УХВАЛА

Іменем України

17
квітня 2007 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В.

суддів: Ткаченка
В.Л., Заліщука М. С.

з участю прокурора Воронухи
Д, С.

засудженого ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок
Андрушівського районного суду від 07 грудня 2006 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
судимий,

засуджений за ст. 366 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік.

На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнено від
відбування покарання з випробуванням та іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців.
Зобов'язано ОСОБА_1. повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без дозволу
зазначених органів.

Запобіжний
захід - підписка про невиїзд.

Згідно вироку суду першої інстанції
ОСОБА_1, працюючи

директором ТОВ „Добробут-плюс"
с Нехворощ
Андрушівського району,

будучи службовою особою, наділеною
організаційно-розпорядчими та

адміністративно - господарськими
функціями, маючи достатні знання та

досвід роботи на вказаній посаді,
достовірно знаючи, що бюджетні кошти в

сумі 50 тис. грн. не використані
згідно призначення, скоїв службове

підроблення, що виразилось у
внесенні завідомо неправдивих відомостей до

офіційних документів, що спричинило
тяжкі наслідки.

Справа № 11- 260

Головуючий у суді 1-ї інстанції Палазюк В.М.

Категорія 366 ч. 2 КК України
Судця-доповідач
Заліщук М.С.

2

Так, на початку
2001 року директор
ТОВ „Добробут-Плюс" ОСОБА_1, надав головному
розпоряднику бюджетних коштів - Міністерству

аграрної політики України заявку з відповідними матеріали
про виділення його товариству фінансової допомоги з Державного бюджету на
виконання програми селекції в тваринництві в сумі 50.000 гривень.

В червні 2001 року ТОВ „Добробут-Плюс" було виділено
із Державного бюджету України 50 000 грн. на виконання державної програми
селекції у тваринництві, які надійшли у відділення Державного казначейства в
Андрушівському районі.

27 червня 2001 року управління державного казначейства в
Андрушівському районі платіжним дорученням № 196/17747, на підставі рахунку №
40 від 26.06.01 року та угоди № 7 від 26.06.01 року наданих ОСОБА_2,
перерахувало на розрахунковий рахунок ВАТ „Житомироблплемоб'єднання" м.
Житомир бюджетні кошти в сумі 50.000 гривень на закупівлю племінного поголів'я.

14.12.2001 року ОСОБА_2, як директором ТОВ
„Добробут-Плюс" було укладено угоду за №14 з керівниками ВАТ
„Житомироблплем-об'єднання " м. Житомир та ПСП „Гнатківське" с Гнатків
Томашпільського району Вінницької області про закупівлю племінних нетелів на
загальну суму 100.000 гривень.

2001
року ТОВ „Добробут-Плюс", на підставі довіреності
серії ЯДН № 688070 від 29.12.01 року, по гуртовій відомості за №41 затвердженої
підписом директора ПСП „Гнатківське" та печаткою підприємства, отримало 6
племінних нетелів із передбачених договором 20 голів.

2002
року директор ТОВ „Добробут-Плюс" ОСОБА_2, на
виконання листа головного управління сільського господарства і продовольства
Житомирської обласної державної адміністрації № 43/4-2 від 09.01.02 року, вимог
наказу Державного казначейства України № 48 від 3.04.01 року „Про затвердження
Інструкції про порядок складання у 2001 році квартальних звітів установами й
організаціями, що отримують кошти з державного та/або місцевих бюджетів"
достовірно знаючи, що бюджетні кошти в сумі 50.000 гривень повністю не
використані, надав головному розпоряднику бюджетних коштів - Міністерству
аграрної політики України - завідомо неправдиві офіційні документи про
використання бюджетних коштів у повному обсязі, що завдало державі майнової
шкоди в розмірі 35.000 гривень.

У апеляційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 ставить питання про скасування вироку суду у зв'язку з відсутністю
події та складу злочину. Вважає, що його засуджено безпідставно. Суд не
встановив в його діях умислу на вчинення інкримінованого йому злочину. Висновок
суду про те, що він вносив до документів неправдиві відомості не відповідає
дійсності, так як зазначена в них інформація є правдивою. Спростовує, що від
його дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди держави, в
наслідок того, що між його діями та цими наслідками не існує ні прямого ні

3

побічного причинного зв'язку. Зазначає, що звіти, у
підробці яких його звинувачено, до документів, за підроблення яких настає
кримінальна відповідальність за ст. 366 КК України, не відносяться, оскільки не
надавали підприємству жодного права чи звільняло від обов'язків.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1., який
підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора про залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Вина ОСОБА_1. у вчинені злочину за обставин, викладених у
вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених
судом.

Із показань ОСОБА_1. в судовому засіданні видно, що за
давністю подій він не пам'ятає всіх обставин справи. Розповів, що на закупівлю
20 голів племінних нетелів товариство повинно було мати кошти в сумі 100.000
гривень. На закупівлю частини нетелів держава виділила товариству кошти в сумі
50.000 гривень, які через ВАТ „Житомироблплемоб'єднання" було перераховано
на Гнатківське господарство, а їхнє товариство перерахувало іншу частину
грошей. Рахує, що його товариство отримало від ПСП „Гнатківське" всі 20
голів племінних нетелів. Визнав, що договори на отримання племінної худоби
особисто підписував. Вважає, що його ніхто не уповноважував відповідати перед
державою за цільове використання наданих нею грошей.

Зазначені показання ОСОБА_1. в тій їх частині, що він не
знав того, що його товариство отримало не 20-ть, а лише 6 голів худоби, в
наслідок чого не розумів, що вносить до офіційних документів завідомо
неправдиві відомості, були спростовані показаннями допитаних у суді свідків.

Так, свідок ОСОБА_3 в суді показав,
що на той час працював завідуючим фермою ТОВ „Добробут-Плюс" керівником
якого був ОСОБА_2. Після того, як держава виділила на закупівлю частини
племінної худоби товариству кошти в сумі 50.000 гривень, разом з ОСОБА_1
займався цим питанням. Племінну худобу закупляли в ПСП „Гнатківське". На
отримання худоби мав довіреність серії ЯДН № 688070 від 29.12.01 року. Згідно
довіреності йому була виписана накладна та гуртова відомість за № 41 на
отримання 20 голів нетелів. Проте зміг отримати лише 6 племінних нетелів, так
як в платіжному дорученні було зазначено, що товариство оплатило лише закупівлю
саме цієї кількості худоби. Саме за вказівкою ОСОБА_1 подав звіт до бухгалтерії
про те, що він привіз не 6, а всі 20 голів нетелів. Вважає, що не отримав інші
14 голів худоби в зв'язку з ненадходженням до ПСП „Гнатківське" коштів від
їхнього товариства.

4

Показання свідка
ОСОБА_3, підтверджуються документами на які він посилається, а саме:
довіреністю серії ЯДН № 688070 та фіктивною гуртовою відомістю за №41 від
29.12.01 року на отримання 20 голів нетелів.

При цьому,
заздалегідь продуманий намір ОСОБА_2., як керівника ТОВ „Добробут-Плюс",
на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей,
підтверджується ще однією гуртовою відомістю за тим же № 41 від 30.12.01 року,
тільки вже на отримання від ПСП „Гнатківське" реальної кількості - 6 голів
нетелів.

Свідок ОСОБА_4,
яка працювала на той час головним бухгалтером ТОВ „Добробут-Плюс", в суді
зазначила, що виділені державою кошти в сумі 50.000 гривень становили половину
від суми, яку товариство повинно було сплатити ПСП „Гнатківське" за 20
голів племінної худоби. 50.000 гривень бюджетних коштів через ВАТ
„Житомироблплемоб'єднання" було перераховано на Гнатківське господарство,
а їхнє товариство перерахувало лише 16.000 гривень. Згідно наданих їй
Уляницьким документів поставила на баланс товариства 20 голів нетелів. При
проведенні щомісячної інвентаризації взнала, що в дійсності завезено лише 6
голів худоби. При підписанні звіту знала, що всієї кількості худоби немає, але
повірила керівнику, що вона довезеться. Підтвердила свої показання на
досудовому слідстві про те, що в грудні 2001р. ПСП „Гнатківське"
відпустило їхньому господарству лише 6 голів худоби. На решту худоби ОСОБА_1
уклав договір з ПСП „Гнатківське" про її тимчасове зберігання. Проте, так
як товариство не мало коштів для оплати всієї кількості худоби, то 14 голів
худоби так і не було привезено, хоча на балансі господарства значилося саме 20
голів худоби.

Суд вірно
критично віднісся до угоди за № 1 від 29.12.2001р. між ТОВ „Добробут-Плюс"
та ПСП „Гнатківське" про тимчасове зберігання останніми 14 голів худоби,
так як в дійсності за вказану кількість худоби, як на той час, так і в
подальшому гроші ОСОБА_1 сплачені не були.

Також суд вірно прийшов до
висновку, що надана керівництвом ПСП „Гнатківське" на вимогу ВАТ
„Житомироблплемоб'єднання" довідка, про отримання ними від ТОВ „Добробут-Плюс"
в рахунок розрахунків за племінне поголів'я пшениці на 50.000 гривень, є
фіктивною, так як ця інформація в ході перевірки свого підтвердження не
знайшла. А тому, судом і було зроблено правильний висновок про доведеність
факту не виконання ТОВ „Добробут-Плюс" перед державою своїх зобов'язань
про сплату за худобу іншої частини коштів в сумі 50.000 гривень.

5

Не зважаючи на
те, що на день складання звітності в ТОВ „Добробут-Плюс" існувала
дебіторська заборгованість, в Звіті про виконання кошторису доходів і видатків
установами за грудень 2001р., форма - 2, яка затверджена наказом Державного
казначейства України № 48 від 03.04.2001р., ОСОБА_1 зазначив неправдиву
інформацію про використання бюджетних коштів в сумі 50.000гривень, надавши на
підтвердження цього звіт форми №7, гуртову відомість за №41 та накладну за №
1609 від 29.12.01 року на отримання 20 голів нетелів.

Актом
Контрольно-ревізійного відділу в Андрушівському районі за № 06-25/ 26 від
15.06.2004р. підтверджено, що із 50.000 гривень бюджетних коштів, направлених
на розвиток селекції в тваринництві в ТОВ „Добробут-Плюс", 35.000 гривень
не використані за своїм цільовим призначенням та підлягають поверненню до
Державного бюджету,

Аналогічні
висновки зроблені в акті Контрольно-ревізійного відділу в Томашпільському
районі за № 12 від 11.03.2004р. позапланової зустрічної перевірки по питанню
взаєморозрахунків з ТОВ „Добробут-Плюс" та наявності 20 нетелів, залишених
на утримання ПСП „Гнатківське".

Твердження
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що його, як керівника ТОВ „Добробут-Плюс",
ніхто не уповноважував відповідати перед державою за цільове використання ним
наданих нею грошей, спростовується офіційним листом Міністерства аграрної
політики України про те, що згідно з п. 1.3 абзацу 5 спільного наказу Міністерства
аграрної політики України та Міністерства фінансів України від 23.02.2001р. за
№ 34/100 виконавець державної програми селекції у тваринництві і птахівництві
несе повну відповідальність за правильність оформлення розрахункових документів
та їх достовірність, які надаються Мінагрополітики України (а.с. 240)

З урахуванням
наведеного колегія суддів визнає, що дії ОСОБА_1., щодо внесення неправдивих
відомостей до звіту про виконання ТОВ „Добробут-Плюс" кошторису доходів і
видатків установами (загальний фонд) форми 2, який по своїм ознакам відноситься
до офіційних документів, були вчинені ним цілеспрямовано, обдумано, з прямим
умислом, тобто є такими, за вчинення яких настає кримінальна відповідальність
за ст. 366 КК України.

Дії ОСОБА_1. за ч. 2 ст. 366 КК України
кваліфіковані вірно, що виразилися в службовому підробленні, тобто у внесенні
ним як службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих
відомостей, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди державі в
розмірі 35.000 гривень.

6

Суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_1. у
відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням характеру і ступеня
суспільної небезпечності вчиненого, даних про його особу, конкретних обставин
справ та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підстави для зміни вироку за мотивами, викладеними в
апеляції, відсутні.

Керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської
області від 07 грудня 2006 року щодо нього - без зміни.