконним, просить його
скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

Засуджений вказує на неповноту, однобічність та упередженість як
досудового, так і судового слідства.

Вважає, що суд не дав належної оцінки суперечливим показанням потерпілої,
висновкам експертиз.

Заслухавши доповідача, думку потерпілої ОСОБА_2., міркування прокурора про
законність і обґрунтованість вироку і безпідставність доводів засудженого,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у касаційній
скарзі, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у замаху на зґвалтування ОСОБА_2 та
замаху на її вбивство, що пов'язане із зґвалтуванням, ґрунтується на сукупності
доказів, що були досліджені у судовому засіданні, і є правильним.

Свій висновок суд обґрунтував як показаннями винного, так і іншими
доказами.

Так, зокрема, ОСОБА_1 у своїх показаннях на досудовому слідстві, на які
підставно послався суд, визнавав і пояснював, за яких обставин він намагався
зґвалтувати ОСОБА_2 ОСОБА_1 повідомив,
де він почав чіплятися до потерпілої, де
погрожував ножем і яким чином заподіяв різані рани, намагаючись подолати опір
потерпілої.

ОСОБА_1 пояснював, у яких місцях він, застосовуючи фізичне насильство,
завдаючи потерпілій удари, зірвав з неї одяг. З показань винного видно, що
намір позбавити ОСОБА_2 життя виник у нього тоді, коли внаслідок опору
потерпілої він не зміг її зґвалтувати.

ОСОБА_1 стверджував, що після заподіяння двох ножових поранень у голову та
шию відтягнув непритомну потерпілу і кинув її у канал із водою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив лише ті обставини, що передували
вчиненим злочинам.

Він визнавав тільки факт спільного вживання алкогольних напоїв разом із
потерпілою та свідком ОСОБА_3 Від подальших показань, а саме, за яких обставин
були вчинені злочини щодо ОСОБА_2., ОСОБА_1 відмовився.

Суд дав оцінку усім показанням винного і дійшов обґрунтованого висновку, що
первинні показання є найбільш правдивими і такими, що відповідають фактичним
обставинам справи.

Крім, показань винного, суд підставно визнав доказами винності ОСОБА_1
пояснення потерпілої ОСОБА_2., яка повідомила, за яких обставин щодо неї було
вчинено злочинні насильницькі дії з боку
ОСОБА_1 Потерпіла стверджувала, що винний почав застосовувати ніж та
бити її, коли вона відмовила ОСОБА_1 вступати із ним у статеві стосунки. Після
ударів ножем в голову і шию вона втратила свідомість і отямилася лише у
лікарні.

Свої показання ОСОБА_2 повністю підтвердила під час очної ставки із ОСОБА_1
та при відтворенні обстановки та обставин події, показавши місце, де винний
намагався її зґвалтувати.

Показання ОСОБА_2 в цілому є послідовними і узгоджуються між собою і
реально відображають обставини вчиненого щодо неї злочину. Суд належним чином
це урахував і обґрунтовано послався на них у вироку.

Суд, на підтвердження показань ОСОБА_1 та потерпілої, послався й на пояснення свідків ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, які доповнюють показання засудженого та ОСОБА_2 про події, що
передували злочинам.

Свідчення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 також підставно ураховані судом, як
докази винуватості ОСОБА_1

Дані, що містяться у протоколах огляду місця події вказують на те, що саме
на цих ділянках місцевості були виявлені сліди боротьби, плями крові та окремі
частини одягу та взуття потерпілої.

Суд підставно послався й на численні висновки експертиз, що підтверджують
показання потерпілої щодо обсягу і характеру виявлених у неї тілесних
ушкоджень.

Так, зокрема, з висновку судово-медичної експертизи № 182 у ОСОБА_2.
виявлено 8 різаних ран, у тому числі в ділянках голови, шиї, верхніх кінцівок.
За висновком експерта, різані рани шиї, підборіддя обох кінцівок та правої
стегна, що супроводжувалися масивною крововтратою, привели до шоку і відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя у момент їх
спричинення.

Решта тілесних ушкоджень - перелом нижньої щелепи зі зміщенням уламків,
забійна рана тім'яної ділянки голови, забій головного мозку та м'яких тканин
голови, тулубу і кінцівок, численні садна утворилися від не менше ніж від 16
ударів тупим предметом.

Характер, поширеність і розташування тілесних ушкоджень виключають
можливість їх спричинення власноруч і могли утворитися за обставин, вказаних
потерпілою.

За висновком експерта №180 виявлені у ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження
могли утворитися при опорі йому потерпілою.

Згідно із даними, що є у висновку № 156 на джинсах ОСОБА_1 виявлена кров,
походження якої від ОСОБА_2 не виключається.

На змивах з тампонів, вилучених під час огляду місця злочину, виявлена кров
ОСОБА_2.

Сукупність досліджених доказів дала суду усі підстави зробити обґрунтований
висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів щодо ОСОБА_2 і правильно
кваліфікувати його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України і за ч. 2 ст.
15, п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України.

Даних, котрі свідчили б про те, що потерпіла обмовила ОСОБА_1, у справі не
виявлено.

Посилання ОСОБА_1 на застосування до нього незаконних методів ведення
слідства були перевірені і не підтвердилися.

Посилання засудженого на неповноту, однобічність, необ'єктивність та
упередженість органів досудового слідства, а також суду, з огляду на наведене,
позбавлені усяких підстав.

Не знайшли свого підтвердження й посилання винного на порушення кримінально-процесуального
закону та його права на захист.

Згідно із висновком комплексної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 є
осудною особою і злочини вчинив у стані звичайного алкогольного сп'яніння.

При призначенні покарання, суд дотримав вимог ст.65 КК України, а міра
покарання обрана винному - є необхідною і достатньою.

Колегія суддів не вбачає підстав для пом'якшення покарання.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду
Київської області від 14 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

судді:

Кравченко К.Т. Жук В.Г.
Шевченко Т.В.