Справа № 183/8275/14
№ 1-кп/183/127/15
В И Р О К
іменем України
27.01.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 15.06.2007 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

· 10.04.2007 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

· 30.10.2012 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

· 03.06.2012 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн.;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
02.08.2014 року близько 08.00 години знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходиться на території зазначеного вище домоволодіння.

02 серпня 2014 року близько 08 години 05 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання злочинних наслідків, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, через металеву хвіртку, яка була зачинена на защіпку, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території даного домоволодіння ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, вибив вхідні двері, що вели до приміщення літньої кухні, та таким чином проник до неї. Перебуваючи всередині приміщення літньої кухні, ОСОБА_4 таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: чавунну плиту, яка не несе для потерпілого матеріальної цінності, дрель, яка не несе для потерпілого матеріальної цінності, болгарку, яка не несе для потерпілого матеріальної цінності, ноутбук марки ASUS A6V, сірого кольору в комплекті з зарядним пристроєм вартістю 2100 грн.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2100 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, у скоєному кається, надав суду показання про те, 02.08.2014 року зранку він йшов по вул.Мануільського в м.Новомосковську, з метою підшукати житло для себе та своєї сім`ї. Побачивши будинок, який на його погляд був нежитловим, він вирішив зайти до нього, а коли вибив вхідні двері, то впевнився, що в будинку можуть мешкати люди. З будинку він викрав болгарку, дрель, чавунну плиту та ноутбук. Все викрадене майно він добровільно повернув працівникам міліції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового розгляду у його відсутність, учасники судового розгляду не заперечували проти розгляду справи у відсутність потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставини, при яких ним скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази, крім тих, що встановлюють розмір спричиненої шкоди та протоколів слідчих дій.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Судом були досліджені:

· протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 , датоване 02.08.2014 року;

· протокол огляду місця події від 02.08.2014 року домоволодіння за АДРЕСА_2 , звідки було викрадене майно, що належить ОСОБА_5 ;

· товарний чек про придбання ноутбуку ASUS A6V;

· протокол огляду ноутбуку ASUS A6V, сірого кольору з зарядним пристроєм, добровільно виданого 14.08.2014 року ОСОБА_4 , визнаного речовим доказом;

· висновок судової товарознавчої експертизи № 4438-14 від 25.12.2014 року, у відповідності до якого ринкова вартість ноутбуку ASUS A6V сірого кольору з зарядним пристроєм до нього, станом на 02.08. 2014 року складає 2100 грн.;

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло;

При визначенні виду та міри покарання, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше був судимим, вчинив злочини в період встановленого судом іспитового строку, однак має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на утриманні має трьох малолітніх дітей.

Крім того суд бере до уваги показання обвинуваченого про те, що він критично відноситься до своєї попередньої поведінки та має намір на покращення своїх відносин з суспільством.

Обставиною, пом`якшуючою покарання є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитку потерпілому ОСОБА_5 .

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину повторно.

Характер скоєного злочину, особа винного, його ставлення до скоєного та поведінка після вчинення злочину, свідчать про необхідність призначення покарання, співрозмірного скоєному, і в даному випадку, суд вважає, що виправлення засудженого не можливе без реального позбавлення волі та ізоляції його від суспільства.

З урахуванням вимог ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, саме таке покарання буде достатнім для виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.10.2012 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 відраховувати з 16 грудня 2014 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді утримання під вартою.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: ноутбук ASUS A6V, сірого кольору, з зарядним пристроєм повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1