Справа № 1004/2183/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/339/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 07.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
«07» квітня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинувачено ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1-ї інстанції на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 12 лютого 2015 року, якою подання про скасування ОСОБА_10 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Богуславського районного суду Київської області від 01 жовтня 2012 року залишено без задоволення,
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з ухвалою, до суду надійшло подання інспектора КВІ ОСОБА_11 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_12 , засудженого 01 жовтня 2012 року Богуславським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України та направлення його для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_12 під час іспитового строку не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме: 19 грудня 2012 року, 02 січня 2013 року, 04 вересня 2013 року, 04 грудня 2013 року, 15 січня 2014 року, 02 квітня 2014 року, 16 квітня 2014 року, 04 червня 2014 року, 16 липня 2014 року, 06 серпня 2014 року без поважної причини він не з`являвся на реєстрацію у встановлені дні, визначені постановою кримінально-виконавчої інспекції від 02.11.2012 року. За допущені порушення засудженому ОСОБА_12 08 січня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 18 грудня 2013 року, 31 січня 2014 року, 07 травня 2014 року, 18 червня 2014 року та 20 серпня 2014 року були винесені письмові попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та попереджено про правові наслідки в разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків. Засуджений ОСОБА_12 на вказані попередження та профілактичні бесіди з боку кримінально-виконавчої інспекції не реагував, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а тому з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень КВІ і змушена була звернутися з відповідним поданням до суду.
Суд першої інстанції встановивши, що засуджений ОСОБА_12 дійсно порушував обов`язки, передбачені ст.76 КК України (щодо явки для реєстрації), які були встановлені йому судом, але на то були поважні причини (робота в м. Києві), врахувавши щире каяття засудженого ОСОБА_12 , а також те, що злочин ним був вчинений в неповнолітньому віці, що за період іспитового строку засуджений інших кримінальних правопорушень не вчинив, що на даний час він позитивно характеризується за місцем проживання, крім того, вже закінчився двохрічний іспитовий строк, який був йому встановлений судом при звільненні від відбування покарання з випробуванням і на даний час він не являється особою, яка являється суспільно-небезпечною, у зв`язку з чим, відмовив в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Не погоджуючись з даною ухвалою, прокурором, який брав участь у розгляді справи судом 1-ї інстанції подано апеляційну скаргу в якій він просить ухвалу скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити нову ухвалу, якою подання начальника Таращанського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_12 та направлення засудженого для відбування призначеного покарання задовольнити. Апелянт вказує, що під час іспитового строку ОСОБА_12 допустив порушення та не виконував обов`язки, які були покладені на нього судом, а саме, 19.12.2012, 02.01.2013, 04.09.2013, 04.12.2013, 15.01.2014, 16.04.2014, 04.06.2014, 16.07.2014, 06.08.2014, без поважних причин він не з`являвся на реєстрацію у встановлені дні. На допущенні порушення йому були винесені застереження у виді письмових попереджень. ОСОБА_12 ніяким чином на вказані попередження та профілактичні бесіди з боку кримінально-виконавчої інспекції не відреагував, на шлях виправлення не став та належних висновків не зробив.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, в підтримку поданої апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу залишити без зміни, апеляційний суд, обговоривши доводи скарги, та вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Матеріалами особової справи підтверджується, що ОСОБА_12 під час іспитового строку допустив деяки порушення та не виконував в повному обсязі обов`язки, які були покладені на нього судом, без поважної причини декілька разів він не з`являвся на реєстрацію у встановлені дні, визначені постановою кримінально-виконавчої інспекції від 02.11.2012 року.
Однак, як в суді першої інстанції, так і в судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_12 пояснив, що його неявки на реєстрацію до КВІ пояснюються тим, що він неофіційно працював у м. Києві у різних приватних підприємців і про це він писав у своїх письмових поясненнях, а також у вчиненому він розкаюється.
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає обставин, які свідчать про небажання стати засудженим ОСОБА_12 на шлях виправлення, порушення, допущені ним, пов`язані з умовами його працевлаштування в місті Київ, на значній відстані від місця знаходження кримінально-виконавчої інспекції, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність направлення засудженого для відбування призначеного покарання є безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Київської області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1-ї інстанції залишити без задоволення, а ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 12 лютого 2015 року, якою подання про скасування ОСОБА_10 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Богуславського районного суду Київської області від 01 жовтня 2012 року залишено без задоволення без зміни.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