Справа №1-155/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 16 січня 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бачинського В.Л.

за участю секретаря Письменній Н.П.

прокурора Покидюка В.М.

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
працюючого оператором КХП-2, освіта середня спеціальна, одруженого, на
утриманні неповнолітня дитина, громадянина України, в порядку ст. 89 КК України не
судимого, - у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 186
ч. 1 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1, 04.11.2005 року
близько 1420 год.,
знаходячись біля Луцького педагогічного коледжу, що по пр. Волі в м.
Луцьку, відкрито викрав мобільний телефон «Сіменс М 65» у ОСОБА_2, чим спричинив
останньому матеріальну шкоду на загальну суму 850 грн.

Допитаний в
судовому засіданні по суті пред'явленого обвинувачення підсудний ОСОБА_1 свою
вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, давши суду показання про
те, що дійсно 04.11.2005
року біля Луцького педагогічного коледжу відкрито викрав у незнайомого
хлопця мобільний телефон.

Крім того,
підсудний повідомив, що повністю погоджується з фактичними обставинами справи
та не бажає їх оспорювати.

Крім повного
визнання своєї вини підсудним, його вина повністю доведена зібраними по справі
та перевіреними в судовому засіданні доказами.

З протоколу
пред'явлення фотознімків для впізнання від 10.11.2005 року вбачається, що ОСОБА_2 вказав на фотокартку ОСОБА_1,
як такого, що відкрито викрав у нього мобільний телефон, (а.с. 14).

При відтворенні
обстановки та обставин події від 25.12.2005
року за участю ОСОБА_1, останній на місці показав та розказав про те, яким
чином він відкрито викрав мобільний телефон. (а.с. 22-23).

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про
доведеність вини підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК
України, кваліфікуючою ознакою якого є відкрите викрадення чужого майна.

Обираючи
покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного, пом'якшуючі покарання обставини, якими суд вважає
щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданих збитків, обтяжуючих покарання обставин суд
не знаходить.

Цивільний позов в справі не заявлено.

Враховуючи
вищевикладене та пом'якшуючі обставини справи, суд приходить до висновку про
можливість виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції від
суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він
притягується до кримінальної відповідальності у виді штрафу.

2
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1
КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот
п'ятдесят) гривень.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити попереднім - підписку про
невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Суддя

Луцького
міськрайонного суду Бачинський В.Л.