Справа № 710/462/15-к
провадження № 1-кс/710/51/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2015 р. Шполянський районний суд Черкаської області
в складі слідчого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
слідчого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола Черкаської області клопотання старшого слідчого СВ Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 , за погодженням із заступником прокурора Шполянського району ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.08.2007 року Шполянським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 16.08.2010 року Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 08.11.2012 року Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 9 місяців 16 днів позбавлення волі, звільненого 01.07.2014 року згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію», судимості не погашені, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, 26 вересня 2014 року, близько 12 години 20 хвилин, з корисливою метою, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов до двору ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_2 , та скориставшись тим, що господар був відсутній, через незамкнені двері проник до приміщення гаража, звідки таємно викрав бензопилу «Foresta» вартістю 950 грн., електродриль «Powertec» вартістю 360 грн. та електроболгарку вартістю 360 грн., а всього таємно викрав майна ОСОБА_8 на загальну суму 1670 грн.
Він же, повторно, всередині вересня 2014 року, перебуваючи в будинку ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_3 , з корисливою метою, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю господарки, з гаманця, який лежав у шафі, таємно викрав 800 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.
Він же повторно, 24 січня 2015 року, з корисливою метою, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_4 , де скориставшись тим, що господарі відпочивали, через незамкнені двері проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав бензопилку «Stihl-MS180» вартістю 2100 грн., мобільний телефон «Lenovo» вартістю 1500 грн., з сім карткою «Київстар» вартістю 15 грн., та гроші в сумі 130 грн., а всього таємно викрав майна ОСОБА_10 на загальну суму 3745 грн.
Він же, повторно, в кінці січня 2015 року, перебуваючи у гостях в будинку ОСОБА_11 , що в АДРЕСА_1 , близько 05-00 години, з корисливою метою, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що господарі відпочивали, з кімнати будинку таємно викрав мобільний телефон «Nokia-200» вартістю 320 грн., із сім карткою «Київстар» вартістю 15 грн. та сім карткою «МТС» вартістю 15 грн., гарнітуру до мобільного телефону вартістю 30 грн., зарядний пристрій вартістю 30 грн., а всього таємно викрав майна ОСОБА_11 на загальну суму 380 грн.
Він же, повторно, в кінці січня 2015 року, перебуваючи в дворі домоволодіння ОСОБА_11 , що в АДРЕСА_1 , близько 05-00 години, з корисливою метою, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що господарі відпочивали, з подвір`я таємно викрав велосипед «Ардіс» вартістю 1500 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.
24 лютого 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.
Прокурор підтримав клопотання слідчого і просив обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою, поскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , так як під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Захисник підозрюваного вказала, що підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_7 найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, слідчим не доведені ризики вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, крім того зазначила, що підозрюваний ОСОБА_7 є ВІЛ-інфікованим, він неодноразово проходив лікування в психіатричній лікарні, тому просила обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку захисника і просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слід зазначити, що за змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити ряд обставин. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 178 КПК України, При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Дослідивши матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, суд вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 , а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи останнього, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Крім того, суд вважає, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведені достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється.
Крім цього, слідчим не обґрунтовано неможливість запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Враховуючи зміст пред`явленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років та позбавлення волі на строк від трьох до шести років відповідно, вагомість доказів, особу підозрюваного, який є молодою людиною, характеризується посередньо, має тяжкий стан здоров`я, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та знову підозрюється у вчиненні середньої тяжкості та тяжких кримінальних правопорушень, те, що останній не одружений, не працевлаштований, проживає в с. Лебедин, Шполянського району з народження, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обіцянки ОСОБА_7 не переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не перешкоджати кримінальному провадженню, не впливати на свідків, суд вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що буде необхідним та достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на шістдесят днів, починаючи з 03 березня 2015 року по 01 травня 2015 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) не залишати житло, де він проживає будинок по АДРЕСА_1 в період з 20-00 години до 09-00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
3) без дозволу слідчого, прокурора або суду не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на Шполянський РВ УМВС України в Черкаській області.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судово провадження.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1

З ухвалою ознайомлений 03.03.2015 року, копію ухвали отримав 03.03.2015 року.

Підозрюваний ОСОБА_7