Справа № 711/1141/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ;
з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000283 від 16 грудня 2015 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з середньо-спеціальною освітою, працює на посаді молодшого інспектора ВНБ Черкаської виправної колонії №62, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.365 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Черкаської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби в Черкаській області (№62), молодший сержант внутрішньої служби ОСОБА_7 15.12.2014 близько 23 години за адресою АДРЕСА_2 , придбав з метою збуту у ОСОБА_8 2 пакети з подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта від 24.12.2014 №2/1969 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 32,93 грама та 35,37 грам, а також таблетки білого кольору в десяти частинах чарункової упаковки, які згідно висновку експерта від 24.12.2014 №2/1969 містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, маса якого, становить 0,079 грама та в подальшому придбане зберігав з метою подальшого збуту.
Продовжуючи свої умисні дії, направлені на збут наркотичного засобу ОСОБА_7 , під час чергування 16.12.2014 близько 08 години 30 хвилин намагався пронести вищевказані наркотичні засоби на територію Черкаської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби в Черкаській області (№ 62) розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Сурікова, 30, однак був затриманий співробітниками установи на контрольно-пропускному пункті № 2.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він працював в колонії на кімнаті побачень, підійшов засуджений ОСОБА_9 та запропонував передати два пакета із забороненими предметами. Зустрівся із його дружиною, взяв два пакети із наркотичною речовиною у неї, заховав дома, та на наступний день взяв із собою, та намагався збути дану речовину засудженому, все відбувалося як вказано в обвинувальному акті. Хотів таким чином заробити кошти. Додав, що вину визнає повністю, в скоєному розкаюється, прохав не позбавляти волі, врахувати молодий вік, бажає навчатися, проживає із батьками.

Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує:
· за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту у місця позбавлення волі;
· за ч.1 ст.365 КК України, як перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом інтересам держави.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, межі, установлені санкції статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
У відповідності до положень ч.2 ст.66 цього Кодексу до пом`якшуючої його відповідальність обставини суд відносить і молодий вік обвинуваченого, а саме 1992 року народження.
Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_5 , враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше несудимий, молодий вік та відповідну санкцію інкримінованої статті, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані різними статтями особливої частини КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожний злочин окремо та визначити остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів з урахуванням особи підсудного, куди відноситься наявність постійного місця проживання, звільнення із місця роботи та правоохоронних органів, молодий вік, суд обґрунтовує можливе, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України, відповідно до положень ч.1 ст.69 КК України.

Відповідно до положень ч.2 вказаної статті цього Кодексу, на підставах, врахованих вище, суд обґрунтовує за доцільне не призначати додаткове покарання, що передбачено в санкції ч.2 ст.307 КК України у виді конфіскації особистого майна засудженого як обов`язкове.

Суд, враховуючи тяжкість вчинених злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, особу винного, дослідженні в ході судового розгляду обставини справи, зокрема збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі, відсутність обтяжуючої обставини, не дивлячись на беззаперечне визнання вини обвинуваченим, не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, так як не дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи відсутності позиції сторони обвинувачення щодо призначення додаткового покарання за ст. 54 КК України та те, що позбавлення військового звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу є правом, а не обов`язком суду, який застосовує його на свій розсуд із урахуванням конкретних обставин справи та особи винного, що зазначено вище та було детальним дослідженням в ході судового розгляду, суд обґрунтовує за можливе не призначати даного додаткового покарання.

Однак, враховуючи певні досліджені обставини, вчинення злочину працівником правоохоронного органу, обов`язком якого було слідкувати за не проникненням до колонії заборонених законом предметів суд обґрунтовує необхідність призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади.

У відповідності до положень ст. ст. 55, 72 дане додаткове покарання підлягає самостійному виконанню.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Враховуючи, що строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчився та те, що сторона обвинувачення не піднімала питання з приводу його обрання в ході ухвалення вироку, суд взяв до уваги, що своєю поведінкою обвинувачений довів відсутність необхідності його застосування, таким чином відсутні ризики які були підставами для обрання даного виду запобіжного заходу ОСОБА_5 , на підставі зазначеного, суд обґрунтовує відсутність необхідності обрання запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження.

Процесуальні витрати при проведенні експертизи наркотичних засобів під час досудового розслідування складають 887,04 грн.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 368-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.365 КК України та призначити йому покарання за:

· ч.2 ст.307 КК України із застосуванням частин 1,2 статті 69 цього Кодексу, у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є особистою власністю засудженого;

· ч.1 ст.365 КК України у виді 2 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна, яке є особистою власністю засудженого.

Додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком 1 рік 6 місяців підлягає самостійному виконанню.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати при проведенні судово-хімічної експертизи наркотичних засобів у розмірі 887,04 грн.

Речові докази, а саме:

· 2 пакети з подрібненою речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого становить 32,93 грама та 35,37 грам, який переданий на зберігання в камері речових доказів СВ прокуратури Черкаської області по набранні вироком законної сили знищити;

· Таблетки білого кольору в десяти частинах чарункової упаковки, які місять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, маса якого становить 0,079 грам, які передані на зберігання в камері речових доказів СВ прокуратури Черкаської області по набранні вироком законної сили знищити;

· письмові матеріали, що містять характеризуючи дані на обвинуваченого та були досліджені в ході судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1