АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------
------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року колегія суддів Судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Кияшка
О.А.,

суддів Кепкал
Л.І., Ковальської В.В.,

при секретарі
Пашиніні Є.О.,

за участю:

прокурора Отроша
В.М.,

засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
апеляцію засудженого ОСОБА_1 на вирок
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 березня 2012 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Валда
Республіки Естонії, з середньою
освітою, непрацюючого, неодруженого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
без постійного місця проживання в м.
Києві, раніше судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 115 КК
України, та призначено покарання

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років
позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді 11 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України ОСОБА_2
за сукупністю злочинів шляхом
часткового складання покарань
призначено остаточне покарання у
вигляді 11 років 6 місяців позбавлення
волі;

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с.
Видрино Кабанського району
Бурятинської АР Російської Федерації,
з середньою освітою, непрацюючого,
неодруженого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_2, без постійного місця
проживання в м. Києві, раніше судимого,

визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 115 КК
України, та призначено покарання у
вигляді 9 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вказаним вироком ОСОБА_2 1
листопада 2010 року приблизно о 21 годині
00 хвилин, знаходячись в тепловій камері
509/8а, що розміщена у дворі будинку №29 по
вул. Дмитрівській в м. Києві,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, з мотиву раптово виниклих
неприязних стосунків, що склались на
ґрунті спільного вживання алкогольних
напоїв, з метою протиправного
заподіяння смерті ОСОБА_3, взяв у праву
руку столовий ніж та наніс ним один
удар в область живота останнього. В
подальшому ОСОБА_2, не досягнувши
бажаної мети, звернувся до ОСОБА_1 з
пропозицією надання знаряддя для
вчинення злочину - гострого кухонного
ножа. Погодившись на надання
пособництва у вчиненні протиправного
заподіяння смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1, без
попередньої змови, усвідомлюючи
суспільну небезпечність своїх дій, з
метою допомоги ОСОБА_2 надав знаряддя
для вчинення вказаного злочину -
кухонний ніж. Взявши у праву руку
кухонний ніж, ОСОБА_2 наніс ним 7 ударів
в область життєво важливих органів, а
саме 3 в область грудної клітини та 4 в
область спини ОСОБА_3

Після отриманих численних тілесних
ушкоджень ОСОБА_3 впав на підлогу, після
чого наступила його смерть від
колото-різаних поранень грудної
клітини, проникаючих в порожнину
грудей та живота, з ушкодженням
внутрішніх органів, з крововтратою і
шоком.

Засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію, в
якій просив вирок суду першої
інстанції скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд,
посилаючись на те, що органом
досудового слідства було порушено його
право на захист і не було надано
захисника за рахунок держави, первинні
показання ним були надані під впливом
психічного розладу, що і стало основою
обвинувачення. Він до вбивства ОСОБА_3
не причетний. Ножові поранення
потерпілому були нанесені ОСОБА_4 та
ОСОБА_2

Також вироком Шевченківського
районного суду м. Києва від 26 березня 2012
року ОСОБА_2 було засуджено за вчинення
крадіжок, однак вирок в цій частині не
оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
засудженого ОСОБА_1, який підтримав
апеляцію, засудженого ОСОБА_2, який
поклався на розсуд суду, прокурора,
який заперечував проти задоволення
апеляції та просив залишити вирок без
змін, провівши часткове судове
слідство, судові дебати, заслухавши
останнє слово засуджених, вивчивши
матеріали справи, обговоривши і
перевіривши доводи апеляції, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляція не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Викладені у вироку висновки суду
першої інстанції про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні злочину ґрунтуються
на досліджених у справі доказах. При
цьому суд першої інстанції дав оцінку
всім доказам у справі, зазначив, чому
взяв до уваги одні докази і відкинув
інші. Будь-яких суперечностей у вироку
суду колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції перевірив
твердження ОСОБА_1 про непричетність до
вчинення вбивства ОСОБА_3та
обґрунтовано визнав, що таке
твердження спростовується зібраними у
справі доказами.

Так, протягом досудового слідства
ОСОБА_1 давав послідовні показання щодо
обставин нанесення ОСОБА_2 ножових
поранень ОСОБА_3та своєї ролі у цьому,
яка полягала у наданні ОСОБА_2 знаряддя
вчинення злочину - гострого кухонного
ножа.

В ході відтворення обстановки та
обставин події злочину ОСОБА_1
підтвердив наведені показання.

Зміст показань ОСОБА_1 щодо обставин
вбивства ОСОБА_3відповідає
встановленим судом обставинам злочину
та узгоджується з іншими доказами у
справі.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_2 та
свідок ОСОБА_4 в ході відтворення
обстановки та обставин події злочину
не лише вказали на обставини
спричинення ОСОБА_2 ОСОБА_3 ножових
поранень, але й підтвердили, що ніж
ОСОБА_2 подав на його прохання ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5, показання якої були
оголошені в судовому засіданні на
підставі ст. 306 КПК, протягом досудового
слідства послідовно підтверджувала, що
безпосередньо перед нанесенням ОСОБА_3
тілесних ушкоджень ОСОБА_2 звертався до
ОСОБА_1 з проханням подати йому ніж.

На думку колегії суддів, сукупність
досліджених у справі доказів, яким суд
першої інстанції надав належну оцінку,
свідчить про обґрунтованість
викладеного у вироку висновку стосовно
доведеності вини ОСОБА_1 у наданні
знаряддя злочину (пособництво),
сприянню вбивству, тобто умисному
протиправному заподіянню смерті іншій
людині, тобто у вчиненні злочину,
передбаченому ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 115 КК
України.

На думку колегії суддів, ОСОБА_1,
передаючи ОСОБА_2 ніж, повинен був
усвідомлювати, що останній має намір з
використанням ножа спричинити ОСОБА_3
тілесні ушкодження з метою вбивства,
оскільки, як встановлено у справі,
ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з проханням
надати гострий ніж, після того як
вчинив спробу завдати ОСОБА_3 тілесні
ушкодження у життєво важливі органи
столовим ножем, однак не досягнув
бажаного результату у зв'язку з його
недостатніми колюче-ріжучими
властивостями.

В ході апеляційного розгляду справи не
знайшли свого підтвердження доводи
апеляцій про порушення права ОСОБА_1 на
захист.

Як вбачається з матеріалів справи
протягом досудового слідства ОСОБА_1
неодноразово роз'яснювалось право мати
захисника та побачення з ним перед
допитом, однак він виявив бажання
здійснювати свій захист самостійно,
про що було складено відповідні
протоколи (т.3 а.с.2-3, 19-20, 165).

В ході судового розгляду справи ОСОБА_1
також відмовився від участі захисника
(т.4 а.с.54).

Обставин, за наявності яких участь
захисника при провадження досудового
слідства і в суді першої інстанції є
обов'язковою, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляції ОСОБА_1 про наявність у
нього психічних розладів на час
досудового слідства спростовуються
висновком судово-психіатричної
експертизи, а доводи про причетність до
вбивства свідка ОСОБА_4 є надуманими та
спростовуються зібраними у справі
доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що вирок суду першої інстанції
є законним та обґрунтованим, підстави
для скасування чи зміни вироку
відсутні.

Керуючись п.п. 11, 15 розділу 11 КПК України
2012 року, ст.ст. 365, 366, 382 КПК України 1960
року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 - залишити
без задоволення, а вирок
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 березня 2012 року щодо ОСОБА_2
та ОСОБА_1 - без зміни.

СУДДІ:

_______________ _________________
_________________