Справа № 495/3815/15-к
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту для усунення недоліків

15.06.2015 м. Білгород - Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000809 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 05.06.2015 року надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000809 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.3 КК України.

В підготовче судове засідання до суду доставлені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Потерпіла до зали суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, визначеному ст. 135 КПК України (телефонограмою) просила розглянути підготовче судове засідання за її відсутністю.

Прокурор та обвинувачені не заперечували про можливість проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої у зв`язку з тим, що про розгляд справи вона була сповіщена належним чином.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілої, оскільки учасники провадження не наполягають на її обов`язкову участь.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд та здійснити судовій виклик потерпілої, свідків по справі, в подальшому дослідити письмові докази по справі та просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк тримання під вартою ще на 60 діб, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважали можливим призначити судовий розгляд та заперечували проти продовження їм строку тримання під вартою, вказуючи, що їх дружини та діти залишилися без їх допомоги, а самі вони позбавлені можливості у повному обсязі відшкодувати заподіяну шкоду у зв`язку з надходженням під вартою.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали та реєстр, вислухавши думку прокурора, обвинувачених, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та підлягає поверненню прокурору по наступним підставам.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту. До обвинувального акту додаються: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.)

Частиною 2 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

Аналіз змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вказує на те, що при складанні такого слідчим не було дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення. Так, вказаний обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, а також вказівку на правову кваліфікацію їх дій, залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.
Згідно ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Судом встановлено, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам статей 109 та 291 КПК України та містять положення, які не відповідають одне одному.

Крім того в реєстр матеріалів досудового розслідування не внесені відомості передбачені п.п. 1, 3 ч.5 ст.214 КПК України, а саме: відомості про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення та відомості стосовно того, коли і від кого прийнято повідомлення про заяву або виявлення іншого джерела, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, судом встановлено, що в переданому до суду обвинувальному акті відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відображено на підставі яких доказів була встановлена матеріальна шкода, крім того відсутня і повна інформація щодо судимості обвинуваченого ОСОБА_4 та усіх кваліфікуючих ознак вчинення злочину ( грабіж), як повторність, за попередньою змовою групою осіб, грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

Так, зі змісту обвинувального акту слідує, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим : 25.01.2008 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.ст.122ч.1, 296ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки. Однак не зазначено строк відбуття покарання, погашена чи не погашена судимість, що може вплинути на кваліфікуючі ознаки вчинення злочину ( грабіж), як повторність, за попередньою змовою групою осіб, грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище та свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.

Крім того, з вступної частини обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна в ході викрадення майна були помічені ОСОБА_6 , але розуміючи, що їх дії стали носити відкритий характер не відмовились від умислу на заволодіння майном, продовжили свої злочинні дії, заволоділи майном потерпілої, застосована кваліфікуюча ознака тільки як «поєднане з проникненням в інше сховище», крім того, в обвинувальному акті вказана наявність обтяжуючих обставин ОСОБА_4 , зокрема вчинення групою осіб за попередньою змовою та ОСОБА_5 , вчинення злочину повторно та рецидив злочину, вчинення групою осіб за попередньою змовою, однак не вказані всі кваліфікуючі ознаки, а вказана тільки кваліфікуюча ознака з проникненням в інше сховище, однак не вказана у самому обвинувальному акту, яка передбачає визначення ч.3 ст.186 КК України як ознак з проникненням: «у житло», «інше приміщення» чи «сховище», що свідчить про явну невідповідність обвинувального акту матеріалам кримінального провадження, та про їх суперечність одне одному.

Зазначений недолік обвинувального акту є порушенням п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт має містити відомості щодо обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того з вступної частини обвинувального акту вбачається, що на порушення вимог кримінального процесуального законодавства в обвинувальному акті відносно обвинувачених зазначено загальну суму заподіяного в ході відкритого заволодіння майном, збитку, однак не конкретизовано яке саме майно, яка його вартість і на підставі чого вона визначена відповідно до ступеня вини кожного обвинуваченого та їх фактичної ролі кожного у вчиненні злочину і спричинені ними наслідки та наявність між ними причинно-наслідкового зв`язку, не конкретизовано місце та дата скоєння злочину, що свідчить про явну невідповідність обвинувального акту матеріалам кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Із обвинувального акту вбачається, що відсутнє чітко сформульоване обвинувачення, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину, тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання, крім того, відсутнє чітко сформульоване обвинувачення, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочинів від яких обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будуть захищатися у суді.

Тобто, має місце невідповідність обвинувального акту матеріалам кримінального провадження, що свідчить про порушення п.п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України (виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення відносно кожного обвинуваченого.

Слід зазначити, що реєстр матеріалів досудових розслідувань є незмістовним, не відображає в повному обсязі проведених процесуальних дій, не містить даних щодо осіб відносно яких або за участю яких проводились певні дії та щодо яких приймались процесуальні рішення та які рішення, також відсутні відомості про ознайомлення обвинуваченого з матеріалами досудового розслідування. Крім того, в реєстрі відсутні дані про проведення таких обов`язкових дії, як роз`яснення підозрюваним та потерпілої їх прав, а також не вказані прізвище, ініціали, посада особи, яка проводила допити підозрюваного, потерпілої та свідків.

Зокрема, в порушення вимог ст. ст. 109, 291 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначений весь перелік процесуальних дій і взагалі не вказано: повідомлення про затримання, кому і коли таке повідомлення було вручене; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, дату та час такого затримання, а також особи, яка здійснювала таке затримання; клопотання про застосування запобіжного заходу та його рішення, заходу кримінального провадження та їх рішення та згідно ст.217 КПК України слідчий повинен бути надати відомості відносно того, на якій підставі слідчий здійснював кримінальне провадження. (розд. 11- 111 КПК України, ч.1 ст.110 КПК України ч.4ст.291КПК України та ін..)

Тому, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали та реєстр, вислухавши прокурора, обвинувачених, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акту у зв`язку з його не відповідністю вимогам КПК України, не може бути призначений до судового розгляду та підлягає повернення прокурору, оскільки усунення виявлених недоліків на стадії підготовчого судового розгляду законом не передбачено, тому обвинувальний акт з зазначених вище підстав підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України для усунення виявлених недоліків.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Вислухавши прокурора, обвинувачених, суд прийшов до висновку, що оскільки усунення виявлених недоліків на стадії підготовчого судового розгляду законом не передбачено, то обвинувальний акт з зазначених вище підстав підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України відповідно до. ст. 109, 291 КПК України, п.3 ч.3 ст.314 КПК України для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до вимог ст.315 КПК України - під час підготовчого судового засідання суд, в тому числі, вирішує питання про запобіжний захід, обраний обвинуваченим.

З урахуванням того, що прокурор просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачених, обвинувачені заперечували, суд вважає за необхідне запобіжний захід обраний відносно обвинувачених під час досудового розслідування залишити продовженим до 60 діб, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, та матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, вислухав думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 60 діб в Ізмаїльському СІ УДПтСУ в Одеській області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 109, 291, 314-215, 372, КПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за № 0000809 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.3 КК України, повернути прокурору Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , обраний під час досудового розслідування залишити продовженим тримання під вартою до 30.08.2015року.

Зобов`язати прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 усунути виявлені недоліки протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

На ухвалу протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя :