Справа № 404/8311/13-к
Номер провадження 1-кс/404/758/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді заяву обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження №0000094 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшло кримінальне провадження №0000094 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України, для розгляду якого у відповідності до ч. 3 ст. 35 КПК України визначено суддю Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду, 20.05.2015 року обвинувачена ОСОБА_5 подала заяву про відвід головуючого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 . Заява мотивована тим, що суддя ОСОБА_6 проводить розгляд даного провадження не об`єктивно, упереджено та з обвинувальним ухилом. Так , суд під головуванням судді ОСОБА_6 28.04.2015 року постановив у нарадчій кімнаті іменем України Ухвалу та у відповідності до вимог ст. ст. 375, 376 КПК України проголосив Ухвалу негайно після виходу із нарадчої кімнати. В цей же день, після судового засідання суддя видав Ухвалу, як окремий процесуальний документ. Проте, текст проголошеної Ухвали судом в судовому засіданні, та текст Ухвали, як окремого процесуального документа підписаної суддею ОСОБА_7 різниться між собою. Тобто, до Ухвали суду, яка викладена як окремий процесуальний документ суддя поза межами нарадчої кімнати вніс більш 100 (ста) слів та знаків, які склали 10 (десять) речень. Тому, вважає, що суддя ОСОБА_7 порушив вимоги ст. 375 КПК України при постановленні даної Ухвали, так як, поза межами нарадчої кімнати вніс до підписаної та проголошеної Ухвали суду слова : «а саме: Проект лімітів на утворення та розміщення відходів на 2013 рік; Довідка про наявність спеціально відведених в установленому порядку місць чи об`єктів розміщення відходів; Відомості про склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров`я людини; Довідка про наявність установок (потужностей) з видалення і утилізації відходів; Копія наказу про призначення відповідальних осіб у сфері поводження з відходами; Звіт про виконання планових заходів у сфері поводження з відходами; Перспективний план заходів у сфері поводження з відходами на 2013 рік; Копія договору між ТОВ «КАТП-1128» та КФ № 2 ТОВ «РАФ-ПЛЮС» № 14-08ТБО від 10.04.08, з додатком № 3 від 01.06.10; Копія протоколу № 487-489 відбору та дослідження проб грунту від 09.08.2012». Крім того, суддя також вніс неправдиві дані, а саме: в Ухвалі вказано: «Після допиту у судовому засіданні свідків по кримінальному провадженню, достовірно встановлено про знаходження перерахованих документів у названих установах» . При цьому, ОСОБА_5 та її представник вважають, що суд під час розгляду справи не тільки не встановив даний факт , але і взагалі не з`ясував дані обставини. Під час допиту свідків ніхто із свідків не давав показів, щодо місця знаходження документів. Тобто, не випадково суддя викладаючи дану Ухвалу не вказав прізвища ні одного свідка, які на думку суду давали такі покази. Даний факт свідчить, що суд під головуванням ОСОБА_6 безпідставно та не на доказах, а тільки грунтуючись на припущеннях у порушення вимог ст. 94 КК України дійшов висновку, що суд достовірно із показів свідків встановив місце знаходження документів. Крім того, суддя ОСОБА_6 допустив не об`єктивність, не врахував пояснення сторони захисту, спотворив частково пояснення. Так, в Ухвалі вказав, що сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, так як матеріали досудового розслідування були відкритті ОСОБА_5 ще три роки тому. Даних пояснень або показів сторона захисту суду не давала, суд із власної ініціативи придумав такі пояснення. Проте , суттєві пояснення дані стороною захисту суд упускає, а саме: 1. Що прокурор не вказав у клопотанні які саме протиріччя є у показах свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . 2. Що прокурор не обгрунтував, а яким чином проект лімітів утримання та розміщення відходів на 2013 рік, перспективний план та іншими документами можливо усунути протиріччя в показах свідків, при тому, що у клопотанні не викладено зміст даних показів, із чого практично не можливо зробити висновок, що між показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 існують протиріччя, які мають суттєве значення для встановлення істини у справі, та встановлення фактичних обставин, які свідчать про невинуватість або вину ОСОБА_12 . 3. Що прокурор не обгрунтував, та не довів суду , що дані слідчі дії щодо тимчасового доступу та вилучення даних документів не могли бути проведенні під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення. Не врахування пояснень сторони захисту свідчить тільки про те, що суд порушив ст. 10 КПК України, відповідно до якої сторони рівні, та порушив ст. 22 КПК України, відповідно до якої, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності , що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Також суд порушив ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Суд у своїй Ухвалі вказав, що за правилами ч. 2 ст. 163 КПК України виклик володільця речей не проводився, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів. Проте , суд хоча і вказав на ч. 2 ст. 163 КПК України, та не виклав дану статтю та не врахував її вимоги, а саме: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться. Відповідно до вимог даної статті суд задовольняє клопотання сторони, при умові коли сторона кримінального провадження (прокурор) доведе, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів. Так як прокурор взагалі не доводив, що існують хоч-які не будь підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення документів, а тому суд під головуванням судді ОСОБА_6 у відповідності до вимог ч. 4 ст. 333 КПК України зобов`язаний був відмовити у задоволенні клопотання так як прокурор не довів, та не доводив взагалі, що слідчі дії щодо доступу та вилучення документів про які просить прокурор, не могли були проведені під час досудового розслідування, через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення. Даний факт свідчить, що суд виконує не притаманну йому роль, доводить підстави необхідні для розгляду клопотання без володільця документів з власної ініціативи, та діє у спосіб не передбачений законом. Даний факт свідчить про упередженість суду, та надання переваги стороні обвинувачення перед стороною захисту. Вказує на те, що дії судді ОСОБА_6 при розгляді даного провадження є не законними та такими, що дають реально підстави вважати, що він є упередженим, і що заявлений раніше відвід не був розглянутий по суті. Так як, суддя ОСОБА_7 прийняв сторону обвинувачення, діє як представник прокурора, діє упереджено, з обвинувальним ухилом, задовольнив безпідставно клопотання прокурора, та не взяв до уваги пояснення сторони захисту, надав перевагу стороні захисту, вніс зміни до Ухвали суду поза межами нарадчої кімнати, а тому його дії дають підстави вважати, що є реальна загроза, що він таким самим способом визнає ,її, ОСОБА_5 безпідставно винною у скоєнні злочину, якого вона не вчиняла, та взагалі при відсутності самої події злочину.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник - ОСОБА_4 підтримали вказану заяву, просили задовольнити, пославшись на факти, які в ній викладені.

