Провадження № 1-кп/760/313/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0011170 від 06.12.2014 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2010 за ч. 3 ст.185, ч.3 ст.186, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, який звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково 12.03.2014 з не відбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 2 дні, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 06.12.2014 приблизно о 19.10 год. перебуваючи на четвертому поверсі буд. АДРЕСА_3 , вирішив повторно вчинити викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням в житло. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, він з квартири АДРЕСА_4 , двері якої не були не зачинені на замок, проник до вищевказаної квартири, звідки викрав жіночу сумочку ОСОБА_5 вартістю 400 грн., в якій знаходились грошові кошти у сумі 261 грн. та 1 долар США (що згідно офіційного курсу Національного Банку України становило 15.41 грн.)., після чого був поміченим ОСОБА_6 , однак на її звернення припинити свої злочинні дії не відреагував та утримуючи при собі викрадене майно вибіг у під`їзд будинку, проте не довів свого злочинного умислу до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий сторонніми особами.

Злочинними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 676.41 грн.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та показав, що він дійсно 06.12.2014 ввечері на четвертому поверсі буд. АДРЕСА_3 побачивши, що двері квартири АДРЕСА_4 незамкнені, викрав з цієї квартири жіночу сумочку, в якій знаходилась сума грошей, зазначена в обвинувальному акті.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), які не були закінчені з причин, які не залежали від його волі, хоча він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчинені повторно, поєднані з проникненням в житло, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації і проживання, одружений та має на утриманні малолітню дитину, а також те, що його дружина згідно з довідкою КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва від 08.12.2014 перебуває на 31 неділі вагітності.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2010 та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України у м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 06.12.2014.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1