Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Широян Т.А.,
суддів:Матієк Т.В., Романець Л.А.,
за участю прокурора Матюшевої О.В.,
засуджених ОСОБА_8., ОСОБА_6,
захисника ОСОБА_7,

розглянула в режимі відеоконференції в судовому засіданні в м. Києві 28 жовтня 2014 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2014 року щодо неї.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2012 року

ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, згідно зі ст. 89 КК таку, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків, та на підставі ст. 77 КК без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

На підставі ст. 54 КК ОСОБА_8 позбавлено 9 рангу та 5 категорії державного службовця.

Зазначеним вироком також засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_6

Щодо ОСОБА_9 судові рішення у даній кримінальній справі переглянуто в касаційному порядку та за результатами перегляду судом касаційної інстанції ухвалено рішення, яке набрало законної сили.

Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2014 року вирок місцевого суду скасовано у частині звільнення ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК від відбування призначеного покарання з випробуванням та постановлено вважати її засудженою за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК у редакції Закону від 05 квітня 2001 року, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків, та на підставі ст. 77 КК без конфіскації майна, а також на підставі ст. 54 цього Кодексу засуджену позбавлено 9 рангу та 5 категорії державного службовця. У решті вирок щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.

Згідно з вироком апеляційного суду ОСОБА_6, обіймаючи посаду голови Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області та будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, за сприяння начальника відділу Держкомзему у Летичівському районі ОСОБА_9, яка також була службовою особою, що займає відповідальне становище, та заступника керівника виконавчого апарату - керуючого справами Летичівської районної ради ОСОБА_8 організувала та намагалася отримати від ОСОБА_10 хабар в особливо великому розмірі у сумі 30 000 доларів США за передачу у власність двох земельних ділянок на території Летичівського району. 19 червня 2011 року ОСОБА_6 за пособництва ОСОБА_9 та ОСОБА_8 одержала частину вищевказаного хабара у сумі 13 000 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України на час вчинення злочину становило 103 655, 50 грн, а ОСОБА_9, крім цього, отримала 2 100 доларів США, що за курсом Національного банку України на той час складало 16 744, 34 грн, після чого їх було затримано співробітниками правоохоронних органів, а гроші вилучено.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджена ОСОБА_8 просить вирок апеляційного суду щодо неї змінити у зв'язку з невідповідністю призначеного їй покарання тяжкості вчиненого злочину та її особі, пом'якшити покарання із застосуванням ст. 69 КК до мінімально можливого строку позбавлення волі або обрати інше більш м'яке за видом покарання. На обґрунтування своїх вимог засуджена вказує, що апеляційним судом не повністю враховано її мінімальну роль у вчиненні злочину, дані про особу та обставини, що пом'якшують покарання, а рішення в цій частині належним чином не мотивовано. При цьому, як убачається зі змісту доповнень до касаційної скарги, висуваючи вимоги про пом'якшення покарання, ОСОБА_8 оспорює висновки суду щодо її ролі у вчиненні злочину та правильність кваліфікації її дій. Також зазначає, що при обчисленні апеляційним судом строку відбуття покарання до нього не зараховано час перебування її під вартою з 19 червня 2011 року по 01 липня 2011 року; просить виключити з переліку майна, яке підлягає конфіскації за рішенням суду щодо ОСОБА_6, належні їй (ОСОБА_8.) грошові кошти у сумі 2 200 доларів США та 6 110 євро; скасувати рішення про накладення арешту на її особисте майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_6, захисника на підтримку доводів касаційної скарги ОСОБА_8, думку прокурора, який вважав, що скаргу слід задовольнити частково, вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а справу направити на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи й обговоривши наведені у скарзі та доповненнях до неї доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженої ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 399 КПК 1960 року вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов'язковими для суду апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

Згідно зі ст. 378 КПК 1960 року апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок, зокрема, у випадку неправильного звільнення засудженого від відбуття покарання. Вирок апеляційного суду повинен відповідати вимогам, зазначеним у статтях 332-335 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 335 КПК 1960 року в резолютивній частині обвинувального вироку, крім іншого, повинні бути зазначені кримінальний закон, за яким підсудного визнано винним, та призначене йому покарання.

Цих вимог апеляційний суд не дотримався.

Так, з матеріалів справи убачається, що ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2013 року попередню ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 15 квітня 2013 року щодо ОСОБА_8 скасовано з направленням справи на новий апеляційний розгляд у зв'язку з призначенням їй надмірно м'якого покарання через безпідставне звільнення її від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК та при цьому зазначено про необхідність перевірки правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 з огляду на редакцію кримінального закону, чинного на час вчинення нею злочину, за який її засуджено.

Приймаючи рішення за результатами повторного розгляду справи, суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині вироку щодо ОСОБА_8 указав про необхідність перекваліфікувати її дій з ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК на ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК у редакції Закону від 05 квітня 2001 року та призначити їй за цим законом покарання без застосування положень ст. 75 КК.

Проте в резолютивній частині вироку апеляційний суд зазначене рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_8 та визнання її винною за конкретною нормою кримінального закону не прийняв і не виклав, а також не призначив їй за цим Законом покарання, а всупереч положенням ст. 335 КПК 1960 року постановив вважати ОСОБА_8 засудженою, що в даному випадку є неприпустимим.

За таких обставин вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_8 не можна визнати законним, обґрунтованим та вмотивованим. Тому цей вирок підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року з направленням справи щодо ОСОБА_8 на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно виконати вказівки суду касаційної інстанції, зазначені в ухвалі від 14 листопада 2013 року, та постановити рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

При новому апеляційному розгляді справи також слід перевірити доводи, наведені у касаційній скарзі з доповненнями засудженої ОСОБА_8

Колегія суддів не убачає підстав для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного їй на підставі ухвали апеляційного суду від 11 квітня 2014 року (т. 10 а.с. 46).

Керуючись статтями 394-396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХI «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

Т.А. Широян Т.В. Матієк Л.А. Романець