Справа№ 640/7942/15-к
н/п 1-кп/640/355/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
10.12.1998 Орджонікідзевським районним м. Харкова за ст. 142 ч.2, 44 КК України (в ред.1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
19.09.2003 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;
10.12.2004 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до 3-х : років позбавлення волі з випробувальним терміном на З роки;
06.03.2006 р. Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 4-х років позбавлення волі;
21.10.2011 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до 5-ти місяців арешту;
26.11.2013 р.Київським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки,
зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,-
02 березня 2015 року приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Харківській авіаційний інститут», навпроти будинку № 15 по вул. Чкалова в м. Харкові, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, побачив малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зайшов в автобус маршрутом № 240, що прямував у напрямку станції метро «Ак. Барабашова» в м. Харкові, та з метою скоєння крадіжки його майна зайшов за малолітнім ОСОБА_7 у вищевказаний автобус. Перебуваючи в автобусі ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, розстібнув застібку у вигляді «молнії» на лівому кармані куртки малолітнього ОСОБА_7 , звідки викрав мобільний телефон ТМ «Lenovo» модель А3691 в корпусі чорного кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 898 від 12.03.2015 року - 1445 гривень, в якому знаходилася карта пам`яті ТМ «Transcend micro SDHD» об`ємом 32 Gb, вартістю 505 гривень та сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», що не представляє матеріальної цінності для потерпілого, а всього загальною вартістю викраденого майна на суму 1950 гривень, після чого ОСОБА_6 , вийшов з автобусу та став від нього віддалятися. Однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг, з причин не залежних від його волі, так як при виході з автобусу був помічений співробітниками міліції, які зупинили його.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна/крадіжку/ вчинений повторно, доведена у повному обсязі, за що він повинний нести покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до п.п. 1,6 ч.1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, скоєння злочину у відношенні малолітнього.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливо лише в умовах його ізоляції.
При визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд застосовує положення ст.71 ч.1 КК України, оскільки він засуджується за вчинення злочину, вчиненого ним після постановлення вироку Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2013 р., але до повного відбуття покарання за цим вироком.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України суд не вбачає.
Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 124 КК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експерта в розмірі 368,28 грн.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2013р., остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто 14.04.2015 р.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави в розмірі 368,28 грн.
Речовий докази мобільний телефон ТМ «Lenovo», модель А369 Із картою пам`яті ТМ «Transcend micro SDHC» об`ємом 32 Gb та сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» передані для зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_8 залишити в її розпорядженні
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1