Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2202/15-к
У Х В А Л А
27.07.2015 року м.Виноградів
Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітана міліції ОСОБА_6 у неповерненні тимчасово вилученого майна,
ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді на бездіяльність старшого слідчого Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітана міліції ОСОБА_6 у неповерненні тимчасово вилученого майна, яку обґрунтовує тим, що 27.01.2015 року за наслідками проведення огляду слідчим було вилучено її транспортний засіб, внаслідок чого залишено на зберігання на майданчику тимчасово утримання Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області. По справі проведено дві експертизи, в рамках яких встановлено, що Інд. Номер автомобіля піддавався змінам шляхом перебивки окремих знаків номеру. На письмовий запит слідчому видати копію ухвали слідчого судді про арешт автомобіля, слідчий ОСОБА_6 у листі № 40/4632 від 17 червня 2015 року повідомив, що ухвали слідчого судді не має, а автомобіль залишено на зберіганні на майданчику. Як встановлено, слідчий не звертався за ухвалою слідчого судді про накладення арешту на автомобіль, про заборону розпоряджатися або користуватися автомобілем. Тобто у зв`язку із відсутністю клопотання та ухвали слідчого судді, слідчий та прокурор до цих пір не довели, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права й свободи, що без цього заходу не може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий міг би звернутися з таким клопотанням.
Автомобіль, який вилучено на майданчик і на який не накладено арешт, згідно нотаріально посвідченого доручення, знаходиться в користуванні гр. ОСОБА_5 .
23 червня 2015 року ОСОБА_5 подала слідчому письмову клопотання про повернення транспортного засобу з підстав, наведених ст. ст. 169, 171, 172, 173 КПК України.
Проте, слідчий ОСОБА_6 26 червня 2015 року відмовив у задоволенні поданого клопотання, при цьому слідчий не зіслався на жодну норму чинного КПК України та не спростував наявність обставин, які ми навели, достатніх для подальшого тримання транспортного засобу на арешт майданчику міліції.
Бездіяльність слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна, вважає незаконною, а транспортний засіб підлягає поверненню.
В судовому засіданні представник скаржника обставини та вимоги скарги підтримав.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що скарга задоволенню не підлягає.
Слідчий бездіяльність якого оскаржується в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Розгляд скарги проведено у його відсутності.
Заслухавши учасників, перевіривши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, у рамках якого було подано скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК).
Слідчим суддею встановлено, що 27.01.2015 року ОСОБА_5 добровільно надала для огляду транспортний засіб марки Ауді А6, р.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в неї, як однієї з осіб, яка ним має право користування та розпоряджання згідно нотаріально посвідченої довіреності виданої 18.04.2010 року строком до 18.02.2015 року. За наслідками проведення слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України 27.01.2015 року огляду місця події даний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію вилучено, а автомобіль поміщено на штрафмайданчик.
Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Згідно ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко* чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Стаття 2 КПК України визначає, що «...Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура...».
Відповідно до п.4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої 27.08.2010 спільним наказом №51/401/649/471/23/125, до вилучених з обігу належать: предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України; предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством; документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.
Усі ж оборотоздатні речі, які є предметом вільного обігу і можуть бути предметом правочинів, у тому числі транспортні засоби, оргтехніка, речі звичайного домашнього вжитку, тощо не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Отже, якщо слідчий, прокурор не звернулися на наступний робочий день після вилучення цього майна із зазначеним клопотання до суду про його арешт, то таке майно негайно має бути повернуто особі.
За матеріалами кримінального провадження арешт майна у випадках передбачених статями 170-174 КПК України, не застосовувався, ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ не приймалась.
Постановою слідчого 28.01.2015 року автомобіль марки «Ауді А 6», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу його власником є ОСОБА_7 .
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Довіреність на підстави якої особа, яка подала скаргу, вважає себе законним розпорядником зазначеного автомобіля на час подання клопотання до слідчого, скарги на бездіяльність слідчого та на час вирішення скарги є недійсною, оскільки довіреність видана на строк до 18.02.2015 року.
Таким чином, з урахуванням наведеного, обставини які б підтверджували бездіяльність слідчого при розгляді клопотання про повернення транспортного засобу в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, правові підстави для задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Відмовити у задоволенні скарги на бездіяльність старшого слідчого Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітана міліції ОСОБА_6 у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора відповідно до ч.3 ст.307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1