Справа № 1-144 2007 рік
ВИРОК

Іменем України

07 червня 2007 року Івано-Франківський
міський суд

в
складі: головуючого-судді Кишакевича
Л.Ю.,

з участю: секретарів Нагірної М. Б., Кантурак Н.П.,

прокурора Чепіля Ю.Д.,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
м. Івано-Франківська
кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Івано-Франківська, жителя АДРЕСА_1, громадянина України,
з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого,
не навчається, несудимого,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186,
ч. 2
ст.
187 КК
України, -

встановив:

ОСОБА_1
вчинив відкрите викрадення чужого майна,
поєднане з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого,
за попередньою змовою групою осіб; а також вчинив напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний із
насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб.

Злочини вчинено
за наступних обставин.

Так, 26.01.2006
року, приблизно о 20.15 год., ОСОБА_1,
знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2, і вступивши в попередню змову з
невстановленими особами, з метою
відкритого викрадення чужого майна,
підійшли до ОСОБА_3 та ОСОБА_4
, які вигулювали собаку. Потім, згідно попередньо розподілених ролей, одна невстановлена особа тримала ззаду руки
ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 наніс удари кулаком
в ділянку обличчя потерпілому ОСОБА_3
Після чого, скориставшись
тим, що ОСОБА_3 від удару нагнувся, ОСОБА_1 відкрито викрав з зовнішньої кишені
штанів потерпілого ОСОБА_3 мобільний
телефон «Соні-Еріксон К700» вартістю 1045
гривень, з сім-карткою «Київстар»
вартістю 50 гривень, на рахунку якої було 12 гривень. Друга
невстановлена особа, під час пограбування
ОСОБА_3 , тримала ОСОБА_4 , закривши йому рот руками, а третя невстановлена особа, відганяла собаку потерпілого ОСОБА_3 Після цього ОСОБА_1, разом з невстановленими особами, з викраденим майном, з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 1107 гривень. Згідно
висновку судово-медичної експертизи,
ОСОБА_3 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді синців та саден в ділянках обличчя, крововиливів слизової оболонки лівої
щоки, забою з травматичним набряком
м'яких тканин в ділянці тіла,

нижньої
щелепи зліва, незначного похитування 1,
2 зубів на нижній щелепі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім
того, 21.02.2006 року ОСОБА_1 знаходячись на вул. Бандери в с. Вовчинець Івано-Франківської
міської ради за попередньою змовою з невстановленими особами разом з цими
особами з метою відкритого викрадення чужого майна підійшли до перехожого
ОСОБА_5 Тоді, ОСОБА_1 висловив вимогу
ОСОБА_5 щодо надання йому майна та наніс ОСОБА_5 удари руками в ділянку
обличчя, чим спричинив, згідно висновку судово-медичної
експертизи, тілесні ушкодження у вигляді
відкритого перелому кісток носа з зміщенням кісткових відламків, переломом хрящової частини носової перетинки
та викривленням її, рани в ділянці
носа, надривом нижньої носової раковини
зліва, затрудненим двобічним носовим
диханням, що відноситься до легких
тілесних ушкоджень, які викликали
короткочасний розлад здоров'я та синці і садна голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Тоді, ОСОБА_1 відкрито викрав у
потерпілого ОСОБА_5
майна на загальну суму 1850
гривень, а саме: мобільний телефон
«Соні-Еріксон К-750 І»
вартістю 1810 гривень
з стартовим пакетом вартістю 20
гривень та з 20 гривнями
на рахунку. Після цього, ОСОБА_1 разом з
невстановленими особами та викраденим майном з місця вчинення злочину втекли.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому
злочинів визнав частково, не визнавши
своєї вини у вчиненні пограбування потерпілого ОСОБА_3 та визнавши свою вину частково у розбої
відносно потерпілого ОСОБА_6 Так,
підсудний суду показав, що 26.01.2006 року повертався
додому і на вул. Південний Бульвар біля
магазину «Ромашка» попри нього пробігли двоє хлопців. Один з яких на повороті
упав. Піднявшись, ці обоє хлопців
продовжили бігти у напрямку вул. Мазепи.
Дійшовши до повороту, де упав один з цих
хлопців, побачив мобільний телефон
«Соні-Еріксон К700», який був включений.
Підняв телефон і виключивши його поставив у свою кишеню. У подальшому телефон
продав, а гроші витратив на власні
потреби. Крім того, визнав свою вину у
тому, що 21.02.2006 року відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_6 мобільний
телефон і при цьому наніс йому тілесні ушкодження. Не визнає вини у тому, що злочин вчинив за попередньої змови групою
осіб. Вважає, що діяв самостійно, оскільки ті 5 чоловік, що були з
ним не брали участі у вчиненні злочину,
а лише стояли та дивилися за всім цим.
Крім того, хлопець по імені
ОСОБА_9, який запропонував забрати
мобільний телефон у ОСОБА_6, не брав
безпосередньої участі у вчиненні злочину,
оскільки під час відкритого заволодіння майном ОСОБА_6 стояв на зупинці, а 26.01.2006 року подзвонив на мобільний
телефон, повідомив, коли саме ОСОБА_6 мав проходити біля
них, описав зовнішність ОСОБА_6, а коли потерпілий ОСОБА_6 йшов біля них, то по телефону вказав на потерпілого ОСОБА_6, як на особу яку, згідно домовленості, мав пограбувати.

Вина
підсудного ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується
показаннями потерпілих, свідків, а також наступними дослідженими у судовому
засіданні письмовими матеріалами справи

Так, потерпілий ОСОБА_3 суду показав,
що 26.01.2006 року, приблизно о 20.00 год., разом з
ОСОБА_7 , вийшов вигулювати собаку.
Потім з ОСОБА_7 зайшли в магазин
«Ромашка». Вийшовши з магазину,
побачив, що четверо незнайомих
йому хлопців йдуть в їх бік. Коли ці незнайомі підійшли майже впритул, то один з вказаних хлопців - ОСОБА_1, наніс йому удар, кулаком в обличчя. Від удару, нахилився вперед, під час чого нанесли ще декілька ударів
руками по голові. Коли ОСОБА_1 наносив перший удар в обличчя, то ОСОБА_7
крикнув і тоді побачив, що один з
невідомих закрив ОСОБА_7 рукою рот. Після цього, ОСОБА_1,
запитав: «Де телефон?». Тоді ОСОБА_1 з іншими особами

обшукали, та викрали з кишені штанів телефон. Після
цього ОСОБА_1 з цими іншими незнайомими хлопцями втекли в напрямку вул. Короля Данила, де пропали з поля зору. Побіг до себе
додому, де розповів мамі про те, що сталося.

Потерпіла
ОСОБА_8 просила суд стягнути з
підсудного 10000 гривень
моральної шкоди.

Свідок
ОСОБА_7 , суду показав, що 26.01.2006
року, приблизно о 20.00 год., разом з ОСОБА_3 пішли вигуляти собаку. З ОСОБА_3
поверталися додому і проходили стежкою,
яка йде біля паркана новобудови,
і тоді побачив, що на зустріч
йдуть четверо незнайомих хлопці. Коли підійшли майже впритул, то один з вказаних хлопців, наніс ОСОБА_9
удар в обличчя. Закричав і тоді один з нападників закрив йому
руками рот, сказавши при цьому: «Будь
тихо». Ще один з невідомих, копав собаку
ногами. Від удару ОСОБА_3 нахилився
вперед, однак що було далі, бачив погано. Через декілька хвилин всі
четверо нападників побігли в напрямку вул.
Короля Данила. Запитав у ОСОБА_3
чи є телефон, однак той
відповів, що телефон забрали. Після
цього побігли до ОСОБА_3 додому, де розповіли його мамі про те, що сталося. Нападників впізнати не може.

Свідок
ОСОБА_10 суду показав, що ОСОБА_11 показав йому мобільний телефон «Соні-Еріксон
К700» і запропонував йому купити його за 900
грн., додавши, що телефон належить його знайомому, якому терміново потрібні гроші. Дав
ОСОБА_11 600 гривень, а решту
сказав, що віддам, коли донесе документи на телефон. Наступного
дня, вранці, до додому прийшов раніше незнайомий
ОСОБА_1, який сказав, що він від ОСОБА_11 і що приніс зарядний пристрій і інструкцію до
телефону. Дав ОСОБА_2 250 гривень і сказав,
що 50 гривень віддасть, коли
ОСОБА_1 принесе гарантійний талон. Після чого ОСОБА_1 пішов геть, а 01.03.2006
року даний телефон був вилучений працівниками міліції.

З
показань свідка ОСОБА_11, оголошених у
судовому засіданні (т.1 а.с. 32-34) слідує, що в кінці січня 2006 року, на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_1, який запропонував придбати у нього мобільний
телефон марки «Соні-Еріксон К700». Погодився на таку пропозицію, оскільки його родич ОСОБА_10 просив знайти
йому якийсь мобільний телефон. Зустрілися з ОСОБА_2, який дав мобільний телефон. Цей телефон
показав ОСОБА_13 і запропонував купити за 900
гривень. ОСОБА_10 дав 600
гривень, а решта сказав, що додасть коли принесуть документи на
телефон. Наступного дня, сказав ОСОБА_2
принести ОСОБА_13 документи та зарядний пристрій до телефону, а ОСОБА_10,
у свою чергу, повинен був додати
ОСОБА_2 ще 300 гривень.

Так, з протокол-заяви потерпілої ОСОБА_8 від 26.01.2006
року (т.1 а.с. 2) слідує, що потерпіла звернулася в органи внутрішніх
справ з повідомленням про те, що 26.01.2006 року приблизно о
20.15 год. невідомі
особи відкрито викрали у її сина ОСОБА_3
мобільний телефон з сім картою та грошима на рахунку.

Протоколом
огляду місця події від 26.01.2006
року (т.1 а.с. 3) та план-схемою до нього (т.1
а.с. 4) оглянуто та описано місце вчинення 26.01.2006 року відкритого
викрадення у потерпілого ОСОБА_3
мобільного телефону та нанесення йому тілесних ушкоджень - територія
поблизу будинку АДРЕСА_2.

Згідно
протоколу добровільної видачі, від 01.03.2006 року (т.1
а.с. 26) ОСОБА_10 добровільно видав працівникам міліції мобільний
телефон «Соні-Еріксон К700», який був
ним придбаний у ОСОБА_11

Протоколом
огляду речових доказів від 02.03.2006
року (т.1 а.с. 35) оглянуто та
описано речовий доказ по справі -
вилучений працівниками міліції у ОСОБА_13 мобільний телефон «Соні-Еріксон
К700».

Згідно
протоколу пред'явлення осіб для впізнання (т.1 а.с. 39),
свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_2,
як особу, яка при посередництві
ОСОБА_11 продала йому мобільний телефон
«Соні-Еріксон К700» і яка безпосередньо прийшла до нього додому і донесла
зарядний пристрій та інструкцію до цього телефону.

Згідно
протоколу пред'явлення осіб для впізнання (т.1 а.с. 40), свідок ОСОБА_11
впізнав ОСОБА_2, як особу, яка запропонувала придбати мобільний телефон
«Соні-Еріксон К700» і надала для продажу цей телефон, який у подальшому купив ОСОБА_10

Згідно
протоколу пред'явлення осіб для впізнання (т.1 а.с. 65),
потерпілий ОСОБА_3 впізнав
ОСОБА_2, як особу, яка 26.01.2006 року нанесла йому удари рукою
а обличчя і при цьому відкрито викрала його мобільний телефон.

