Справа № 1007/4193/2012
Провадження № 1/1007/253/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Юхимович О.В.

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

представника потерпілих адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, 16.10.1983 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 Чернівецької

області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою

освітою, одруженого, такого, що має малолітню дитину, не працюючого,

проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 8 Сокирянського району

Чернівецької області, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть пішохода ОСОБА_3, за наступних обставин.

02.12.2011 року, близько 17 години 15 хвилин, ОСОБА_2, керуючи на підставі довіреності належним ОСОБА_4 технічно справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 410D», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався у правій смузі руху автодороги «Київ-Чернігів» у напрямку м. Чернігів. Проїжджаючи по окружній дорозі м. Бровари Київської області в районі перехрестя з проїзною частиною вул. Чкалова, підсудний проявив злочинну недбалість, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому зліва направо відносно напрямку його пересування рухалась пішохід ОСОБА_3, у порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України не зменшив швидкість й не зупинився для надання дороги пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_3

Результатом необережних злочинних дій ОСОБА_2 стало спричинення пішоходу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, поперечного осколкового перелому кісток правої гомілки у верхній третині, багатоосколкового перелому кісток правого півкільця тазу, розривів атлантоокципітального зчленування та аорти в грудному відділі, множинних розривів печінки, забоїв серця й легень, крововиливів в ділянці стовбуру мозку, забійної рани лобної області, множинних забоїв обличчя, а також кровонапливність м»яких тканин лівої гомілки у верхній третині та клітчатці тазу, утворення близько 500 мл. рідкої крові в черевній порожнині, близько 1 500 мл. у правій і близько 300 мл. у лівій плевральних порожнинах, малокрів»я внутрішніх органів. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 21/70 від 15.03.2011 року, множинні переломи кісток скелета з пошкодженнями внутрішніх органів відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і потягли смерть постраждалої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 02.12.2011 року.

Допущене ОСОБА_2 під час руху грубе порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебуває в прямому причинному зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою і наслідками у виді смерті ОСОБА_3

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2М свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що в зимовий період єдиним джерелом прибутку його сім»ї є реалізація вирощених родиною яблук, з цією метою він зранку 02.12.2011 року виїхав з місця проживання завантаженим автомобілем НОМЕР_2, яким керує за довіреністю. Рухаючись близько 17 години трасою «Київ-Чернігів» по окружній дорозі м. Бровари в потоці інших автомобілів у крайній правій смузі зі швидкістю близько 60 км/год., він, не доїжджаючи автозаправочної станції, на неосвітлюваному пішохідному переході на відстані близько 15-20 м побачив жінку, яка перетинала проїжджу частину дороги зліва направо. Він відразу почав гальмувати, вивернув кермо праворуч, однак відбувся удар пішохода краєм лівого крила транспортного засобу. Виявивши на місці події травмовану внаслідок зіткнення жінку, він з мобільного телефону відразу викликав швидку медичну допомогу та міліцію, виставив аварійні знаки, до приїзду медиків постійно перебував біля постраждалої, яка скаржилась на біль у правій частині тіла, хотів доправити її до лікувального закладу для надання належної медичної допомоги, однак водії інших транспортних засобів на його прохання не реагували. Після приїзду приблизно через годину карети швидкої медичної допомоги ОСОБА_3 була госпіталізована, однак того ж вечора прибулий на місце події слідчий повідомив про смерть жінки. Він не міг раніше побачити пішохода, оскільки потік вантажівок у лівій смузі руху в попутному з ним напрямку унеможливлював огляд лівої частини пішохідного переходу і людей, які там перебували, тому припустився злочинної недбалості, при цьому пізно прийняті міри для уникнення зіткнення виявилися неефективними. Про себе підсудний повідомив, що проживає з дружиною, яка після досягнення дитиною трьохрічного віку не може працевлаштуватися в селі, малолітнім сином, батьком і матір»ю пенсійного віку, самостійно утримує сім»ю, джерел прибутку, не пов»язаних з використанням вантажного автомобіля, не має, дуже жалкує про вчинене, при похованні ОСОБА_3 надав її родині 5 000 грн. допомоги, в подальшому сплатив 120 000 грн. в рахунок відшкодування завданих моральних страждань, які поступово мають бути повернуті позичальникам, оскільки власних заощаджень він не мав.

Враховуючи те, що підсудним, представником потерпілих не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, а цивільний позов у справі не заявлено, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудному ОСОБА_2, представнику потерпілих ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст. 286 ч. 2 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_3, вина підсудного доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає йому покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; думку представника потерпілих ОСОБА_1 про те, що її довірителі претензій матеріального характеру до підсудного не мають у зв»язку з відшкодуванням завданої злочином моральної шкоди в розмірі 120 000 грн., вважають за доцільне не ізолювати винну в дорожньо-транспортній пригоді особу від суспільства, у вирішенні питання щодо позбавлення її прав керування транспортними засобами покладаються на розсуд суду; дані про особу ОСОБА_2, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку лікарів психіатра й нарколога не перебуває, самостійно утримує сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та дружину, яка після досягнення дитиною трирічного віку не може вирішити питання про працевлаштування в умовах села.

Обставинами, які пом»якшують покарання ОСОБА_2, суд визнає щире каяття і добровільне відшкодування завданої злочином моральної шкоди, оскільки він, правдиво повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду, просить вибачення у потерпілих, критично оцінює свою протиправну поведінку та висловлює готовність понести за вчинене передбачену законом кримінальну відповідальність, сплатив родині загиблої внаслідок ДТП ОСОБА_3 120 000 грн. Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 доцільне без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

З огляду на те, що підсудний під час вчинення злочину з необережності в стані алкогольного сп»яніння не перебував, не має можливості працевлаштуватися в сільській місцевості за місцем проживання та утримує родину виключно за рахунок надання послуг з вантажоперевезень автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 410D» і реалізації яблук в інших регіонах України, що вимагає систематичного використання автомобіля, неможливість керування яким на певний період позбавить сім»ю джерел існування, суд не застосовує до ОСОБА_2 передбачену санкцією ст. 286 ч. 2 КК України додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речовий доказ: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 410D», реєстраційний номер НОМЕР_1, що зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, підлягає поверненню ОСОБА_2

Судові витрати по справі становлять 1 471 грн. 20 коп. за проведення судово-автотехнічної експертизи, які повинні бути стягнені з підсудного на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п»яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, у період якого зобов»язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 410D», реєстраційний номер НОМЕР_1, що зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області повернути ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 1 471 (одну тисячу чотириста сімдесят одну) грн. 20 коп. судових витрат за проведення судово - автотехнічної експертизи.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська