АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження №11-сс/774/129/14 Слідчий суддя - ОСОБА_1
Категорія: ст.181 КПК України Суддя - доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши 03 лютого 2014 року у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2014 року захисника ОСОБА_8 в інтересах

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.153 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово до 29 березня 2014 року за місцем проживання з застосуванням електронного засобу контролю.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, що підтверджується наявними вагомими доказами у кримінальному провадженні та відповідно існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 20-00 до 06-00 години.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. На думку захисника, слідчий суддя не довів обставин, які б перешкоджали обрати щодо його підзахисного менш суворий запобіжний захід та свідчили про наявність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого. Разом з тим, захисник звертає увагу суду апеляційної інстанції на перебування на утриманні ОСОБА_9 неповнолітньої доньки, наявність у нього постійного місця проживання та роботи, позитивну характеристику.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника, підозрюваного, які, кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, 14 серпня 2013 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 153 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004185 відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

28 січня 2014 року було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_9 .

29 січня 2014 року слідчий СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме: з 20-00 до 06-00 години.

Розглядаючи клопотання слідчого, суд першої інстанції встановив у кримінальному провадженні наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не буде достатнім для їх запобігання. При цьому судом на підозрюваного було покладено обов`язок, зокрема, цілодобово до 29 березня 2014 року не залишати місце постійного проживання та носити електронний засіб контролю.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України).

Статтею 132 КПК України регламентовані загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Зі змісту цієї норми закону слідує, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду за клопотанням слідчого, прокурора, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені положення діючого кримінального процесуального законодавства України слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не були дотриманні в повній мірі, оскільки слідчий суддя, в супереч загальних засад кримінального процесу, передбачених ст. ст. 7, 9 КПК України, вийшов за межі клопотання слідчого, чим погіршив процесуальне становище підозрюваного.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника стосовно істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції знайшли своє підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції.

Розглядаючи клопотання слідчого та приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, колегія суддів, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, даних про його особу в їх сукупності, а саме: вік, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного постійного місця роботи та проживання в м. Дніпропетровську, відсутність інших засобів для існування, окрім як особисто працювати та отримувати кошти для задоволення своїх людських потреб, вважає що стосовно підозрюваного є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, зазначений в клопотанні слідчого.

Отже колегія суддів, дійшла висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати місце постійного проживання з 20-00 до 06-00 години, строком до 29 березня 2014 року, з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з 20-00 до 06-00 години, строком до 29 березня 2014 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 на вказаний строк наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає в місті Дніпропетровську, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_9 передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Судді: