Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/446/14-к
№ провадження
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2014 року
Сколівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря
Корнута Т.Б.;

прокурора
Масяка Ю.М.;

обвинуваченого
ОСОБА_1.;

та представників потерпілих
ОСОБА_5., ОСОБА_6., та ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області кримінальне
провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця с. Козьова Сколівського
району Львівської області, жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
неодруженого, із середньою освітою,
депутатом не являється, не працюючого,
раніше судимого Сколівським районним
судом Львівської області 14.08.2013 року за
ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України із
застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до
обмеження волі строком на три роки та
застосування ст. ст. 75, 76 КК України -
звільнення від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим терміном два
роки та покладення виконання певних
обов'язків, судимість не погашена,
07.03.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України із
застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до
обмеження волі строком на три роки та
шість місяців та застосування ст. ст. 75,
76 КК України - звільнення від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим терміном два роки та
покладення виконання певних
обов'язків, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1. упродовж 2010 - 2013
років, представляючись страховим
агентом НАСК «Оранта», шляхом обману та
зловживання довірою, виманював гроші у
людей за уявне страхування будинків та
тварин. Так, 29.05.2011 року, перебуваючи у с.
Тернавка Сколівського району
Львівської області, обвинувачений
ОСОБА_1. зайшов до житлового будинку гр.
ОСОБА_2. та з метою заволодіння його
грошовими коштами, шляхом обману та
зловживання довірою, представився
страховим агентом Сколівського
відділення НАСК «Оранта» і
запропонував йому укласти договір
страхування житлового будинку. Коли
останній погодився, обвинувачений
ОСОБА_1. надав йому для підпису
заповнену ним ксерокопію договору
страхування житлового будинку № 0882680.
Після цього, обвинувачений ОСОБА_1.
отримав від гр. ОСОБА_2. грошові кошти у
сумі 230 грн. нібито за страхування, а
насправді вказані кошти забрав собі.
Також 22.10.2011 року, перебуваючи у с.
Волосянка Сколівського району
Львівської області, обвинувачений
ОСОБА_1. зайшов до житлового будинку гр.
ОСОБА_3. та з метою заволодіння її
грошовими коштами, шляхом обману та
зловживанням довірою, представився
страховим агентом Сколівського
відділення НАСК «Оранта» і
запропонував останній застрахувати
будинок, на що та погодилася.
Заповнивши ксерокопію страхового
договору № 1148974 на страхування будинку,
обвинувачений ОСОБА_1. взяв у гр. ОСОБА_3.
275 грн. нібито за страхування, а
насправді вказані кошти забрав собі.

Він же, 20.02.2013 року, перебуваючи у с.
Тернавка Сколівського району
Львівської області, зайшов до будинку
гр. ОСОБА_4. та з метою заволодіти його
грошима, шляхом обману та зловживання
довірою, представився страховим
агентом Сколівського відділення ПрАТ
«СК «Провідна»» та запропонував
останньому застрахувати своє нерухоме
майно та тварин. Тоді, заповнивши
ксерокопію страхового договору серії
СТ № 0155239 на страхування нерухомого
майна та тварин, взяв у гр. ОСОБА_4. 1013
грн. нібито за страхування, а насправді
вказані кошти забрав собі.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1., після роз'яснення йому змісту
ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання
суду у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що дійсно він впродовж 2010-2013
років, представляючись страховим
агентом Сколівського відділення НАСК
«Оранта» та Сколівського відділення
ПрАТ «СК «Провідна»», шляхом обману та
зловживання довірою, виманював гроші у
людей за уявне страхування будинків та
тварин, зокрема у гр. ОСОБА_2., гр. ОСОБА_3.
та гр. ОСОБА_4.. На даний час він кається
у скоєному, просить його суворо не
карати, обіцяє виправитись та у
подальшому такого більше не вчиняти.
Отримані незаконним шляхом кошти він
повернув потерпілим ОСОБА_2., ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. у добровільному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений
ОСОБА_1. свою вину у вчиненому
кримінальному правопорушенні визнав
повністю, інші учасники провадження не
оспорюють фактичні обставини справи і
судом встановлено, що обвинувачений
правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності його
позиції, заслухавши думку учасників
судового розгляду, які не заперечували
проти розгляду кримінального
провадження в порядку, передбаченому ч.
3 ст. 349 КПК України, та роз'яснивши йому
положення ч. 3 ст. 349 КПК України про
наслідки застосування обмеженого
дослідження доказів, а саме про
позбавлення його у такому випадку
права подальшого оспорювання цих
обставин провадження в апеляційному
порядку, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів відносно тих
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд,
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1. у вчиненні
ним кримінального правопорушення при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1. вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190
КК України, як заволодіння чужим майном
шляхом обману та зловживання довірою
(шахрайство), вчинене повторно.

Обтяжуючих вину обвинуваченого
ОСОБА_1. у вчиненні кримінального
правопорушення обставин, передбачених
ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом'якшуючою вину обвинуваченого
ОСОБА_1. у вчиненні кримінального
правопорушення обставиною,
передбаченою ст. 66 КК України, суд
вбачає його щире каяття у скоєному та
активне сприяння у розкритті
кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого
кримінального правопорушення, особу
обвинуваченого, який позитивно
характеризується за місцем проживання,
на «Д» обліку у лікаря нарколога та
лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ
Львівської області не перебуває,
раніше притягався до кримінальної
відповідальності, судимість не
погашена, а також той факт, що він
повністю визнав свою вину, щиро
розкаюється у вчиненому кримінальному
правопорушенні та активно сприяв
розкриттю кримінального
правопорушення. Суд враховує і те, що
обвинувачений ОСОБА_1. ніде не працює,
однак завдана ним шкода у
добровільному порядку відшкодована у
повному обсязі.

Судом встановлено, що вироком
Сколівського районного суду
Львівської області, постановленим
07.03.2014 року у кримінальному провадженні
№ 453/285/14-к. (провадження № 1-кп/453/23/14 р.)
ОСОБА_1. засуджено за ч. 2 ст. 190 КК
України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК
України до обмеження волі строком на
три роки та шість місяців. Його ж на
підставі ст. 75 КК України звільнено від
відбування покарання з випробуванням,
встановивши йому іспитовий строк два
роки та покладено на нього виконання
певних обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України. Таким чином встановлено, що
ОСОБА_1. після постановлення вказаного
вище вироку винен ще і в іншому злочині,
вчиненому ним до ухвалення такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо
після постановлення вироку у справі
буде встановлено, що засуджений винен
ще і в іншому злочині, вчиненому ним до
ухвалення попереднього вироку, то
покарання призначається за правилами,
передбаченими у частинах 1-3 цієї
статті. У цьому випадку у строк
покарання остаточно призначеного за
сукупністю злочинів, зараховується
покарання, відбуте повністю або
частково за попереднім вироком, за
правилами, передбаченими у ст. 72 цього
Кодексу.

З огляду на вказане, суд вважає за
необхідне до призначеного
обвинуваченому ОСОБА_1 покарання за
даним вироком суду приєднати частково
невідбуте ним покарання, призначене за
вироком Сколівського районного суду
Львівської області від 07.03.2014 року і
призначити остаточне покарання за
сукупністю злочинів у вигляді
обмеження волі на певний строк.
Одночасно суд вважає за можливе
залишити встановлений вироком від
07.03.2014 року іспитовий строк згідно ст. 75
КК України терміном два роки з
покладенням обов'язків, передбачених
ст. 76 КК України.

Речові докази у кримінальному
провадженні - ксерокопію договору НАСК
«Оранта» № 0882880 на ім'я ОСОБА_2.,
ксерокопію договору НАСК «Оранта» №
1148974 на ім'я ОСОБА_3. та ксерокопію
договору ПрАТ «СК «Провідна»» серії СТ
№ 0155239 на ім'я ОСОБА_4. - залишити при
матеріалах кримінального провадження.

Цивільних позовів у кримінальному
провадженні не заявлено.

Судових витрат у кримінальному
провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і
призначити йому покарання у вигляді
обмеження волі строком на 3 (три) роки та
6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до
призначеного ОСОБА_1 покарання
частково приєднати невідбуте
покарання за вироком Сколівського
районного суду Львівської області,
ухваленим 07.03.2014 року у кримінальному
провадженні № 453/285/14-к (провадження №
1-кп/453/23/14 р.) і остаточно ОСОБА_1
призначити покарання за сукупністю
злочинів у вигляді обмеження волі
строком на 4 (чотири) роки.

Згідно ст. 75 КК України засудженого
ОСОБА_1 звільнити від відбування
покарання з випробуванням, якщо він
протягом 2 (двох) років іспитового
строку не вчинить нового кримінального
правопорушення і виконає покладені на
нього обов'язки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання або роботи та
періодично з'являтися у вказані органи
для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 до вступу вироку у законну силу
не обирати.

Речові докази: ксерокопію договору
НАСК «Оранта» № 0882880 на ім'я ОСОБА_2.,
ксерокопію договору НАСК «Оранта» №
1148974 на ім'я ОСОБА_3. та ксерокопію
договору ПрАТ «СК «Провідна»» серії СТ
№ 0155239 на ім'я ОСОБА_4. - залишити при
матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя
В.Я. Микитин