05.01.2012 Справа №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року Ірпінський міський суд
Київської області у складі:

головуючого
Кафтанова В.В.,

при секретарі
Черняк Н.А.,

з участю прокурора
Галущенка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Ірпеня Київської обл., українця,
громадянина України, освіта неповна
середня, не одруженого, не працюючого,
не військовозобов'язаного, проживає:
АДРЕСА_1, не судимого;

у вчиненні злочину передбаченого
ст. 186 ч. 2 КК України ,-

встановив:

17.05.2009 року приблизно о 05 год. 00 хв.
(точного часу в ході досудового
слідства не встановлено), ОСОБА_1
перебуваючи в м. Ірпені Київської
області на проході з аркою по вул.
Шевченка, 4 та маючи умисел направлений
на відкрите викрадення чужого майна,
побачив поблизу магазина
«Фокстрот»ОСОБА_2, яка йшла попереду
нього. Реалізуючи свій злочинний
умисел ОСОБА_1 швидко наблизився до
ОСОБА_2 ззаду, і шляхом застосування
фізичного насильства, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої завдав останній близько 3-х
ударів кулаком по голові. Після цього,
ОСОБА_1 реалізуючи свій злочинний
умисел, долонею правої руки схопив
ОСОБА_2 за обличчя, закриваючи їй рот,
одночасно пхнувши своєю ногою по її
ногах, зробивши при цьому підніжку й
таким чином повалив ОСОБА_2 на землю,
обличчям до низу. Потім став з лівої
сторони від ОСОБА_2 та коліном своєї
ноги притис її до землі, тримаючи за
одяг. Долаючи опір ОСОБА_2, ОСОБА_1 сів на
ОСОБА_2 зверху й взявши її за волосся,
двічі вдарив головою об асфальт та
наніс останній ще два удари кулаком
руки по голові в область потилиці й
застосовуючи фізичне насильство, яке
не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої заламав ОСОБА_2 ліву руку за
спину. Продовжуючи реалізувати свій
злочинний умисел, ОСОБА_1, переслідуючи
корисливі цілі, відкрито викрав з лівої
кишені штанів ОСОБА_2 мобільний телефон
марки «Самсунг Е 250», чорного кольору,
вартістю - 400 гривень, флеш картку
пам'яті марки «Тrаncеnd-mікrо 512 mb»,
вартістю-100 гривень; сім картку,
оператора мобільного зв'язку «Лайф»,
вартістю-25 гривень, зняв з пальців рук
ОСОБА_2 чотири золоті каблучки:
каблучку у формі Леопарда з камінням,
вартістю-909 гривень 90 коп., по 270 гривень
за 1 грам золота; каблучку у формі
переплетінь - косички з камінням,
вартістю-680 гривень 40 коп., по 270 гривень
за 1 грам золота; каблучку у формі двох
ободків з прямокутником по середині з
камінцями, вартістю-1277 гривень 10 коп.,
по 270 гривень за 1 грам золота; каблучку
у формі ромба з блакитним каменем,
вартістю-405 гривень, по 270 гривень за 1
грам золота. Після цього ОСОБА_1
відпустив ОСОБА_2 й з місця вчинення
злочину зник. В результаті своїх
злочинних дій ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2
тілесні ушкодження у вигляді
підшкірних гематом голови та шиї, які
відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 224 від 28.05.2010 року
відносяться до категорії легкого
ступеня тяжкості та спричинив ОСОБА_2
матеріальної шкоди на загальну суму
3797.40 гривень, а викраденим майном
розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 свою вину в скоєному злочині
визнав повністю, підтвердив обставини
скоєння ним злочину викладені в
обвинувальному висновку. Давати покази
відмовився. Згідно оголошених в
судовому засіданні показів приблизно о
05 годині ранку 17.05.2010 року він йшов
додому по вул. Шевченка в м. Ірпені. Коли
він проходив повз магазин «Фокстрот»,
який розташований по вул. Шевченка в м.
Ірпені, то побачив попереду себе раніше
незнайому йому дівчину високу на зріст.

Саме в цей час у нього виник намір
заволодіти її майном, тобто
пограбувати. Оскільки дівчина була
високого зросту він вирішив одразу
застосувати до неї фізичну силу.
Спочатку він хотів відібрати в неї її
мобільний телефон, так як він був
впевнений, що в неї він є. З цією метою
він почав йти слідом за дівчиною на
відстані приблизно 3-4 метри позаду неї.
Дівчина звернула до будинку № 4 по вул.
Шевченка в м. Ірпені. В цьому місці
мається прохід та арка між будинком та
іншою будівлею. Там було темно й окрім
них там нікого не було, тому
скориставшись можливістю він саме на
цьому місці вирішив пограбувати
дівчину. Він швидко наблизився до
дівчини ззаду і правою долонею схватив
її за обличчя закриваючи їй рот та
одночасно пхнув своєю ногою

її по ногах, зробив при цьому підніжку,
щоб повалити її на землю. Від цього вона
впала на землю, обличчям до низу, тобто
на живіт. Він став з лівої сторони від
неї та своїм коліном притис її до землі,
а також тримав її за одяг руками, щоб
дівчина не вирвалася, тому що .вона
намагалася чинити опір та кричати.
Потім він на неї сів й взяв її за
волосся та двічі вдарив її головою об
асфальт, щоб вона перестала кричати.
Дівчина перестала кричати, але потім
знову почала вириватися та намагалася
підвестися на ноги. Тоді він знову
вдарив її по голові в область потилиці
два рази кулаком, і заламав їй лізу руку
за спину, щоб обмежити її рухи. Після
цього він запитав у потерпілої, де її
мобільний телефон, на що вона
відповіла, що той знаходиться в кишені
штанів. Він обшукав її кишені, і з лівої
кишені її штанів він виявив мобільний
телефон «Самсунг-Е 250»чорного кольору,
який він дістав звідти та забрав його
собі. Коли він забрав у дівчини телефон,
то вона почала йому пропонувати, щоб
він забрав у неї золоті каблучки, які
були одягнені на її руках та попросила,
щоб він її більше не бив. Після цього
він відпустив їй руку і вона самостійно
зняла з себе чотири золоті каблучки та
протягнула йому їх у своїй руці
піднявшись з землі. Він поклав її
мобільний телефон собі в кишеню своїх
штанів та схопивши ці каблучки різко
розвернувся, пхнув дівчину від себе
рукою й побіг від неї по вул. Шевченка в
м. Ірпені в сторону вул. Горького в м.
Ірпені. Прийшовши додому по адресу
АДРЕСА_1 приблизно о 05 год.20 хв. 17.05.2009
року він витягнув з мобільного
телефону дівчини стартовий пакет
«Лайф», який знаходився в даному
телефоні та поламав його, а уламки від
стартового пакету викинув за подвір'я
свого будинку на вулицю. Також він
побачив, що в даному телефоні
знаходиться флеш з карткою пам'яті, яку
з телефону він не витягав. Прокинувшись
вранці він одразу забрав золоті
каблучки, в кількості чотирьох штук, а
саме: одна каблучка була у формі
Леопарда з камінням, інша у формі
переплетінь-косічки з камінням, була
каблучка у формі двох ободків з
прямокутником по середині з камінцями
та одна була у формі ромба з блакитним
каменем, та поніс й здав у ломбард на
вул. Вокзальній в м. Ірпені біля аптеки
«Добриня». За чотири золоті каблучки
він отримав 700 гривень. Дані гроші він
витратив на власний розсуд, а саме
купував собі їжу та одяг. Мобільний
телефон весь час знаходився у вказаній
вище тумбочці. 30.05.2009 року до нього
додому прийшли працівники міліції, які
запитали його де він перебував в ніч з 16
на 17 травня 2009 року. Він вирішив
зізнатися у вчиненому злочині й все
розповів працівникам міліції та
написав явку з повинною, в якій написав
про те, що він скоїв. Також він
добровільно віддав працівникам
міліції викрадений ним у дівчини
мобільний телефон «Самсунг Е 250»,
чорного кольору. У вчиненому підсудний
щиро кається. Просить його суворо не
карати, стверджує, що більше не стане на
злочинний шлях, цивільний позов визнав
повністю.

