Справа № 573/452/15-к
Номер провадження 1-кп/573/39/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника за призначенням : ОСОБА_5 ,
потерпілої : ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цигана, громадянина України, уродженця м. Дзержинськ Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, неодруженого, не працюючого, не інваліда, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимого:
- 13 січня 2009 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, звільненого 07 березня 2012 року за відбуттям строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 січня 2015 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 13 січня 2009 року, повертаючись до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , та проходячи повз домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , 1954 року народження, вирішив проникнути на його територію з метою скоєння крадіжки.
Реалізовуючи свій злочинний задум, діючи повторно, з корисливих мотивів з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна з метою особистої наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання матеріальної шкоди власнику майна, та бажаючи їх настання, переліз через хвілтку і таким чином проник на територію огородженого по периметру домогосподарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, шляхом пошкодження віконної рами, а саме її витягнення, проник через вікно до зазначеного будинку, що є житлом, звідки таємно викрав майно :
- трьохлітрову каструлю, вартістю 40 грн.; дві металеві каструлі об`ємом по 20 л., вартістю по 100 грн. кожна на суму 200 грн. ; два молотки, вартістю по 20 грн. кожний на суму 40 грн. ; кувалду, вартістю 30 грн.; пічну плиту чавунну, вартістю 220 грн. ; металеву кришку з 20 літрової каструлі, вартістю 15 грн.; колосники у кількості 3 шт. по 15 грн. кожен на суму 45 грн. ; металеві дверцята з печі чавунні, вартістю 5 грн. ; три подушки з гусячого пуху, вартістю по 45 грн. кожна на суму 135 грн.; металевий таз об`ємом 15 л., вартістю 60 грн. ; відро об`ємом 15 л., вартістю 50 грн., а всього загальною вартістю 840 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , викравши вказане майно, отримав реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 840 грн. та в подальшому використав викрадене у своїх корисливих цілях.
Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно - небезпечних наслідків від вказаних дій у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілій та бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку. Зокрема пояснив, що він 08 січня 2015 року, він повертався додому за адресою: АДРЕСА_1 , та проходячи повз домоволодіння по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , вирішив проникнути на його територію з метою скоєння крадіжки. Через хвіртку він проникнув на територію господарства за адресою: АДРЕСА_2 . та підійшов до будинку, де руками витягнув віконну раму та проникнув до будинку, звідки викрав майно потерпілої : трьохлітрову каструлю, дві металеві каструлі об`ємом по 20 л.; два молотки, кувалду, пічну плиту чавунну, металеву кришку з 20 літрової каструлі, три колосники , чавунні металеві дверцята з печі , три подушки , металевий таз та відро. Викрадені речі відніс до свого господаоства, де в подільшому вони були вилучені та повернуті потерпілій.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.
Суд приходить до висновку, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вчинений злочин у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
За місцем проживання згідно довідки, виданої Білопільською міською радою ОСОБА_4 характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, судимість не знята та не погашена, не інвалід, на утримання малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює.
Обставинами, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, встановленню істини у справі, відсутність тяжких наслідків, завдана шкода усунута шляхом повернення викраденого майна.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 моральної шкоди у сумі 2 000 грн., який обвинувачений визнав у повному обсязі.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , у судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладені обставини, а також враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та в черговий раз вчинив новий корисливий злочин, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а так само враховуючи, що призначене покарання повинно бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, дає суду підстави для призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в межах санкції статті у виді позбавлення волі.
Дане покарання у виді позбавлення волі є справедливим, обґрунтованим, достатнім і відповідним його особистості, загальним принципам і завданням кримінального закону про індивідуальний підхід при розгляді кримінальних справ.
Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, витрати за проведення якої становлять 147 грн. 42 коп. (а. с. 47 ). Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази: трьохлітрова каструля, дві металеві каструлі об`ємом по 20 л., два молотки, кувалда, пічна плита чавунна, металева кришка з 20 літрової каструлі, колосники у кількості 3 шт.; металеві дверцята з печі чавунні, три подушки з гусячого пуху, металевий таз об`ємом 15 л., відро об`ємом 15 л., які знаходяться під розпискою на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , необхідно залишити їй як власнику (а. с. 48 ).
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст.ст. 131, 176 КПК України, не застосовувався та не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 2 000 ( дві тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 147 (сто сорок сім) гривень 42 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи .
Речові докази: трьохлітрову каструлю, дві металеві каструлі об`ємом по 20 л., два молотки, кувалду, пічну плиту чавунну, металеву кришку з 20 літрової каструлі, колосники у кількості 3 шт.; металеві дверцята з печі чавунні, три подушки з гусячого пуху, металевий таз об`ємом 15 л., відро об`ємом 15 л., які знаходяться під розпискою на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити їй як власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя