Справа
№ 10-158- 2007 р. Головуючий
суду 1 інстанції
запобіжний захід Кваша
апеляційного суду Погорєлова Г.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2007
року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

Головуючої Погорєлової
Г.М.

суддів
Войтовського С. А., Маркової Т.О.

за участю
прокурора Багірової В.А.

обвинуваченого
ОСОБА_1розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві матеріали з питань запобіжного заходу за апеляцією помічника
прокурора Заводського району м.
Миколаєва на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2007 p.,
якою відмовлено в обранні запобіжного заходу у виді
взяття під варту

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
народження,

уродженця м. Первомайська, одруженого,
має на утриманні

неповнолітню
дитину, раніше не судимого
обвинуваченого у вчинені злочину,
передбаченого ст. ст. 27
ч.5, 289 ч. 2 КК України.

Як
вбачається з наданих матеріалів,
15.06.2007 р.
ОСОБА_1затримано у порядку
ст. 115 КПК України за підозрою у
вчинені злочину, передбаченого ст.
289 ч.2 КК України.

18.06.2007
р. постановою судді продовжено затримання ОСОБА_1до 10
діб у зв'язку з необхідністю зібрання даних про особу підозрюваного.

Згідно з
текстом постанови про притягнення як обвинуваченого від 25.06.2007 р.,
ОСОБА_1 вступив у змову з ОСОБА_2 та невстановленими особами з метою сприяння
угону автомашини марки «Део-_Ланос». Реалізуючі спільний намір, невстановлені особи 14.07.2005 р. в м. Миколаєві,
біля будинку АДРЕСА_1, угнали
автомашину вказаної марки, що належала AT
«Нато», вартістю 50 415 грн. 76 коп.
Потім ОСОБА_2 . в м. Первомайську, в своєму гаражі, запросив двох невстановлених осіб, які змінили номер двигуна та кузова автомашині.
В подальшому ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 збули вказану автомашину в
м. Києві невстановленим особам.

Прийнявши
вище вказане рішення, суддя в постанові
від 25.06.2007 р. зазначив, що ОСОБА_1
має постійне місце проживання, позитивно
характеризується, до кримінальної
відповідальності притягується вперше,
одружений та має на утриманні неповнолітню дитину. На думку судді
органами досудового слідства не надано даних,
які б свідчили про можливість ОСОБА_1
перешкоджати встановленню істини у справі,
ухилятися від слідства та суду.

В
апеляції помічник прокурора просить постанову судді скасувати, обрати ОСОБА_1
запобіжний захід у виді взяття під варту. Посилається, що санкція закону, за яким ОСОБА_1 пред'явлено
обвинувачення, передбачає позбавлення
волі до 10 років, що ОСОБА_1 вину не
визнав та що він може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення прокурора на
підтримку апеляції, заперечення на
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_1, вивчивши
матеріали кримінальної справи та провадження суду, обговоривши апеляцію, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з
вимогами ст. ст. 148, 150, 155 КПК України при обранні
запобіжного заходу, зокрема у виді
взяття під варту, суд з'ясовує, чи є вказані в законі підстави для обрання
запобіжного заходу, враховує тяжкість
злочину, у вчиненні якого
обвинувачується особа та характеризуючи дані.

Як
вбачається з тексту подання слідчого,
погодженого з прокурором, в ньому
взагалі не наведені обставини, які на
думку слідчого вказують на існування підстав для обрання ОСОБА_1 найбільш
суворого запобіжного заходу, яким є
взяття під варту. Слідчий лише посилався на тяжкість злочину, у вчиненні якого на той час підозрювався ОСОБА_1 Між тим, обов'язок слідчого умотивувати подання
випливає з положень ч.2 ст. 165-2 КК України. А виходячи з процесуального
положення ОСОБА_1, він вправі давати любі показання або взагалі
відмовитися від цього. Згідно з презумпцією невинуватості на нього не може бути
покладено обов'язок доказування вини. Тому зазначене твердження апелянта до
уваги колегією судців не приймається.

Щодо
тяжкості злочину, у вчиненні якого
обвинувачується ОСОБА_1, то згідно зі
ст. 150 КПК України ця обставина повинна враховуватися в сукупності з
даними про особу ОСОБА_1, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, працює,
позитивно характеризується,
одружений, має на утриманні
неповнолітню дитину.

На
підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суддею не порушені вимоги ст.
ст. 148, 150 КПК України при розгляді подання слідчого, погодженого з прокурором, з питання запобіжного заходу. Тому немає
підстав для скасування постанови судді.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2007 р. у відношенні ОСОБА_1 залишити без
зміни, а апеляцію помічника прокурора
Заводського району м. Миколаєва - без
задоволення,