Відповідно
до протоколу очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09.03.2006 року (т.1
а.с. 67-69), потерпілий ОСОБА_3 підтвердив свої показання та прямо вказав на
ОСОБА_2, як на особу, яка 26.01.2006 року нанесла йому тілесні
ушкодження і при цьому відкрито викрала його мобільний телефон.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи №
434/147-Е від 16.03.2006 року
(т.1 а.с. 72-73) у ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження у вигляді синців та
саден в ділянках обличчя, крововиливів
слизової оболонки лівої щоки, забою з
травматичним набряком м'яких тканин в ділянці тіла, нижньої щелепи зліва, незначного похитування 1, 2 зубів на нижній щелепі справа, які утворилися від дії тупих твердих
предметів, при цьому ОСОБА_3 було нанесено не менше 4-6 ударів у
вищевказані ділянки, і які відносяться
до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілий
ОСОБА_5 суду
показав, що 21.02.2006 року в с.
Вовчинець Івано-Франківської міської ради підійшли 5 хлопців, серед яких був ОСОБА_1, які перегородили йому дорогу. Потім ОСОБА_1
наніс удар кулаком в обличчя, а коли
почав тікати, то ОСОБА_1 наздогнав
штовхнув, наніс удари рукою в обличчя і
забрав мобільний телефон. Вважає, що всі
вказані особи разом з ОСОБА_2 діяли спільно,
оскільки вони всі перегороджували вулицю, а потім разом з ОСОБА_2 та викраденим
телефоном втекли. Просив суд стягнути на його користь 10000 гривень майнової
шкоди, витраченої на лікування.

З
показань свідка ОСОБА_12, оголошених у
судовому засіданні (т.2 а.с. 30), слідує,
що 21.02.2006 року додому прийшов його син ОСОБА_5, який був у тяжкому стані і повідомив, що його побили незнайомі хлопці і забрали у
нього мобільний телефон.

З
показань свідка ОСОБА_14 (т.2 а.с. 31),
оголошених у судовому засіданні слідує,
що у кінці лютого 2006
року придбав у ОСОБА_2 за 950
гривень мобільний телефон «Соні-Еріксон К-750 І» з навушниками. Про
те, що цей телефон крадений не знав і
ОСОБА_1 не говорив. 21.04.2006
року працівники міліції вилучили у нього даний телефон.

З
показань свідка ОСОБА_15, оголошених у
судовому засіданні (т.2 а.с. 72-73)
слідує, що приблизно в кінці лютого 2006
p., коли знаходився
разом з ОСОБА_2 та ще трьома незнайомими хлопцями, ОСОБА_1 сказав, що,
йому потрібно піти в с. Вовчинець для того щоб
розібратись з одним хлопцем, який йому
щось винен. ОСОБА_1 запросив всіх піти разом з ним за компанію. На що вони
погодились і всі п'ятеро, на пропозицію
ОСОБА_2 пішли до кафе «Золота Нива», що
неподалік с Вовчинець.
Там зустріли ще двох хлопців, одного з
яких звали ОСОБА_9, і з яким ОСОБА_1
відійшов у сторону і про щось розмовляв приблизно 5 хвилин. Тоді
ОСОБА_9 залишився на зупинці, а вони
пішли в с Вовчинець, для того, щоб зі слів ОСОБА_2, розібратися з тим хлопцем, який щось був винен ОСОБА_2 У с Вовчинець
десь приблизно 30 хвилин чекали на цього хлопця. Коли побачив, що назустріч йде незнайомий хлопець, то ОСОБА_1 кивнув

головою і сказав, що треба
йти в сторону того незнайомця, що і зробили. Потім побачив як ОСОБА_1 наніс
удар кулаком в обличчя цьому незнайомому хлопцю. Від чого той впав, а потім почав тікати. ОСОБА_1 наздогнав його
і знову штовхнув та вдарив його, від
чого потерпілий знову упав на землю. ОСОБА_1 нагнувся над потерпілим, а потім крикнув щоб втікали. Усі разом
побігли за ОСОБА_2, а потім сіли у
таксі. Не бачив, щоб хтось, крім ОСОБА_2,
наносив тілесні ушкодження потерпілому. Не бачив, як ОСОБА_1 забирав телефон у потерпілого.

Свідок
ОСОБА_16 суду показав, що був у якості
понятого під час слідчої дії -
пред'явлення для впізнання по фотознімку,
під час якої потерпілий ОСОБА_5 впізнав та вказав на фотографію
особи, яка його пограбувала, забравши мобільний телефон. Разом з іншим
понятим підписав даний протокол.

З
показань свідка ОСОБА_17, оголошених у
судовому засіданні (т.2 а.с. 26)
слідує, що його свідчення є аналогічними
показанням свідка ОСОБА_16

Так, з протокол-заяви потерпілого ОСОБА_5 від 21.02.2006 року (т.2
а.с. 4) слідує, що
потерпілий звернувся в органи внутрішніх справ з повідомленням про те, що 21.02.2006
року приблизно о 15.00
год. невідома особа відкрито викрала у нього мобільний телефон і застосувала при
цьому фізичне насильство.

Протоколом
огляду місця події від 24.02.2006
року (т.2 а.с. 6) та план-схемою до нього (т.2
а.с. 7) оглянуто та описано місце вчинення 21.02.2006 року відкритого
викрадення у потерпілого ОСОБА_5
мобільного телефону та нанесення йому тілесних ушкоджень - територія по
вул. Бандери в с. Вовчинець
Івано-Франківської міської ради.

Згідно
протоколу вилучення від 21.04.2006
року (т.2 а.с. 12) ОСОБА_14
добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон «Соні-Еріксон К-750
І», який був ним придбаний у ОСОБА_2

Протоколом
огляду речових доказів від 21.04.2006
року (т.2 а.с. 15) оглянуто та
описано речовий доказ по справі -
вилучений працівниками міліції у ОСОБА_14 мобільний телефон «Соні-Еріксон
К-7501».

Згідно
протоколу пред'явлення фотознімків осіб для впізнання (т.2 а.с. 22- 23),
потерпілий ОСОБА_5 впізнав по фотознімку ОСОБА_2, як особу,
яка 21.02.2006 року нанесла йому удари рукою в обличчя і при цьому
відкрито викрала його мобільний телефон.

Згідно
протоколу пред'явлення фотознімків осіб для впізнання (т.2 а.с. 32-33),
свідок ОСОБА_14 впізнав по фотознімку ОСОБА_2, як особу,
яка продала йому мобільний телефон «Соні-Еріксон К-750 І» з навушниками.

З явки з
повинною ОСОБА_2 від 13.05.2006 року (т. 2 а.с.
39) слідує, що ОСОБА_1
добровільно зізнався у тому, що разом зі
своїми знайомими в с. Вовчинець вчинив пограбування потерпілого, відкрито викравши у нього мобільний телефон
та застосувавши до потерпілого фізичне насильство.

Згідно
протоколу пред'явлення фотознімків осіб для впізнання (т.2 а.с. 42),
потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_2,
як особу, яка разом з іншими
особами 21.02.2006 року нанесла йому удари рукою в обличчя і при цьому відкрито
викрала його мобільний телефон.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи №
477/456-Е від 23.03.2006
року (т.2 а.с. 62) у ОСОБА_5 малися
тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток носа з зміщенням
кісткових відламків, переломом хрящової
частини носової перетинки та викривленням її,
рани в ділянці носа, надривом
нижньої носової раковини зліва,
затрудненим двобічним носовим диханням,
що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров'я
та синці і садна голови, що відносяться
до легких тілесних ушкоджень.

Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази та
оцінивши їх в своїй сукупності,
приходить до висновку, що вина
підсудного ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованих йому злочинів знайшла своє
підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186
КК України, як відкрите викрадення
чужого майна, поєднане з
насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, вчинене
за попередньою змовою групою осіб; а також ч. 2 ст. 187
ЮС України, як напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний із
насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Показання
підсудного ОСОБА_2 щодо того, що він не
вчиняв пограбування ОСОБА_3 , суд
розцінює як намагання ухилитися від відповідальності за вчинений злочин, та відкидає їх, оскільки дані показання підсудного є
непослідовними, суперечливими та
такими, що спростовані послідовними
показаннями потерпілого ОСОБА_3 , який
прямо вказав на ОСОБА_2 як на особу яка брала активну участь у його
пограбуванні, під час чого нанесла йому
тілесні ушкодження та відкрито викрала телефон. Дані показання потерпілого
ОСОБА_3 узгоджуються з показаннями
вищевказаних свідків, а також
дослідженими у судовому засіданні письмовими матеріалами справи. Підстав для
обмови підсудного ОСОБА_2 потерпілим ОСОБА_3 судом не встановлено.

