АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
05 лютого 2015 року м.Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2014 року,-
В С Т А Н О В И В :
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2014 року ОСОБА_3 засуджено:

· за ч. 3 ст. 185 КК у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
· за ч. 2 ст. 185 у виді 2 (двох) років обмеження волі;
· за ч. 1 ст. 162 у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено засудженому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Строк відбуття покарання визначено рахувати йому з моменту затримання.

Також засуджено ОСОБА_4 :

· за ч. 3 ст. 185 КК у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 185 у виді 2 (двох) років обмеження волі;
· за ч. 1 ст. 162 у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено засудженому ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він на протязі 3 (трьох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України засуджено до 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.
Провадження №11-кп/794/105/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_6
Категорія ст. 185, ст. 162 КПК України Доповідач ОСОБА_1 .
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він на протязі 2 (двох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
До вступу вироку в законну силу, залишено ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід домашній арешт.
Речові докази по справі залишено в розпорядженні потерпілих.

На вказаний вирок районного суду старшим прокурором прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 395 КПК України на вирок суду може бути подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга та апеляційне подання мають правове значення. Від їх змісту залежать правові наслідки апеляційного розгляду справи.

Статтею 396 КПК України передбачені вимоги, яким вона має відповідати.

Пункт 3 частини 2 статті 396 КПК України передбачає, що в апеляційній скарзі має бути відображено судове рішення, яке оскаржується.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що в апеляційні скарзі має бути чітко зазначено за які злочини і до якої саме міри покарання засуджено ту чи іншу особу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі має бути також зазначено вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтуванння із зазначенням того, у чому полягає незаконінність чи необґрунтованість судового рішення.
Дана норма закону передбачає, що апеляційна скарга не повинна містити в собі жодних протиріч, в ній повинно бути зазначено в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, має бути чітко відображено вимоги апелянта, їх доводи, які в свою чергу не повинні залишатися у невизначеному стані і не повинні виклаладатись під певними не підтвердженими здогадками та міркуваннями апелянта.

Однак дані вимоги закону апелянтом не було дотримано.

Так, в описовій частині своєї апеляційної скарги прокурор вказав на статті за якими було притягнуто до відповідальності засуджених та до якої остаточної міри покарання вони були засуджені. Разом з тим, він не зазначив, яка міра покарання призначена засудженим за кожен окремо вчинений злочин.

Також прокурор допустив протиріччя в своїй апеляційній скарзі. Так в другому абзаці апеляційної скарги він вказує, що не заперечує проти кваліфікації районним судом дій засуджених. Разом з тим, в дев`ятому абзаці не погоджується з висновками суду про виключення з обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кваліфікацію їх дій по епізодах крадіжок з автомобілів за ч. 1 ст. 162 КК України, і вважає їх необґрунтованими. Крім того, посилається на п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року, та вважає, що дії ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 або 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України (14, 15 абзаци). Тому стає не зрозуміла позиція апелянта щодо кваліфікації дій обвинувачених, які обставини хотів він підтвердити чи спростувати.

Також в своїй апеляційній скарзі прокурор просить ОСОБА_5 призначити покарання, яке необхідно відбувати реально і вказує, що якщо до обвинуваченого буде застосовано іспитовий строк, то останній не відчує впливу правоохоронної системи на свою поведінку, впевниться у своїй безкарності та можливості у подальшому вчиняти кримінальні правопорушення, вважає, що умовний термін покарання не сприятиме перевихованню та попередженню вчинення обвинуваченим нових злочинів. Однак апелянт не наводить жодного доводу в обґрунтування своїх міркувань.

Відповідно до чинного законодавства у резолютивній частині апеляційної скарги вказується конкретне прохання особи, яка подає апеляцію, щодо наслідків розгляду апеляції. Воно повинно узгоджуватися з доводами, наведеними у мотивувальній частині апеляційної скарги і передбаченими законом результатами розгляду справи в апеляційному порядку.

Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор в резолютивній частині просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, однак взагалі не вказує жодного доводу в обґрунтування цьому у мотивувальній частині.

Згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2014 рокупідлягає залишенню без руху з наданням йому строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. 395, ст. 396, ст. 399 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2014 року залишити без руху.
Надати апелянту для виправлення зазначених вище недоліків апеляційної скарги строк 4 дні, з моменту отримання копії даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя - доповідач ОСОБА_1