УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2007
року. м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Гандзюка В.П

суддів:
Кривобокової Н.М., Хруняка Є.В.,

захисника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську кри­мінальну'справу за апеляцією захисника ОСОБА_1. на вирок
Коломийсько­го міськрайонного суду від 5.07. 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканка АДРЕСА_1, одружена,
має середню освіту , не працює, несудима, громадянка України,

засуджена за ст.
125 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. Постановлено стягнути із
засудженої в користь потерпілої ОСОБА_3. 328.50 грн. матеріальної та 2000 грн.
моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_2 22 вересня 2006 року на ґрунті
неприязних від­носин з ОСОБА_3. умисно побила її та облила фарбою, внаслідок
чого заподі­яла потерпілій легкі тілесні ушкодження.

В апеляції захисник засудженої вважає вирок суду
незаконним через невід­повідність висновків суду фактичним обставинам справи,
оскільки, на його по­гляд, засуджена злочину не вчиняла, так як в час події
знаходилася в іншому місці.

Просить вирок суду скасувати, а справу закрити за недоведеністю вини у
вчиненні злочину.

Справа № 11-357/2007 р. Головуючий
у 1-й ін. В. Пятковський

Категорія ст. 125 ч.1 КК України Доповідач В. Гандзюк

Заслухавши доповідь судді, засудженої та її захисника, які підтримали до­води
апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в апе­ляції
доводи, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає.

Суд правильно встановив дійсні обставини справи , а свої висновки підтве­рдив
належними доказами.

Зокрема підсудна та потерпіла підтвердили, що з дитинства обоє перебува­ють
між собою в неприязних відносинах.

Потерпіла ОСОБА_3. ствердила про те, що 22 вересня 2006 року вона за свої
кошти придбала синю фарбу і малювала нею бетонні пам'ятні хрести, які
знаходяться на вулиці в с.
Мишин.

Приблизно о 17 год.,
коли вона малювала один з хрестів, який розміщений поруч з господарством
ОСОБА_2, до неї підбігла підсудна і зі словами чому вона це робить , вихопила в
неї з рук банку та вилила фарбу на голову, а другою ру­кою нанесла їй удар в
грудну клітку, внаслідок чого вона впала. Внаслідок хі­мічного опіку від фарби
та удару їй було заподіяно тілесні ушкодження.

Обставини конфлікту підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4. та
ОСОБА_5, які були
очевидцями події. Жодних підстав вважати ці показання неправдивими немає.

Як видно із фотознімків, голова потерпілої при огляді в Коломийській ЦРЛ
була облита синьою фарбою (а.с.61-66).

Актом судово-медичного огляду та висновком експертизи
встановлено, що у ОСОБА_3. виявлено опіки шкіри 1-го ступеню та синець грудної
клітки (а.с. 105,106), що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини
ОСОБА_2. у вчиненні нею злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК Укра­їни .

Що стосується заперечень засудженої щодо самого факту
конфлікту та по­кликань в апеляції про те, що вона 22 вересня 2006 року не
зустрічалася з поте­рпілою, тілесних ушкоджень не наносила, так як перебувала в
іншому селі, то суд першої інстанції належно перевірив висунуте алібі та дав
цим твердженням відповідну оцінку, визнавши їх такими, що не відповідають
дійсності і направ­лені на уникнення винної від відповідальності за скоєне.

Про те, що засуджена в момент конфлікту з потерпілою перебувала в с Мишин, а не в с. Шошори, як про
це вона стверджує, вказали свідки ОСОБА_6. та ОСОБА_4., які бачили її на вулиці
о 19 годині 22 вересня 2006 року.

Сама ОСОБА_2 після події не повідомила про своє алібі, а навпаки відмо­вилася
давати будь-які пояснення щодо конфлікту дільничному інспектору, ви­користавши
своє право згідно ст. 63 Конституції України.

Що стосується показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9 та ОСОБА_2. про
те, що засуджена 22 вересня 2006 року впродовж всього дня знаходилася в с. Шешори, то суд
обґрунтовано не визнав їх достовірними, оскі­льки вказані свідки з тих чи інших
підстав є зацікавлені.

Крім цього, в апеляції зазначається, що в день, коли засуджена разом із
своєю сім'єю виїхала на відпочинок в с. Шешори, було церковне свято Св. Ма­рії.

Однак, свято Св. Марії згідно церковного календаря відзначається не 22 ве­ресня
а 21 вересня.

Не є переконливими і не обґрунтовуються жодними доказами також при­пущення
апелянта про те, що потерпіла сама могла облитися фарбою та спри­чинити собі
тілесні ушкодження.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційних підстав для скасування
вироку та закриття справи не встановила.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_1.
в інтересах засудженої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок
Коломийського міськрайонно-го суду від 5.07.2007 року відносно неї - без змін.