АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№ 11-
593-2007 рік. Головуючий у
1-й інст.: Андрощук В.В.,
: ст.309 ч.2 КК України Доповідач
апел.інст.: Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Миколаївської
області

у
складі:

головуючого Карпія
В.М.,

суддів Маркової
Т.О., Тимошевського В.П.,

за участю прокурора Захарченка
Д.В.,

засудженої ОСОБА_1.

7 серпня
2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну
справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1. , на вирок Заводського районного суду
м. Миколаєва від 31 травня 2007 року, яким,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка м. Миколаєва, українка, громадянка України, з середньою - спеціальною
освітою, не працююча, проживаюча в АДРЕСА_1, судима:

-02.03.
2006 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.309 КК України до
покарання у виді позбавленя волі на 2 роки . На підставі ст.75 КК України
звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1
рік;

-07.02.2007
року цим же судом за ч.2 ст.309 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 6 місяців,

-
засуджена за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2
роки і 3 місяці.

Відповідно
до ч.4ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2ст. 309 КК
України за цим вироком і ч.2 ст. 309 КК України за вироком

2

Центрального районного суду м. Миколаєва від
07.02. 2007 року , шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим , ОСОБА_1. призначено
покарання 2 роки і 3 місяці;

На
підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання
частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду
м. Миколаєва від 02.03.2006 року у виді 7 місяців позбавлення волі і остаточно
ОСОБА_1. визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно з
вироком, ОСОБА_1. визнана
винною в тому, що 15 січня 2007 року, на території ринка «Штрассе» в мікрорайоні
Намив м. Миколаєва, у невстановленої слідством особи незаконно повторно
придбала без мети збуту , не менше 7,5 грам особливо небезпечного наркотичного
засобу канабіса і. незаконно зберігала при собі.

В той же
день, приблизно в 14 год.
ЗО хв. поруч будинку АДРЕСА_2, ОСОБА_1.
за вчинення адміністративного правопорушення була затримана працівниками
міліції. В ході огляду у неї було виявлено і вилучено придбаний нею наркотичний
засіб.

В
апеляції засуджена ОСОБА_1.
не оспорюючи вчиненого злочину і кваліфікації своїх дій, просить вирок
змінити та пом'якшити покарання застосувати ст. 69 КК України, обрати міру
покарання нижче від найнижчої межі передбаченою санкцією ч.2 ст. 309 КК України
, посилається на щире каяття та на те що у неї є двоє малолітніх дітей ,віком 3
і 4 роки, що в 2004 році в автокатастрофі загинули 5 близьких родичів разом з
чоловіком.

Апелянт
оспорює принцип призначення покарання ,суд першої інстанції призначив їй
покарання без врахування того, що вироком Центрального районного суду м.
Миколаєва від 07.02.2007 року за ст.309 ч.2 КК України їй призначено 2 роки
позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України було частково приєднано
невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від
02.03. 2006 року і остаточно визначено покарання 2 роки і 6 місяців позбавлення
волі.

Апелянт
ставить питання , що до призначеного за ст.309 ч.2 КК України покарання 2 років
3 місяців за вироком від 31.05. 2007 року , на підставі ст. 71 КК України ,вже
вдруге , частково приєднують невідбуте покарання з того ж вироку від 02.03.
2006 року.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_1. на підтримку апеляції, яка
просила вирок змінити пом'якшити покарання застосувати ст.69 КК України, думку
прокурора Захарченка Д.В., про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали
справи ,обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Висновки
суду щодо доведеності вини ОСОБА_1., у вчиненні нею зазначеного у вироку
злочину за обставин викладених судом відповідають

3

фактичним
обставинам справи і підтверджені
дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Кваліфікація
дій ОСОБА_1. за ст. 309ч.2 КК України як незаконне придбання, зберігання
наркотичних засобів, без мети збуту, вчинені повторно є правильною і в апеляції
не оспорюються.

За
змістом ч.2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин , має бути призначене
покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових
злочинів.

Згідно з
роз'ясненнями , що містяться в абзаці 2п.1 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами
кримінального покарання» з подальшими змінами , при обранні покарання у кожному
конкретному випадку суд зобов'язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Відповідно
до роз'яснень , які містяться у п.26 вищезазначеної постано ви при визначенні
покарання за правилами ст.71 КК України , до покарання за новим вироком
повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім
вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного і
додаткового покарань і зазначати їх розмір у новому вироку.

Як видно
з матеріалів справи і вироку, при визначенню ОСОБА_1. покарання суд, врахував
ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за класифікацією злочинів за ст.12 КК
України відноситься до середньої тяжкості, дані про особу винної, негативну
характеристику з місця проживання та наявність на утриманні двох малолітніх
дітей ,і правильно прийшов до висновку про призначення їй покарання у виді
позбавлення волі. Тому рішення суду про необхідність обрання засудженій
покарання у виді позбавлення волі є достатньо вмотивованим і зміні не підлягає.

Разом з
тим, при призначенні ОСОБА_1. покарання за сукупністю вироків , суд допустив
помилку.

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів передбачених ч.2ст. 309
КК України за цим вироком і ч.2 ст. 309 КК України за вироком Центрального
районного суду м. Миколаєва від 07. 02. 2007 року, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, суд призначив ОСОБА_1. покарання , 2 роки і 3
місяці позбавлення волі.

За
сукупністю вироків , до покарання призначеного за даним вироком частково
приєднавши невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду м.
Миколаєва від 02.-03. 2006 року у виді 7 місяців позбавлення волі,
суд остаточно призначив
ОСОБА_1., 3 роки

4

позбавлення
волі. Тобто, суд допустив арифметичну помилку, так як до 2 років 3 місяців
позбавлення волі додати 7 місяців позбавлення волі, дорівнює 2 роки і 10
місяців позбавлення волі.

Тому
вирок суду в частині призначення ОСОБА_1. покарання за сукупністю вироків
підлягає зміні, а апеляція засудженої частковому задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів ,

УХВАЛИЛА :

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1. задовольнити частково. Вирок Заводського районного суду м.
Миколаєва від 31 травня 2007 року у відношенні ОСОБА_1 змінити.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за
цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Центрального
районного суду м. Миколаєва від 02.03. 2006 року у виді 7 місяців позбавлення
волі, остаточно призначити ОСОБА_1. покарання , 2 роки і 10 місяців позбавлення
волі.

В іншій
частині вирок у відношенні ОСОБА_1. залишити без зміни.