УХВАЛА

Іменем України

3 липня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

суддів: Романова О.В. - головуючого,

Велидчука В.М.
та Широкопояса Ю.В.,

з участю:
прокурора Руденка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 7 травня 2007
року,

встановив:

Цим вироком
засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, непрацюючого,

неодруженого,
судимого 28.05.2003р.

Придніпровським
районним судом м.

Черкаси за ст. ст. 186 ч. 2, 186 ч.
З, 187 ч.

2, 69 КК України на 5 років позбавлення

волі, звільненого постановою

Прилуцького міськрайонного суду від 03.02.2005р.
умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 24 дні, -

за ч. 2 ст. 186 КК України на 4
роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 296 КК України - на 2 роки
позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за
сукупністю злочинів - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1
ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від
28.05.2003р. та остаточно призначено покарання Гутовському за сукупністю
вироків - 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
неодруженого, непрацюючого, постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 20.05.2002р. направленого в ПТУ соціальної
реабілітації на 3 роки у

Справа № 11 -481/2007 Головуюча у суді 1 -ї інстанції Янчук Н.П.

Категорія ст.ст. 186ч.2,286 ч.2 КК України Доповідач Широкопояс Ю.В.

2

зв'язку з вчиненням суспільно-небезпечних діянь, передбачених ст. ст. 140 ч. 2, 145 ч. 1 КК України,

за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 296 КК
України

- на 2 роки
позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно

призначено покарання ОСОБА_2у С.П. за сукупністю
злочинів - 4 роки

позбавлення волі.

Згідно ст. ст.
75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання з випробуванням на 2 роки, зобов'язано його повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
неодруженого, непрацюючого, судимого:

·
29.02.2000р. Корольовським райсудом м. Житомира за ст. ст. 17 ч. 2, 81 ч.
3, 141 ч. 2,42, 44, 46-1 КК України 1960р.
на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
постановою того ж суду від 02.11.2000р. скасовано відстрочку виконання вироку
та направлено в місця позбавлення волі;

·
03.06.2002р. тим же судом за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2,
42, 43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

·
05.05.2003р. тим же судом за ст. ст. 188 ч. 2, 185 ч. З, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 4 роки
2 місяці позбавлення волі; звільненого по відбуттю покарання, -

за ч. 2 ст. 186 КК України на 4
роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 296 КК України

- на 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.
1 ст. 70 КК України остаточно

призначено
покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів - 4 роки

позбавлення волі

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4. народження,
неодруженого, непрацюючого, несудимого, -

за ч. 2 ст. 296 КК України - на 2
роки позбавлення волі.

Згідно ст. ст.
75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного
покарання з випробуванням на 1 рік та зобов'язано його повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

3

Вирішено
стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
140 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно вироку,
23.01.2006 року близько 01 години на сходинковому майданчику другого поверху
під'їзду будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 спільно зі знайомими ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, з метою грубого порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю,
використовуючи надуманий привід, почав чіплятися до раніше незнайомих ОСОБА_5
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з якими сумісно розпивали спиртні напої, висловлюючись при
цьому нецензурною лайкою на адресу останніх. Після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
грубо порушуючи громадський порядок, діючи нахабно та зухвало, умисно нанесли
ОСОБА_5 численні удари в різні частини тіла

В цей же час на
другому поверсі вказаного будинку ОСОБА_3 безпричинно, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно,
зухвало наніс два удари ногою в груди ОСОБА_5, від чого потерпілий відчув
різкий фізичний біль і впав на землю, а ОСОБА_3, не зупиняючи свої хуліганські
дії, наніс декілька ударів ногами в різні частини тіла ОСОБА_5. В цей час
ОСОБА_4, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з хуліганських
спонукань, умисно наніс декілька ударів ногами в різні частини тіла ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, заподіявши їм фізичного болю.

