Кримінальне провадження № 1-кп/760/724/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 21.02.2013 року до ЄРДР за № 0002430, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, такого, який працює неофіційно на СТО, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 24.07.2009 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

- 19.11.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі (Ізяславська ВК Хмельницької області №31) 13.01.2011 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , був засуджений Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Під час відбування покарання в Ізяславській виправні колонії №31 Хмельницької області, адміністрація виправної колонії звернулася з поданням до суду про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_5 , обґрунтувавши його тим, що згідно Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. За результати розгляду подання, 16.02.2012 року Ізяславським районним судом Хмельницької області, відносно ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд строком на 24 місяці та обрано обмеження, передбачені ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а саме: заборона відвідувати кафе, бари, ресторани та інші заклади, де дозволено роздрібну торгівлю спиртними напоями; заборона виходу з будинку (квартири) з 22:00 години до 06:00 години; з`являтися в ОВС за місцем проживання 4 (чотири) рази на місяць для реєстрації (дні тижня та години реєстрації визначаються ОВС); письмово повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця проживання, роботи, а також про виїзд за межі району.
Так, ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з відповідною постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.02.2012 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду строком на 24 місяці, та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення адміністративного нагляду, після звільнення з місць позбавлення волі 13.01.2011 року, почав мешкати за адресою: АДРЕСА_1 та 07.03.2012 року став на профілактичний облік у Солом`янському РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Проте, будучи ознайомленим із вищезазначеними умовами встановлених правил адміністративного нагляду, ОСОБА_5 , з метою ухилення від адміністративного нагляду та невиконання встановлених обмежень, з 16.02.2013 року по 07.03.2014 року самовільно, без поважних причин та повідомлення працівників міліції, залишив обране місце проживання без дозволу начальника Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, чим порушив встановлені відносно нього правила адміністративного нагляду.

Допитаний в судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнав повністю та показав, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19.11.2010 року він був засуджений за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. 13.01.2011 року він звільнився з місць позбавлення волі. Також, після звільнення начальник Ізяславської виправної колонії №31 Хмельницької області під розписку ознайомив його з відповідною постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.02.2012 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду строком на 24 місяці та попередив його про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі, почав мешкати за адресою: АДРЕСА_1 та 07.03.2012 року став на профілактичний облік у Солом`янському РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Проте, розуміючи, що порушує правила адміністративного нагляду, не виконуючи встановлені обмеження, з 16.02.2013 року по 07.03.2014 року самовільно, без поважних причин та повідомлення працівників міліції, залишив обране місце проживання без дозволу начальника Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, оскільки поїхав до дівчини у м. Вінниця.

При цьому, щиро кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини кримінального правопорушення, викладенні в його обвинуваченні. Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, встановлених в ході досудового розслідування. Зазначив суду, що жалкує про те, що сталося.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як пояснив ОСОБА_5 , під час досудового слідства та в суді він давав показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні злочину, щиро кається.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 , вчинив умисний злочин. Як особа, ОСОБА_5 , характеризується задовільно, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Щире розкаяння у вчиненому судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом визнається рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 є особою раніше неодноразово судимою, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив. Тому, враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку державного обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинений ним злочин віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту в межах санкції ст. 395 КК України, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідне й достатнє для його можливого виправлення та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання. За вказаних обставин суд вважає, що щире каяття істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України не вбачає.

З метою забезпечення виконання вироку, суд на підставі ст. 177 КПК України, до набрання вироком законної сили, вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням у даному провадженні не спричинено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Обрати ОСОБА_5 , до набрання вироком чинності, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України у м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 20 липня 2015 року, тобто з моменту затримання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: