В И Р О К

іменем України

"08" листопада 2013 р.Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Чауса М.О.

при секретарях
Яськової В.В.

з участю прокурора
Постемської Ю.Ф.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за №0008701 по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Рибниця Республіки Молдова, українця,
громадянина України, з вищою освітою,
не одруженого, працюючого в ТОВ "Triolan",
раніше не судимого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383
КК України,, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 08.02.2013 приблизно о 15 годині 00
хвилин перебував за місцем свого
мешкання, АДРЕСА_1.

У вказаний час у ОСОБА_1, виник
злочинний умисел направлений на
вчинення завідомо неправдивого
повідомлення про вчинення злочину.

В подальшому, 08.02.2013 року приблизно о 15
годині 43 хвилини реалізуючи свій
злочинний умисел ОСОБА_1 зі свого
абонентського номеру НОМЕР_1
зателефонував за номером « 102», та
завідомо неправдиво повідомив, що його
знайома ОСОБА_3, перебуваючи 29.01.2013
приблизно о 13 годині за місцем його
мешкання, таємно викрала належні йому
золоті вироби загальною вартістю 4400
гривень.

Після чого, ОСОБА_1, 08.02.2013 року
приблизно о 17 годині 20 хвилин,
перебуваючи в приміщенні АДРЕСА_1,
будучи ознайомленим з протоколом
попередження про кримінальну
відповідальність за завідоме
неправдиве повідомлення про вчинення
злочину, тобто зі змістом ст. 383 КК
України, у відповідності про що
засвідчив ознайомлення з протоколом
власним підписом, умисно, з корисливих
спонукань, офіційно, завідомо
неправдиво повідомив органу
досудового розслідування про вчинення
відносно нього злочину передбаченого
ч. 1 ст. 185 КК України, а саме крадіжки
належних йому золотих виробів, на
загальну суму 4400 гривень, скоєною
ОСОБА_3 29.01.2013 року за адресою: АДРЕСА_1,
відомості про що були внесені до
Єдиного реєстру Досудових
розслідувань за №2338 від 09.02.2013
року за ознаками кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України.

Таким чином, ОСОБА_1 підозрюється в
тому, що він вчинив своїми умисними
діями завідомо неправдиве
повідомлення органу досудового
розслідування про вчинення злочину,
тобто у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383
КК України.

Надалі, 29.07.2013 року між обвинуваченим
ОСОБА_1 та прокурором прокуратури
Дніпровського району Ярошевичем
Максимом Івановичем, якому на підставі
ст. 37 КПК надані повноваження
прокурора у кримінальному провадженні
№ 0008701 , в порядку, передбаченому
ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України,
укладено угоду про визнання
винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та
обвинувачений дійшли згоди щодо
формулювання обвинувачення, всіх
істотних для даного кримінального
провадження обставин та правової
кваліфікації дій обвинуваченого
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204 КК України. Також,
сторонами погоджене покарання, яке
ОСОБА_1 повинен понести за вчинене
кримінальне правопорушення, а саме у
виді одного року обмеження волі, із
застосуванням ст. 75,76 КК України
звільнити від відбуття призначеного
покарання з випробуванням на 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення між обвинуваченим
ОСОБА_1 та прокурором, суд виходить з
наступного.

Згідно ст. 468 КПК України в
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України
передбачено, що угода про визнання
винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам.

В даній угоді передбачені наслідки
укладання та затвердження угоди,
встановлені ст. 473 КПК України та
наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, просив
угоду затвердити та призначити
обвинуваченому узгоджену міру
покарання та інші передбачені угодою
заходи.

В судовому засіданні обвинувачений
цілком визнав свою вину у вчиненні
кримінального правопорушення та
повністю підтвердив обставини
вчиненого ним кримінального
правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1, своїми умисними
діями вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383
КК України, тобто вчинив завідомо
неправдиве повідомлення органу
досудового розслідування про вчинення
злочину, яке згідно ст. 12 КК України є
злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє
права визначені п. 1 ч. 4. ст. 474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, передбачені
ч. 2 ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення та вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом.

Покарання сторонами угоди визначено у
відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67
КК України, з урахуванням характеру та
тяжкості висунутого обвинувачення,
даних про його особу, обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку про можливість
затвердження угоди між прокурором та
обвинуваченим ОСОБА_1 про визнання
винуватості та призначення
обвинуваченому узгодженої сторонами
міри покарання.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України,
суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 29.07.2013 року між
прокурором прокуратури Дніпровського
району м. Києва Ярошевичем Максимом
Івановичем та обвинуваченим ОСОБА_1 про
визнання винуватсті.

Визнати винним ОСОБА_1, у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 1
(одного) року обмеження волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування основного
покарання у вигляді позбавлення волі з
випробуванням, з іспитовим строком на 1
(один) рік, якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку не
вчинить нових злочинів і виконає
покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати
його не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця
роботи та проживання, періодично
з'являтися в ці органи на реєстрацію.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_1 - не
обиралася.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України, до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляції протягом 30 днів
з дня його проголошення.

Суддя