У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Кривенди О.В. Канигіної Г.В.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 6 листопада
2008 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Донецької області на вирок Центрально-Міського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 3 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

на
підставі ст. 89 КК України немаючого судимості,

засуджено
за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням 2
роки, з покладенням на засудженого обов'язків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст.
76 КК України.

В
апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

Як визнав
встановленим суд, 22 червня 2007 року близько 23-ї години ОСОБА_1 на вул.
Донецьке шосе в районі автозупинки за будинком № 32 м-ну «Сонячний» м.
Макіївки, відкрито викрав майно ОСОБА_2 на суму 433 грн.

У
касаційному поданні заступник прокурора Донецької області, не оспорюючи
доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого зазначає, що суд
безпідставно звільнив ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України. Просить вирок скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, міркування прокурора, яка підтримала
касаційне подання, обговоривши його доводи та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційне подання задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні інкримінованого йому злочину відповідає матеріалам справи.

Як вбачається з протоколу судового засідання, ОСОБА_1
повністю визнав свою винуватість у вчиненому, у зв'язку з чим докази у судовому
засіданні досліджувалися в порядку ст. 299 КПК України.

Дії засудженого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 186 КК України
кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_1 призначено у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого ним злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують покарання.

Так, звільняючи ОСОБА_1 на підставі ст. 75 КК України від
відбування покарання з випробуванням, суд навів у вироку переконливі підстави
прийняття такого рішення. Зокрема, суд врахував, як вбачається з вироку, що
ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненому та щиро розкаявся, добровільно
відшкодував завдану шкоду, думку потерпілої, яка матеріальних та моральних
претензій до засудженого не має та просила не позбавляти його волі.

Наведені обставини давали суду підстави дійти до висновку
про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання, якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання,
прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, під час
судових дебатів у своїй промові, просив призначити ОСОБА_1 покарання із
застосуванням ст. 75 КК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав вважати
призначене ОСОБА_1 покарання м'яким.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону
по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційного подання заступника
прокурора Донецької області.

С у д д і:

Коновалов В.М. Кривенда О.В. Канигіна Г.В.