АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 1-кп/635/367/2015 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/977/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченої ОСОБА_7 ,

- захисника ОСОБА_8 ,

- потерпілої ОСОБА_9 ,

- законного представника потерпілої ОСОБА_10 ,

- представника потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 11-кп/790/977/15 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, законного представника потерпілої ОСОБА_10 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Ставище Шевченківського району Харківської області, громадянку України, пенсіонерку, раніше не судиму, незаміжню, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -
засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3400 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов ОСОБА_10 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 - задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 15 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_10 - відмовлено.
Кримінальне провадження було розглянуто у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як установив суд, 12 липня 2014 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_7 керуючи автомобілем ВАЗ-21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася по вулиці Леніна селища Рогань Харківського району Харківської області зі швидкістю 40 км/год по своїй смузі руху у напрямку центра селища Рогань Харківського району Харківської області. Під час руху поблизу будинку № 95 за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 , у порушення вимог п.п. 10.1; 12.1 Правил дорожнього руху України, проявила необачність, не врахувала дорожню обстановку, не впоралась з керуванням, змінила напрямок руху праворуч, втративши контроль над керуванням свого автомобіля та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 було заподіяно закритий уламковий перелом обох кісток лівої гомілки в середній третині із зсувом, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та закриту черепно-мозкову травму у виді струсу головного мозку, забиті рани обличчя, верхніх повік, субкон`юнктивальні крововиливи, синці і садна обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що судом не в повній мірі враховано те, що неповнолітній потерпілій спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, заподіяно фізичний біль і страждання, потерпіла перенесла психотравматичну травму, множинне садно на обличчі у потерпілої викликало значний хворобливий стан, її фізичний і психічний стан суттєво погіршився, від пережитої події атмосфера стосунків у родині потерпілої залишилася обтяжливою і суттєво негативно вплинула на подальший уклад її життя, навчання, відпочинок;

- законний представник потерпілої ОСОБА_10 просить вирок в частині вирішення цивільного позову скасувати та задовольнити його у повному обсязі, стягнувши з обвинуваченої ОСОБА_7 завдану їй злочином матеріальну шкоду в сумі 21 125,25 грн., яка складається із затрат, понесених на оплату послуг юриста - адвоката в розмірі 1050 грн., на придбання ліків на суму 18 102,25 грн., на послуги автотранспорту в розмірі 2000 грн., а також на відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 грн. Посилається на те, що неповнолітній потерпілій заподіяно фізичний біль і страждання, психотравматичну травму, у результаті чого остання не може повноцінно жити, вчитися, відпочивати, її психічний та фізичний стан істотно погіршилися, після пережитого атмосфера стосунків в сім`ї стала обтяжливою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, підтримавшого доводи апеляційної скарги та апеляційної скарги законного представника потерпілої, законного представника потерпілої ОСОБА_10 , потерпілу ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_11 про задоволення апеляційної скарги, обвинувачену та її захисника, які просили залишити апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга законного представника потерпілої - частковому задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку повинні бути зазначені підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Як слідує із матеріалів провадження суд, у порушення вимог ч. 1 ст. 129, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку не навів відповідних, переконливих мотивів, на підставі яких визнав необхідним задовольнити позовні вимоги законного представника потерпілої про відшкодування моральної шкоди лише частково і саме в зазначеному розмірі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, яка виразилася у витратах на правову допомогу за договором а саме витратах, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого та витратах на придбання лікарських препаратів, приладдя, суд послався на відсутність доказів на підтвердження розміру позову, залишивши поза увагою представлені законним представником потерпілої у суді першої інстанції дані квитанції адвоката ОСОБА_12 про сплату останній 1050 грн. за надання юридичних послуг (2 а.с.25), виписки №4478 із медичної карти стаціонарного хворої ОСОБА_9 з рекомендаціями лікаря про необхідність вживання хворою медичного препарату Ксарелто і дані фіскального чеку про придбання цього препарату представником потерпілої (т.2 а.с.26, 37).

Допущені судом вищевказані порушення кримінального процесуального закону, згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України тягне скасування вироку в частині вирішення цивільного позову з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу законного представника потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову законного представника потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - скасувати і призначити новий розгляд в цій частині в порядку цивільного судочинства в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: