Справа №489/7336/14-к 29.01.2015 29.01.2015 29.01.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 11-кп/784/99/15 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2002 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04.2002 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.06.2003 року за ч.4 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70, ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років 6 місяців;

- вироком Первомайського районного суду Миколаївської області від 27.02.2007 року за ч.3 ст.185 КК України та на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, звільнився 17.09.2009 року умовно-достроково з невідбутої частиною покарання строком 8 місяців 22 дні;

- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.02.2011 року за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 28.02.2013 року за відбуттям строку покарання;

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

обвинувачений: ОСОБА_6

потерпілий: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.

Узагальненні доводи апеляційної скарги:
Не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій, обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим, посилаючись на те, що він усвідомив неправомірність своїх дій та щиро кається, має постійне місце проживання, зобов`язується влаштуватись на роботу та не порушувати закон та громадський порядок.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що 08.07.2014 року приблизно о 13:45 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку 6 по пров. Мостовому в м. Миколаєві, діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов зі спини до ОСОБА_8 та відкрито викрав з кишені сорочки останнього блокнот, посвідчення учасника війни, перепустку на завод «Зоря», реєстраційний талон на мопед, які не мають матеріальної цінності та грошові кошти в сумі 80 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який задовольнити вимоги його апеляційної скарги, думку потерпілого та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, його кваліфікація за ч.2 ст.186 КК України, відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині ніким з учасників процесу не оскаржувалась.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то воно призначено йому судом у відповідності до тяжкості вчиненого злочину та даних щодо його особи, та за своїм видом і розміром є законним та справедливим.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував що вчинений ним злочин відноситься до тяжких злочинів та є умисним; також врахував дані, що характеризують його особу, яка за місцем проживання характеризується негативно (а.с.32); те, що він раніше неодноразово судимий (а.п.26-27); не працює; не одружений; з 26.11.2006 року перебуває на обліку в ОНД з діагнозом зловживання опіоїдами (а.с.30). Суд також врахував обставини, що пом`якшують покарання визнання своєї вини та щире каяття, та обставини, що обтяжують покарання рецидив злочину, таким чином, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам ст.ст.65, 66, 67 КК України.

Що стосується посилань апелянта на те, що за місцем свого проживання він характеризується позитивно, то вони є голослівними, оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься характеристика з протилежною оцінкою. Пояснення апеляційному суду про незначний час працевлаштування ОСОБА_6 до його засудження не знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та саму його соціальну небезпечність для суспільства.

З приводу особистих зобов`язань обвинуваченого ОСОБА_6 щодо свого працевлаштування та обіцянок не допускати порушень закону та громадського порядку, то вони є лише його намірами, а не обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину чи то обставинами, які пом`якшують його покарання.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для зміни вироку і пом`якшення йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 424, 426, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: