Справа № 591/7034/14-к
Провадження № 1-кп/591/156/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження №0000216 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2015 року до Зарічного районного суду м. Суми після скасування апеляційним судом Сумської області ухвали суду від 17.02.2015 року про повернення обвинувального акту прокурору надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України для продовження розгляду справи зі стадії підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про направлення кримінального провадження із Зарічного районного суду м. Суми до іншого суду поза межами юрисдикції апеляційного суду Сумської області та просив спрямувати провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ для вирішення цього питання.

Клопотання обґрунтовував тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось слідчим відділом прокуратури Сумської області. За територіальним принципом усі клопотання в ході кримінального провадження розглядались слідчими суддями Зарічного районного суду м. Суми. Крім того, ще двоє суддів цього ж суду повертали обвинувальний акт прокурору, при цьому рішення одного судді було частково змінено, а рішення іншого судді скасовано. Крім того, судді апеляційного суду Сумської області у складі колегій у лютому 2014 року розглядали апеляційні скарги на рішення слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми про обрання стосовно учасників мирних акцій запобіжних заходів.

Ці та інші обставини прокурор вважає такими, що дають обґрунтовані підстави для заявлення клопотання про передачу кримінального провадження до суду іншої області, при цьому посилається на те, що ці обставини можуть викликати сумнів у неупередженості суддів.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_9 в судових засіданнях заперечували проти вказаного клопотання прокурора, пояснивши тим, що всі вони проживають в м. Суми, а територіальна віддаленість суду іншої області і пов`язані з цим витрати на проїзд, складне матеріальне становище, стан здоров`я деяких потерпілих, їх похилий вік ускладнять їх можливість бути присутніми у всіх судових засіданнях, і це позбавить їх можливості належним чином захистити свої права.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора, вважаючи, що передача кримінального провадження в іншу область зменшить можливий вплив на суд, однак ОСОБА_11 при цьому пояснив, що віддаленість суду буде ускладнювати прибуття в судові засідання учасників процесу, а ОСОБА_5 зазначив, що прокурор їм пояснив, що допитувати потерпілих та свідків можливо буде за допомогою відеоконференцій.

Інші потерпілі повідомлялись про час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, однак в жодне судове засідання не з`явились.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти вказаного клопотання прокурора, пояснивши тим, що відсутні обґрунтовані підстави для направлення кримінального провадження із Зарічного районного суду м. Суми до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, оскільки у Зарічному районному суді м. Суми є судді, які не брали участь у даному кримінальному провадженню як слідчі судді, і також не приймали рішень по даному кримінальному провадженню на стадії судового розгляду. Крім того, захисник пояснив, що у вказаному кримінальному провадженні всі потерпілі проживають в м. Суми і вони висловили заперечення проти направлення справи до суду іншої області, оскільки це унеможливить їх особисту участь у всіх судових засіданнях. Також захисник вказав, що у даному кримінальному провадженні допитана значна кількість свідків, і за умови того, що всі свідки є мешканцями м. Суми, їх явка до суду іншої області буде значно ускладнена, що в свою чергу буде причиною частих відкладень розгляду справи та недотримання розумних строків її розгляду.

Крім того, захисник вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 підлягає поверненню прокурору, так як не відповідає вимогам КПК України з тих підстав, що під час досудового розслідування окремі потерпілі заявляли цивільні позови, що самі потерпілі підтверджували в суді, зокрема потерпілий ОСОБА_5 , однак вказані позови відсутні в матеріалах кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про направлення кримінального провадження із Зарічного районного суду м. Суми до іншого суду поза межами юрисдикції апеляційного суду Сумської області не підлягає задоволенню, і при цьому суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору за підстав невідповідності його вимогам ч.2 ст. 109 та ст. 291 КПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого врегульовано нормою ст. 34 КПК України.

Однак, в даному випадку судом не встановлено непідсудності кримінального провадження, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, за правилами територіальної підсудності дане кримінальне провадження підсудне Зарічному районному суду м. Суми.

Посилання прокурора на ту обставину, що слідчі судді брали участь у даному кримінальному провадженні, а також судді під час судового розгляду приймали рішення по даному кримінальному провадженню, суд не приймає до уваги, оскільки на теперішній час в Зарічному районному суді м. Суми після задоволення відводів (самовідводів) ще можливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Таким чином, прокурором не наведено жодної обґрунтованої підстави для передачі справи на розгляд іншого суду, встановленої ч. 1 ст. 34 КПК України.

Не обґрунтовано прокурором винятковість випадку для передачі справи на розгляд іншого суду, передбачену абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК України, тим більше, що місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих та свідків є м. Суми.

Посилання прокурора на норми п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України є недоречним, оскільки суд роз`яснив право на відводи, однак відводів судді не заявлено.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14.11.2014р. обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням останнього за ч. 2 ст. 365 КК України було повернуто прокурору за мотивів невідповідності його вимогам ч.2 ст. 109 та ст. 291 КПК України (а.с.187-188).

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 18.12.2014р. цю ухвалу було змінено шляхом виключення з мотивувальної частини ухвали, як підстави повернення обвинувального акту, посилання на неконкретність формулювання пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст. 365 КК України, а саме на відсутність даних про заподіяння шкоди, про тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілих, відсутність посилання на те, як і кому надавав вказівки ОСОБА_8 .

В іншій частині ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14.11.2015р. залишено без змін (а.с.189-190).

Таким чином судом першої інстанції встановлено, а судом апеляційної інстанції підтверджено наступні невідповідності обвинувального акту вимогам ч.2 ст. 109 та ст. 291 КПК України:

· відсутні дані про реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження №0000216;

· відсутні дані про залучення до провадження осіб, як потерпілих;

· відсутні дані про залучення захисника;

· відсутні дані про повідомлення підозрюваному, захиснику, а також потерпілим про завершення досудового розслідування;

· відсутні дані про відкриття матеріалів учасникам провадження та підтвердження факту надання сторонам кримінального провадження доступу до матеріалів досудового розслідування;

· відсутні будь які дані про наявність речових доказів і документів у вказаному кримінальному провадженні і дані про їх зберігання, незважаючи на наявність відомостей в Реєстрі про надання судами тимчасових доступів до матеріалів кримінальних проваджень, судових справ, витребування документів та інформації про проведення огляду предметів та оптичних дисків.

Дослідивши обвинувальний акт (а.с.1-13), розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 23.09.2014р. захисником (а.с.14) та обвинуваченим (а.с.15), реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000216 (а.с.16-28), розписки про отримання копії реєстру матеріалів досудового розслідування від 29.12.2014р. захисником (а.с.29) та обвинуваченим (а.с.30), копію ухвали Зарічного районного суду Сумської області від 14.11.2014р. (а.с.187-188), копію ухвали апеляційного суду Сумської області від 18.12.2014р. (а.с.189-190), копію ухвали Зарічного районного суду Сумської області від 17.02.2015р. (а.с.130-132) та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25.03.2015р. (а.с.159-160), суд встановив, що прокурором після повернення йому обвинувального акту повною мірою не усунено невідповідності обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України, які визначено ухвалою Зарічного суду міста Суми від 14.11.2014р. та ухвалою апеляційного суду Сумської області від 18.12.2014р.

Суд звертає увагу й на те, що під час перегляду 25.03.2015р. судом апеляційної інстанції ухвали Зарічного районного суду від 17.02.2015р. жодним чином не піддано сумніву попередні висновки цього ж суду, викладені в ухвалі від 18.12.2014р. відносно невідповідності самого обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Отже, ці висновки суд зобов`язаний взяти до уваги під час вирішення у підготовчому судовому засіданні питань, передбачених ст. 314 КПК України, як такі, що мають преюдиційне значення.

Так, 29.12.2014р. прокурором передано до суду той же самий обвинувальний акт, складений та затверджений 23.09.2014р., який було йому повернуто у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України. Таким чином суд позбавлений можливості розглядати справу по суті на підставі обвинувального акту, невідповідність якого вимогам КПК України встановлено рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, що набрали чинності.

Наданий до суду реєстр матеріалів досудового розслідування також не містить усіх даних, про необхідність зазначення яких вказав суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі від 18.12.2014р., а саме:

· відсутні дані про реєстрацію в ЄРДР (як процесуальну дію), кримінального провадження №0000216 (а.с.16), так як в реєстрі матеріалів досудового розслідування (п.55 реєстру, а.с.26 - зворотний бік) зазначено лише про виділення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 365 КК України з присвоєнням номеру провадження №0000216, на що також звернув увагу й суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі від 25.03.2015р., піддавши при цьому правовому аналізу лише питання зазначення дати реєстрації цього провадження. Вказане у сукупності з тим, що в самому обвинувальному акті зазначено, що це провадження внесено до ЄРДР 12.09.2014р. (а.с.1) свідчить про неузгодженість реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч.2 ст.109 КПК України. В той же час з ухвали апеляційного суду Сумської області від 25.03.2014р. випливає, що лише за наявності узгодженого з вимогами ч.2 ст. 109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування слід визнавати обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України;

· відсутні дані про залучення до провадження осіб, як потерпілих, так як в реєстрі містяться лише дані про вручення потерпілим пам`яток про права та обов`язки (а.с.27, 28).

Крім того, до обвинувального акту не додано цивільного позову, хоча потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив той факт, що під час досудового розслідування він подавав у письмовому вигляді цивільний позов, де цивільними відповідачами зазначав декількох осіб, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 290, 291, 314-316 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про направлення кримінального провадження із Зарічного районного суду м. Суми до іншого суду поза межами юрисдикції апеляційного суду Сумської області відмовити за необґрунтованістю.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000216 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 365 КК України повернути прокурору для оформлення у відповідності до положень КПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1