Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/9955/15-к
Провадження № 1-кп/523/438/15
І м е н е м У к р а ї н и
13.07.2015 року м. Одеса
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дачне Біляївського району Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, з його слів, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та фактично проживавшого до затримання 13 травня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав частково та показав, що, проживаючи в одному районі з потерпілою був обізнаний, що вона є володільцем бару, побачивши біля якого належний їй автомобіль, він зрозумів, що в будинку за місцем її проживання нікого немає. Маючи намір на вчинення крадіжки, він підійшов до домоволодіння потерпілої, переліз через паркан, зайшов у незачинений будинок, в якому виявив та зібрав постільні речі, ковдри, а також дві пари сережок та перстень. Ці ювелірні прикраси він поклав до кишені свого одягу. Після чого він також відчинив знайденими ключами приміщення кухні, із якої викрав телевізор. Водночас, будучи застигнутим потерпілою, яка зненацька повернулася додому, він залишив всі ці речі, за виключенням ювелірних прикрас, на місці крадіжки та, перескочивши через паркан, побіг по вулиці. Згодом він був затриманий, як потім зрозумів, сином потерпілої.
Незважаючи на часткові визнавальні показання обвинуваченого його вина у вчиненому підтверджується сукупністю наступних доказів.
Потерпіла ОСОБА_4 в суді показала, що в пізній час доби 13 травня 2015 року вона повернулася до подвір`я власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , увімкнула світло та несподівано побачила раніше незнайомого їй обвинуваченого, який тримав в руках знятий з стіни кухні телевізор. ОСОБА_6 , побачивши господарку, поклав телевізор на підлогу, натягнув на голову капюшон куртки, щоб його обличчя неможливо було добре розгледіти, та став просити потерпілу не викликати міліцію. В свою чергу ОСОБА_4 стала намагатися затримати обвинуваченого, на що той вирвався та втік з подвір`я. При цьому потерпіла не була обізнана, чим мав той при собі будь-яку із належних їй речей.
Як вбачається з подальших показань потерпілої вона негайно зателефонувала своєму синові, який, перебуваючи поруч із домоволодінням, фактично затримав обвинуваченого та виявив в кишені його одягу належні родині ОСОБА_7 дві пари золотих сережок, вагою 11 г.,8 г., та золотий перстень, вагою 8 г. Крім того, потерпіла показала, що оглянула територію домоволодіння та виявила видавлене із задньої сторони будинку вікно, через яке обвинувачений проник до будівлі, а також залишені ним пакунки із складеними комплектами постільної білизни та двома ковдрами. Потерпіла настояла на тому, що житловий будинок був попередньо зачинений, у зв`язку із чим обвинувачений видавив скло середньої частини вікна і таким чином проник всередину. Що ж до кухонного приміщення, то воно в той час було фактично не зачиненим.
Син потерпілої - свідок ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні показав, що перебував разом з друзями неподалік від місця свого проживання, коли отримав телефонний дзвінок від матері про те, що вона щойно виявила злодія. Свідок підбіг до домоволодіння та побачив, як раніше не знайомий йому обвинувачений переплигнув через паркан та побіг по вулиці. ОСОБА_8 через 50-100 метрів наздогнав утікача, збив його з ніг та впав на нього зверху. Згодом свідку прокричала мати та повідомила, що виявила пропажу золотих прикрас, після чого ОСОБА_8 перевірив кишені одягу затриманого, виявив в них дві пари сережок, перстень та викликав міліцію.
Згідно протоколу огляду місця події об`єктом огляду було приватне домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Домоволодіння складається з двох одноповерхових споруд, що перебувають на відстані 5 метрів одна від одної. В коридорі житлового будинку на полу виявлені 2 комплекти постільного приладдя та 2 ковдри. Дверцята шафи, трюмо відчинені, особисті речі хазяїв домоволодіння хаотично розташовані. Впродовж лівої стіни від входу до 3-ї кімнати розташоване вікно, що обладнане тристулковою дерев`яною віконною рамою. Середня стулка має характерні сліди віджиму. На момент огляду вікно у прикритому положенні, але на клямку не зачинено. Впродовж лівої стіни від входу до іншої споруди (кухні) виявлено плазмовий телевізор марки «Samsung», чорного кольору, а також викрутка.
Як вбачається з відеозапису слідчого експерименту, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_8 перша особа проникла на територію подвір`я домоволодіння потерпілої, а також втікала з цього ж місця через високий цегляний паркан. При цьому ОСОБА_6 підтвердив перелік майна, що відповідає пред`явленому обвинуваченню, яке таємно викрав з будинку та кухні у потерпілої.
Суд вважає, що досліджені докази є достатніми для визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, яке суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжку, поєднану з проникненням у житло, вчинену повторно.
При цьому суд вважає відсутніми підстави для визнання вчинених ним дій як такі, що не мали кваліфікуючої ознаки - проникнення у житло, на чому наполягали в судовому засіданні обвинувачений та його захисник, виходячи із наступного.
Факт пошкодження вікна, а також виявлення інтрументу викрутки, підтверджено протоколом огляду, а також показаннями потерпілої, які узгоджуються між собою, а тому немає і підстав не довіряти цим доказам.
З цих же підстав суд критично ставиться до невизнавальної частини показань обвинуваченого та вважає їх формою захисту від пред`явленого обвинувачення, що спрямована бажанням уникнути чи пом`якшити відповідальність за вчинене.
При призначенні покарання обвинуваченому суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання. Суд не може визнати щире каяття ОСОБА_6 в якості пом`якшувальної обставини, оскільки вина ним була визнана лише частково.
Суд також враховує дані про ОСОБА_6 як про особу, що має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується як сусідами, так і співмешканкою ОСОБА_11 , не має майнових зобов`язань перед потерпілою, хворіє невиліковними хворобами, має на утриманні малоліттю дитину та мати - пенсіонерку за віком.
Разом з тим, з урахуванням позиції потерпілої, яка наполягала на призначенні обвинуваченому реального покарання, а також факту засудження ОСОБА_6 у 2014 році за вчинення іншого злочину аналогічної спрямованості, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України.
Визнані в якості речових доказів майно, що було предметами злочинного посягання, слід вважати повернутими їх законному володільцю, а викрутку знищити встановленим порядком.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.
На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 13 травня 2015 року до набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.
Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 13 травня 2015 року.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:
- два комплекти постільної білизни, дві ковдри, дві пари золотих сережок, золотий перстень, телевізор марки «Samsung» - слід вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 ;
- вилучену з місця події викрутку знищити встановленим порядком.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1