У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Філатова В.М., Нікітіна Ю.І.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 06 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на судові рішення щодо неї.

За вироком Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 27 квітня 2006 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянка України, раніше судима:

10.10.1980 року за ст.ст. 140 ч.2,
КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком;

23.01.1981 року за ст.ст. 17, 140
ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

24.04.1981 року за ст.ст. 140 ч.2
КК України до 5 років позбавлення волі;

25.03.1986 року за ст. 140 ч.2 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

29.06.1989 року за ст. 140 ч.2 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

22.06.2001 року за ст. 210 КК
України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та
накладеням штрафу у розмірі 680 грн.;

27.06.2003 року за ст. 307 ч.2 КК
України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

засуджена:
за ст.ст. 27 ч.3, 307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженої; за ст. 315 ч.2 КК України до 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_1 суд визначив
покарання у виді позбавлення волі на 6 років 6 місяців з конфіскацією всього
майна, яке є власністю засудженої.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, суд призначив ОСОБА_1
остаточне покарання - 6 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є власністю засудженої.

Суд постановив стягнути з ОСОБА_1 350 грн. 11 коп. за проведення судових
експертиз.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 червня 2006 року
зазначений вирок залишено без змін.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що в 2005 році вона
організувала, керувала і вчинила незаконне придбання в смт. Торчин Волинської
області, у невстановлених слідством осіб, наркотичних засобів, їх перевезення і
зберігання, зокрема, в своєму помешканні по АДРЕСА_1 - 101, 68 гр. канабісу, а
також 654,57 гр. канабісу передала для зберігання ОСОБА_2, яка засуджена за
іншим вироком суду, у її помешканні по АДРЕСА_2.

Крім того, ОСОБА_1, за попередньою змовою зі ОСОБА_3, якого засуджено за
іншим вироком суду, у квартирі по АДРЕСА_1 незаконно збувала указані наркотичні
засоби:

26 серпня 2005 року - 1,94 гр. канабісу ОСОБА_4;

30 серпня 2005 року - 1 гр. канабісу ОСОБА_5;

01 вересня 2005 року - 1,73 гр. канабісу ОСОБА_4;

12 вересня 2005 року - 1,09 гр. і 13,84 гр. канабісу ОСОБА_4

12 вересня 2095 року, за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, було
виявлено та вилучено 101, 68 гр. канабісу. В цей же день за місцем проживання
ОСОБА_2 по АДРЕСА_2, було виявлено та вилучено 654, 57 гр. канабісу, який їй
передала для зберігання ОСОБА_1

Крім того, в червні 2005 року, у м. Луцьку, шляхом порад, переконань і
пропозицій ОСОБА_1 схилила до вживання канабісу ОСОБА_5

У касаційній скарзі і доповненнях до неї, як видно із їх змісту, засуджена
ОСОБА_1 просить постановлені щодо неї судові рішення скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд, посилаючись на безпідставність її
засудження, а також на допущені істотні порушення кримінально-процесуального
закону.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі засудженої, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення цієї скарги.

Що стосується застосування кримінального закону, то на
думку колегії суддів, висновки суду про необхідність кваліфікації дій
засудженої за ст.ст. 27 ч.3, 307 ч.2 КК України відповідають дослідженим в
судовому засіданні доказам, яким суд дав належну оцінку, і така кваліфікація є
правильною.

Безпідставними вважає колегія суддів викладені у
касаційній скарзі засудженої доводи стосовно того, що її засуджено за злочини,
які вона не вчиняла.

Як видно із матеріалів справи, у ході судового слідства
ОСОБА_1 давала суду змістовні пояснення про час та обставини вчинення нею
спільно зі ОСОБА_3 незаконного збуту ОСОБА_5 і ОСОБА_4 наркотичних засобів, які
були куплені за участі засудженої в осіб циганської національності і
зберігались частково за місцем проживання ОСОБА_1, а іншу частину - засуджена
віддала ОСОБА_2 для зберігання за її місцем проживання. Також засуджена не
заперечувала, що вона пропонувала курити маріхуану ОСОБА_5

Показання засудженої ОСОБА_1 узгоджуються з іншими
зібраними по справі доказами, зокрема, із показаннями свідка ОСОБА_5 про
придбання ним наркотиків у ОСОБА_1, даними протоколів відтворення обстановки і
обставин події із ОСОБА_3, даними протоколів обшуків за місцем проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, даними висновків фізико-хімічних експертиз та іншими
дослідженими судом і наведеними у вироку доказами.

Не підтвердились в ході перевірки матеріалів справи
посилання засудженої на істотні порушення кримінально-процесуального закону.

Дані постанови заступника голови Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 01 вересня 2005 року указують на законність обшуку,
проведеного згідно протоколу від 12 вересня 2005 року, в помешканні ОСОБА_1

Із змісту наявного у справі протоколу від 28 жовтня 2005
року вбачається, що засуджена та її захисник в повному обсязі були ознайомлені
з матеріалами справи в порядку ст. 218 КПК України. При цьому, в матеріалах
справи відсутні будь-які дані, які б указували, що під час розгляду справи в
суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 зверталась із клопотаннями про ознайомлення
з матеріалами справи.

Вручення ОСОБА_1 копії обвинувального висновку 18
листопада 2005 року підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою
засудженої, достовірність якої підтверджується даними протоколу судового
засідання.

Крім того, дані протоколу судового засідання спростовують
посилання ОСОБА_1 на те, що під час розгляду даної справи у суді першої
інстанції не було проведено судового слідства, а їй не було надано можливість
виступити в судових дебатах і з останнім словом.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про ненадання їй можливості
виступити у дебатах та з останнім словом в суді апеляційної інстанції, то як
видно із матеріалів справи під час розгляду справи апеляційним судом судове
слідство не проводилось, у зв'язку із відсутністю такої необхідності, а тому
протокол судового засідання не складався, що відповідає вимогам ст. 362 КПК
України. В той же час, із змісту ухвали апеляційного суду видно, що під час
розгляду даної справи апеляційним судом ОСОБА_1 надавалась можливість брати
участь у цьому розгляді. Зміст указаної ухвали відповідає вимогам ст. 377 КПК
України.

Що стосується призначення ОСОБА_1 покарання, то вирішення
судом першої інстанції цього питання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Підстав для пом'якшення покарання засудженій колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б могли
вплинути на правильність висновку суду, колегією суддів по справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженої ОСОБА_1
відмовити.

Судді:

Філатов В.М.
Нікітін Ю.І.
Федченко О.С.