Після цього
ОСОБА_1., діючи спільно з ОСОБА_2им, ОСОБА_3ом та ОСОБА_4, примусово, з
застосуванням фізичної сили вивели потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на
вулицю до входу в приміщення вказаного будинку, де продовжуючи свої хуліганські
дії та діючи в межах єдиного злочинного умислу, грубо порушуючи громадський
порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, поводячи себе умисно та
зухвало, ігноруючи загально прийняті норми та правила поведінки у суспільстві,
стали наносити численні удари ногами та руками в різні частини тіла потерпілим
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

В результаті
таких спільних хуліганських дій ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 умисно заподіялипотерпілим легкі тілесні ушкодження без
короткочасного розладу здоров'я у вигляді: ОСОБА_5 - садна на обличчі, ОСОБА_5
- 4-х саден на підборідді у виличній ділянці зліва, синця в поперековій ділянці
зліва, ОСОБА_7 - синця та садна, крововиливів на обличчі. Також заподіяли
ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді
2-х забійних ран на обличчі.

Після цього,
виходячи за межі спільного злочинного умислу, направленого на вчинення
хуліганства з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
побачивши, що в результаті спільних нанесених ударів воля потерпілого ОСОБА_5
до опору подавлена, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел,
направлений на відкрите викрадення чужого майна, обшукали одяг вказаного
потерпілого, який лежав на землі поруч з будинком АДРЕСА_1,

4

та з зовнішньої кишені джинсів відкрито викрали мобільний
телефон "Соні-Еріксон Т-230" вартістю 629 грн. з сім-картою
мобільного оператора "Джине" № 2, вартістю 40 грн., на
рахунку якої було 7 грн.; картку мобільного оператора «Джине» №5,
вартістю 50 грн., на рахунку якої було 10 грн., чим заподіяли потерпілому
ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 736 грн.

Продовжуючи
реалізувати свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите
викрадення майна потерпілого ОСОБА_6, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2им підійшли до
потерпілого ОСОБА_6, який лежав на землі. ОСОБА_1 з метою недопущення опору
потерпілого своїми ногами наступив на ноги потерпілого, а ОСОБА_2 обшукав його
кишені, з яких діючи в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_1відкрито викрав
майно ОСОБА_6 -мобільний телефон "Моторола Е-398" вартістю 1120
гривень з сім-карткою "Діджус" вартістю 20 гривень, на рахунку якої
знаходились гроші в сумі 34 копійки, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди
на загальну суму 1140 гривень 34 копійки.

Продовжуючи
реалізувати свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите
викрадення майна ОСОБА_5 та скориставшись, тим, що воля останнього подавлена в
результаті нанесення йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2им та
ОСОБА_3ом відкрито викрали майно ОСОБА_5 - мобільний телефон "Нокіа
3410" вартістю 450 грн. з сім-карткою "Джине" вартістю 50 гри.,
на рахунку якої знаходились гроші в сумі 13 грн., гаманець коричневого кольору
вартістю 60 грн. та гроші в сумі 80 грн., чим завдали потерпілому матеріальної
шкоди на загальну суму 653 грн.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1
просить змінити вирок
та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши справу в межах апеляції, колегія суддів визнає
апеляцію необгрунтованою з таких підстав.

Висновки суду
про винність ОСОБА_1 у вчиненні хуліганства та грабежу не оспорюються в
апеляції, підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у
вироку доказами.

Дії засудженого
ОСОБА_1 за ст. ст. 186 ч. 2, 296 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання
ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено відповідно до вимог ст. 65 КК
України, відповідно тяжкості злочину та даних про особу засудженого.

З огляду на те,
що ОСОБА_1 вчинив встановлені судом злочини під час умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання у виді позбавлення
волі з випробуванням за попереднім вироком, суд першої інстанції обгрунтовано
призначив йому реальне покарання у виді позбавлення волі. Тому апеляційний
суд не знаходить підстав для пом'якшення покарання Гутовському, зокрема
звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

5

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного
суду м. Житомира від 7 травня 2007 року щодо нього, - без зміни.