справа №474/224/15-к
провадження №1-кп/474/18/15
В И Р О К
Іменем України
20.03.15 року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальне провадження (зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000039 від 03.02.2015р.) по обвинувальному акту щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сирово Врадіївського району Миколаївської області, українця, громадянина Українии, освіта середня, непрацюючого, проживаючого однією сім`єю з жінкою без реєстрації шлюбу, жителем АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

з участю сторін та інших осіб які беруть участь у кримінальному провадженні:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 -
потерпілої ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 будучи відповідно до рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26.12.2013 р. зобов`язаним сплачувати на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 %% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.01.2014р. до повноліття дитини ? з 13.01.2014р. умисно злісно ухилявся від сплати аліментів, зокрема, не проводив сплату аліментів, іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, не працевлаштувався та не став на облік до центру зайнятості населення, як безробітний, в результаті чого по сплаті аліментів станом на 01.01.2015 р. заборгованість склала 7064,87 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що з березня 2014 р. ознайомлений з рішенням Новоодеського суду про стягнення з нього аліментів та постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього рішення. В період з червня по серпень 2014 року він виконував роботи по договору найму у жителів села Сирово - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та інших, щодо погрузки зерна, випасу худоби, за що останні в рахунок оплати передавали йому 100 200 грн., всього за виконання цих робіт отримав біля 4000 грн. Крім того, у травні червні минулого року, він допомагав батьку ОСОБА_9 випасати худобу, за що останній давав йому кошти на потреби сім`ї, сума яких за два місяці склала біля 1000 грн. Також тримає у підсобному господарстві птицю. Інших доходів не мав. З отриманих доходів аліменти на сина ОСОБА_6 не сплачував, оскільки має ще двох малолітніх дітей, на потреби яких і витрачав зароблені кошти. До районного центру занятості населення з метою працевлаштуватися не звертався, інших заходів щодо працевлаштування також не вживав, оскільки боявся призову на військову службу. З моменту присудження аліментів до січня 2015р. будь якої допомоги на утримання сина не давав, окрім наданих його матір`ю потерпілій, ще на початку 2014р., в рахунок аліментів 500 грн. та дитячого одягу.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому діянні, обставини що пом`якшують, обтяжують покарання, характеризують його особу, підтверджуються наступними дослідженими по справі доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , що фактичні шлюбні відносини між нею та обвинуваченим були припинені відразу після народження сина. У грудні 2013р. з обвинуваченого на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина. Обвинувачений на протязі 2014року аліменти не сплачував, коштів на утримання дитини не надавав, в зв`язку з чим вона була змушена звернутися у січні поточного року до міліції. На початку грудня 2013р, коли вона забирала особисті речі, з будинку матері обвинуваченого, остання дала їй 500 грн. та одяг для дитини.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , що вона є державним виконавцем та у неї на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_3 аліментів. В матеріалах виконавчого провадження за період з 01.01.2014р. по 01.01.2015р. немає жодної квитанції про сплату обвинуваченим коштів на утримання дитини. Його неодноразово викликали до ДВС та попереджали про наслідки ухилення від сплати аліментів, однак, обвинуваченний ухилявся від явки до ДВС, і з`явився лише одного разу у березні 2014р. для отримання довідки розрахунку заборгованості, а у березні 2015 року, коли справа вже перебувала у суді, здійснив один платіж в рахунок сплати аліментів у сумі 47 грн.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав, що у с. Сирово, є практика найму осіб для випасу худоби з оплатою 100 грн./день. У літку минулого року, точніше сказати не може, ОСОБА_3 допомагав своєму батьку ОСОБА_12 випасати корів в кількості біля 12 голів, за що останній, напевно що, платив йому кошти. Не виключає, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 наймали ОСОБА_3 для виконання певних робіт за плату.
Заявою потерпілої ОСОБА_5 від 20.01.2015р. про вчинення злочину, витягом з кримінального провадження про внесення заяви до ЄРДР за ч. 1 ст. 164 КК України про злісне ухилення ОСОБА_3 від сплати встановлених рішенням Новоодеського райсуду Миколаївської області аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_6 ;

Свідоцтвом про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії та номеру НОМЕР_1 , відповідно до якого батьком дитини записаний ОСОБА_3 .

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26.12.2013р.у справі №482/49/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму починаючи з 13.01.2014 р. до повнолітня дитини.

Виконавчим листом Новоодеського райсуду Миколаївської області від18.02.2014р., постановою державного виконавця ВП №42384777 від 07.03.2014р. про відкриття виконавчого провадження, згідно яких 07.03.2014р. державним виконавцем Врадіївського РУЮ відкрито виконавче провадження з примусового стягнення аліментів з обвинуваченого на користь потерпілої.

Довідкою розрахунком заборгованості №20 від 13.01.2015р., згідно якої борг ОСОБА_3 по сплаті аліментів станом на 01.01.2015р. становив 7064,87 грн. Коштів на утримання дитини в період з 13.01.2014р. по 01.0.12015р. включно обвинувачений не сплачував.

Квитанцією №00022 від 10.03.2015 р. про сплату ОСОБА_3 в рахунок аліментів 47 грн.

Довідкою Врадіївської ЦРЛ №73 від 04.02.2015р., вимогою про судимість №167-04022015/48012 від 04.02.2015 р., актом медичного освідування від 19.02.2015р., довідкою про склад сім`ї №228 від 18.02.2015р., характеристикою Сирівської сільради №229 від 2015р., актом обстеження матеріально побутових умов проживання від 18.02.2015р., свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_16 серії та номеру НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_17 серії та номеру НОМЕР_3 , довідкою районного центру зайнятості населення №120 від 16.02.2015р., довідкою податкової інспекції від 09.02.2015р., довідкою держземагентства №470/2-15 від 06.02.2015р., згідно яких обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_18 з якою виховує двох спільних дітей, 2013 та 2014 року народження, веде особисте підсобне господарство, рухомого та нерухомого майна у власності не має, за даними податкової інспекції інформація про доходи останнього відсутня, обвинувачений на обліку в центрі зайнятості населення як безробітний у 2014р. не перебував, стан здоров`я задовільний, по місцю проживання характеризується позитивно..

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого про сплату його матір`ю в рахунок аліментів п`ятиста грн., дитячого одягу, оскільки воно спростовується показаннями потерпілої, що вказаний факт мав місце до винесення рішення Новоодеським районним судом про стягнення з нього аліментів на утримання сина, тобто до 26.12.2013р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні, доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, - щире розкаяння, вперше вчинений злочин, наявність на утриманні малолітніх дітей, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, добровільне часткове відшкодування заподіяного збитку, думку сторони обвинувачення щодо призначення покарання у виді громадських робіт особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризувалася до вчинення кримінального правопорушення, вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, призначити йому покарання у виді громадських робіт в мінімальних розмірах.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 392 -396 КПК України, суд, - З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженими в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1