Провадження № 11-кп/779/165/2015
Категорія ст. 186 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2014 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Астрахань Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України українця, приватного підприємця, освіта середня, раніше судимого, 11 квітня 2007 року Івано-Франківським судом за ст.185 ч.3, ст.15 ч.3 ст.185, ч. 4 ст.185, ч.2 ст.186 КК України 4 роки 3 місяці 3 дні позбавлення волі, 14 липня 2011 року Сихівським районним судом міста Львова, за ч.1 ст.309 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим строком один рік, -

в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вважає вирок Івано-Франківського міського суду від 13.02.2015 року відносно нього надто суворим, а тому вирок підлягає зміні з призначенням йому більш м`якого покарання.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений вину у скоєному визнав, розкаявся у вчиненому. Просив задовольнити його апеляційну скаргу.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі вважає вирок Івано-Франківського міського суду від 13.02.2015 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок мякості.

Просить вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.02.2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за вчинення злочину , передбаченого ч.2 ст.186 КК України покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним за ч.2 ст. ст.186 КК України та призначено покарання, застосувавши ст.69 КК України два роки позбавлення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 13.02.2015 року.

Вирішено питання речових доказів.

За вироком суду 18 липня 2014 року близько 11 год. 35 хв. обвинувачений вийшовши з приміщення міської поліклініки №2, що по АДРЕСА_2 , побачив велосипед синього кольору, який знаходився біля входу і у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного велосипеда, належного потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих спонукань, думаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного вище велосипеда, вартість якого згідно висновку спеціаліста становить 934 грн. та сівши на нього, розпочав рух. В цей час з поліклініки вийшов потерпілий, який почав кричати щоб той зупинився. ОСОБА_7 розуміючи, що викритий, продовжив дії, направлені на відкрите заволодіння майном, маючи реальну можливість розпорядитись ним. Через деякий час працівниками міліції обвинувачений був затриманий.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого, обговоривши мотиви і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Що стосується апеляційної скарги обвинуваченого то вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Вина ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченого ч.2 ст.186 КК України доведена повністю як частково показаннями самого обвинуваченого, так і показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідженими судом письмовими доказами.

Посилання на обставини, які можуть вплинути та пом`якшити покарання є непереконливими, та враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому.

Не заслуговує на увагу покликання прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Признаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, відповідно ст.ст. 65, 66 КК України, в повній мірі врахував ряд обставин, що пом`якшують йому покарання, а саме думку потерпілого який не має претензій майнового характеру, його молодий вік, зайнятість суспільно-корисною працею і, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого в провадженні не встановлено.

Колегія суддів вважає, що вказані вище обставини давали суду першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 застосувати ст. 69 КК України.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданих апеляційних скарг.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405,407, 408, 418,419, КПК України , колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора на вирок Івано-Франківського міського суду від 13.02.2015 року залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 13.02.2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3