Показання
підсудного ОСОБА_2 в цій частині, що він
самостійно вчинив розбій відносно потерпілого ОСОБА_12 суд відкидає, оскільки вони є суперечливими та такими, що спростовані показаннями потерпілого
ОСОБА_12, який вказав, що всі вказані особи разом з ОСОБА_2 діяли
спільно, оскільки вони всі
перегороджували йому вулицю, а після
заволодіння ОСОБА_2 телефоном разом втекли. Дані свідчення потерпілого ОСОБА_12
узгоджуються з показаннями вищевказаних свідків, а також дослідженими у судовому засіданні
письмовими матеріалами справи. Крім того,
сам ОСОБА_1 суду показав, що
розбій вчинив за сприянням особи з іменем ОСОБА_9, який запропонував йому пограбувати
потерпілого ОСОБА_12, описав зовнішність
потерпілого і безпосередньо перед вчиненням злочину вказав на потерпілого, як на особу,
яку згідно домовленості мав пограбувати. Підстав для обмови підсудного
ОСОБА_2 потерпілим ОСОБА_12 судом не встановлено.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує
характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані про особу винного та обставини,
що обтяжують і пом'якшують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання - не встановлено.
Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудного, є часткове визнання вини та
вчинення злочину неповнолітнім. Вказані
обставини та дані про особу підсудного,
який несудимий, позитивно
характеризується по місцю проживання,
суд визнає такими, що пом'якшують
його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. За таких
обставин справи, суд вважає за можливе
застосувати ч.1 ст. 69 КК України та призначити йому
покарання, пов'язане з позбавленням
волі, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст.
186 та ч. 2 ст. 187 КК України. За наведених обставин суд
вважає, що виправлення та перевиховання
ОСОБА_2 неможливе без ізоляції від суспільства,
а тому покарання йому слід обрати у виді позбавлення волі з відбуванням
у кримінально-виконавчій установі без конфіскації майна.

Цивільний
позов представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_8 щодо відшкодування моральної шкоди слід
задовольнити частково. Так, суд
вважає, що потерпілому ОСОБА_3 вчиненим злочином спричинено моральну шкоду:
внаслідок пограбування він переніс, як
фізичну біль, так і психологічні
страждання з-за втрати здоров'я,
звичного нормального способу життя. Тому, враховуючи глибину моральних страждань
потерпілого ОСОБА_3 , позов в цій
частині слід задовольнити частково,

та стягнути
з законного представника підсудного ОСОБА_18
на користь ОСОБА_8 1500 гривень моральної шкоди.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_5 щодо відшкодування майнової шкоди на лікування не
підлягають задоволенню, оскільки
потерпілим не представлено суду жодних доказів понесення такої шкоди.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2
ст.
186, ч. 2
ст.
187 КК
України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України - із
застосуванням ст. 69
КК України - 2 (два)
роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 187 КК України - із
застосуванням ст. 69
КК України - 3 (три)
роки позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України, остаточно,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 покарання - 3 (три) роки
позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі без
конфіскації майна.

Запобіжний
захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - взяття під
варту.

Строк
відбування покарання засудженому ОСОБА_2 обчислювати з 13.05.2006 року - з дня
затримання.

Цивільний
позов представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_8 -задовольнити
частково. Стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_18 , на користь ОСОБА_8 1500 гривень моральної шкоди. Стягнення
завданої шкоди із законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_18 , проводити до настання повноліття засудженого
ОСОБА_2

У задоволенні
цивільного позову потерпілого ОСОБА_5
- відмовити.

Речові
докази по справі: мобільний телефон «Соні-Еріксон К700» (т.1 а.с. 36-37) - повернути за
належністю його законному володільцю ОСОБА_3 ; мобільний телефон «Соні-Еріксон
К-750 І» з навушниками (т.2 а.с. 16) -
повернути за належністю його законному володільцю ОСОБА_5

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.