При розгляді відводу суддя ОСОБА_6 з приводу заявленого не виявив бажання надати пояснення, повідомлявся, просив проводити її розгляд у його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні при вирішенні заяви вказала на її безпідставність. Зазначила, що судом в даній ситуації нічого не вчинено незаконного, що могло б говорити про упередженість головуючого судді ОСОБА_6 . Крім того, послалась на ст. 81 КПК України, зазначивши, що вже заявлявся такий відвід, а тому повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід та з метою затягування кримінального провадження.

На зазначене прокурором захисник заперечив, вважає, що порушень ч.4 ст. 81 КПК України не відбулось, ознаки зловживання правом на відвід відсутні.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні №0000094, ознайомившись із звукозаписом судового засідання від 28.04.2015 року, суд приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема , п.4 ч.1 : за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні, один із основоположних принципів організації та діяльності судових органів за кордоном, зокрема у праві Європейського Союзу.

В Україні, цей принцип реалізується в тому числі за допомогою встановлення у галузі процесуального права інституту відводу судді від участі у розгляді справи, оскільки відвід - це заява про недовіру складу суду, що розглядає справу, з підстав, зокрема, наявності сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

Регламентуючи нормами права цей процесуально-правовий інститут, необхідно керуватися єдністю принципів здійснення судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, а вони однакові для усіх видів судочинства. Саме відвід є законодавчо передбаченою процедурою, яка б гарантувала сторонам незалежність, неупередженість та об`єктивність судді у ставленні до кожного з них, а відтак, була б гарантією реалізації цих принципів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне:

"Кожен має право на справедливий... розгляд його справи...незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків ..."

Відповідно до ст. 17 ЗУ « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477- IV від 23.02.2006 року, із змінами та доповненнями, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі « Білуха проти України» ( заява № 33949/ 02) від 09.11.2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейсього Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ( рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43). Об`єктивний критерій означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві ( рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Iспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

З огляду на вказані вище обвинуваченою ОСОБА_5 обставини, та з урахуванням змішування функцій обвинувачення і суду, породили у ОСОБА_5 та її захисника об`єктивно виправдані побоювання щодо упередженого ставлення до неї з боку судді, який розглядає це провадження .

Також зясовано, що перелічені ОСОБА_5 підстави відводу судді були наявними , та обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості судді. З метою збереження авторитету судової влади, та недопущення в подальшому подання не обґрунтованих скарг на процесуальні дії головуючого по справі, що можуть призвести до негативних наслідків, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження №0000094 .

Тому, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст.75-81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження №0000094 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України- задовольнити.

Матеріали кримінального провадження №0000094 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України передати до канцелярії суду, для подальшого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1