Потерпіла в судовому засіданні
показала, що обставини скоєння
відносне неї грабежу ОСОБА_1 викладені
в обвинувальному висновку повністю
відповідають дійсності. Підсудний
весною 2009 р. приблизно о 04.30 напав на неї
біля магазину «Фокстрот»по вул.
Шевченка,4 в м. Ірпені, побив її та
забрав золоті вироби та телефон.
Телефон їй пізніше повернули, золоті
вироби не повернуті. Просила
задовольнити заявлений цивільний
позов.

В зв'язку з тим, що підсудній
повністю визнав свою вину, не оспорює
докази зібрані по справі, відповідно до
ст. 299 КПК України інші докази по справі
суд не досліджує.

Органом досудового слідства дії
підсудного правильно кваліфіковано за
ст. 186 ч.2 КК України, як умисні
протиправні дії, які виразились у
відкритому викраденні чужого майна
поєднані з насильством яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого (грабіж). Суд вважає таку
кваліфікацію дій підсудного вірною.

Обираючи міру покарання, суд враховує
характер і ступень суспільної
небезпечності скоєного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують
відповідальність, особу підсудного та
те, що підсудний скоїв тяжкий злочин.

Як особа підсудний ОСОБА_1 за місцем
проживання характеризується
посередньо, не перебуває на обліку у
лікаря психіатра та нарколога, є особою
постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС,
раніше не судимий.

Обставинами, що пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_1 суд знаходить щире
каяття в скоєнні злочину, з'явлення із
зізнанням.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що виправлення
підсудного можливе без ізоляції від
суспільства, а тому можливо,
призначивши підсудному покарання у
вигляді позбавлення волі, звільнити
його від відбування покарання із
випробуванням та із наданням
іспитового строку. Суд вважає, що дане
покарання є необхідним та достатнім
для вправлення підсудного та
попередження скоєння ним нових
злочинів.

Крім того, суд вважає, що знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні доводи потерпілої ОСОБА_2
про те, що скоєнням даного злочину їй
підсудним заподіяна матеріальна та
моральна шкода, оскільки такі
обставини підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами. До того ж
підсудний цивільний позов визнав
повністю. За даних обставин суд вважає,
що цивільний позов в межах заявлених
вимог підлягає задоволенню.

Речовими доказами суд
розпоряджається відповідно до вимог
ст. 81 КПК України, Судові витрати по
справі відсутні. Запобіжний захід
підсудному суд змінює з тримання під
вартою на підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України
суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК
України та призначити йому покарання
по цій статті у вигляді 4 -х (чотирьох)
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання
звільнити із випробуванням,
встановивши йому іспитовий строк
тривалістю в 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_1:

- не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи.

- періодично з'являтись до органів
кримінально-виконавчої системи для
реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_2 3 297 (три тисячі
двісті дев'яносто сім) грн. 40 коп.
завданої матеріальної шкоди та 7 000 (сім
тисяч) грн. 00 коп. завданої моральної
шкоди.

Речові докази по справі: мобільний
телефон марки «Самсунг Е 250», флеш
картку пам'яті марки «Тrаncеnd-mікrо 512
mb»передані на зберігання потерпілій
ОСОБА_2 - залишити потерпілій. Товарний
чек та паспорт на мобільний телефон
марки «Самсунг Е 250»;бирки на ювелірні
вироби «Золотий вік», «Максаліна»,
«кубік цирконію», ПП «ОСОБА_3.», які
зберігаються в матеріалах справи
-повернути потерпілій.

До вступу вироку в законну силу
запобіжний захід у відношенні
підсудного ОСОБА_1 змінити з тримання
під вартою на підписку про невиїзд
звільнивши його з під варти в залі
суду.

На вирок до апеляційного суду
Київської області через Ірпінський
міський суд може бути подано апеляцію
на протязі 15 діб із моменту
проголошення вироку.

Суддя: В. В. Кафтанов