Справа №1-54/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року Яворівський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого
судді Воробель М. М.

при
секретарі Чорній
Л.М.

з участю
прокурора Рис П.О.,

адвокатів ОСОБА_1.,
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Яворові кримінальну справу, про
обвинувачення: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Малнів
Мостиського району Львівської області,
українця, громадянина
України, одруженого, непрацюючого,
інваліда третьої групи, жителя АДРЕСА_1, маючого на утриманні двох малолітніх
дітей, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 332 ч.2 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

На
початку червня 2004 року
ОСОБА_3 вступив у злочинну змову з невстановленою слідством особою з метою
незаконного за попередньою змовою групою осіб переправлення осіб через
державний кордон з України в Республіку Польща. У відповідності до спільного
злочинного плану ОСОБА_3 повинен був сприяти групі нелегальних мігрантів, перебуваючи провідником до лінії державного
кордону та усуненням перешкод під час безпосереднього подолання ними
інженерно-технічних та контролюючих споруд лінії державного кордону з України в
Республіку Польща. А невстановлена слідством особа у свою черга повинна була у
відповідності до спільного плану забезпечити доставку групи нелегальних
мігрантів в район лінії державного кордону та подальше їх переміщення по
території Республіки Польща.

У ніч з 14 на 15 червня 2004 року ОСОБА_3 та
невстановлена слідством особа, виконуючи
свій злочинний план, зустрілися у м. Мостиська Львівської області, де сіли у мікроавтобус марки
"Мерседес-Бенц", за кермом
якого була невстановлена слідством особа,
в якості пасажирів - 16 осіб (сім громадян Пакистану, вісім громадян Афганістану та один громадянин
Індії). Даним мікроавтобусом ОСОБА_3,
невстановлена слідством особа та група нелегальних мігрантів були
доставлені до лісу неподалік с. Божа Воля Яворівського району Львівської області в район
проходження лінії державного кордону України з Республікою Польща. Вийшовши з
вказаного транспортного засобу, ОСОБА_3
разом з невстановленою слідством особою жестами наказали групі нелегальних
мігрантів нести дерев'яну дошку зі скобою,
попередньо заготовленою на місці висадки невстановленою слідством особою
для полегшення подолання інженерно-технічних та контролюючих споруд лінії
державного кордону. В подальшому ОСОБА_3 на виконання спільного злочинного
плану в якості провідника вказував шлях групі нелегальних мігрантів до лінії
державного кордону, при цьому під час
даного руху до лінії державного кордону злочинна група двічі зупинялися на
відпочинок.

15 червня 2004 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_3
разом з невстановленою слідством особою на виконання свого злочинного плану в
районі 565 прикордонного знаку на ділянці прикордонної застави
"Краковець" на території Свидницької сільської ради Яворівського
району Львівської області вчинив безпосередньо незаконне переправлення через
державний кордон України 16 осіб, з яких
сім громадян Пакистану, вісім громадян
Афганістану та одного громадянина Індії,
поза пунктами пропуску, шляхом
надання допомоги в подоланні з використанням спеціально пристосованого засобу -
дерев'яної дошки зі скобою інженерно-технічних та контролюючих споруд Державної
прикордонної служби України. В подальшому невстановлена слідством особа жестом
дала вказівки даній групі йти в напрямку лінії державного кордону України з
Республікою Польща, звідки інший
співучасником злочину - невстановлена
слідством особа забезпечувала безперешкодне їх

переміщення по території Республіки Польща.
Того ж дня 16 вищевказаних
осіб - громадян
Пакистану, Афганістану та Індії було
затримано представниками прикордонної варти РП та наступного дня передано
представникам Державної прикордонної служби України.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 в пред'явленому йому обвинуваченні, свою вину визнав повністю та суду
показав, що на початку червня 2004 року в м. Мостиська Львівської області у зв'язку зі
скрутним матеріальним становищем із-за відсутності роботи погодився на
пропозицію невідомого йому чоловіка за винагороду у вигляді працевлаштування на
високооплачувану роботу на Сході України надати сприяння в якості провідника
під час незаконного переправлення через державний кордон з України в Республіку
Польща групи нелегальних мігрантів. Одночасно,
він відмовився особисто незаконно перетинати державний кордон України.
Він та невідома йому особа в ніч з 14
на 15 червня 2004 року зустрілися
на окраїні м. Мостиська Львівської
області, де останній надав йому чорну
маску та наказав надіти її. Там же вони двоє сіли у мікроавтобус, що над'їхав з водієм та групою нелегальних
мігрантів у складі 16 осіб.
Приїхавши даним транспортним засобом в район лінії державного кордону України у
Республікою Польща поблизу північної околиці с. Божа
Воля Яворівського району Львівської області,
він разом з невідомою йому особою і групою нелегальних мігрантів вийшли
з мікроавтобуса. При цьому невідома йому особа наказали двом нелегальним
мігрантам нести спеціально заготовлену дошку для подолання інженерно-технічних
споруд ДПС України, котра була схована у
місці висадки. Під час просування групи через ліс на Захід він виконував
функції провідника, вказуючи на шлях до
лінії державного кордону України. В ході даного руху група неодноразово
зупинялася на відпочинок. Наступного дня,
15 червня 2004 року, близько 13.00
год., під час безпосереднього
переправлення даної групи нелегальних мігрантів він та невідома йому особа
тримали вищевказану дошку, даючи таким
чином змогу вказаній групі перетнути державний кордон України, поза пунктом пропуску, шляхом подолання інженерно-технічних споруд
ДПС України. Після цього невідома йому особа вказала 16 нелегальним
мігрантам шлях до лінії державного кордону України з Республікою Польща, де повинна їх була зустріти інша особа.

В даний
час в скоєному розкаюється, просить
суворо його не карати, врахувати, що в нього перебувають на утриманні двоє
малолітніх дітей, а також той факт, що він являється інвалідом третьої групи.

Крім
цього вина підсудного ОСОБА_3 по даній справі стверджується показами
свідків, протоколами огляду місця
події, відтворення обстановки та
обставин події, пред'явлення для
впізнання, очної ставки, речовими доказами.

Суд
заслухавши думку учасників судового розгляду визнає недоцільним дослідження
доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину ОСОБА_3, так як вони не оспорюються всіма учасниками
судового розгляду і суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх
позицій.

Оцінюючи
докази в їх сукупності, що були добуті
та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_3 на попередьному
слідстві кваліфіковано вірно.

У
судовому засіданні доведено те, що
підсудний ОСОБА_3 вчинив організацію за попередньою змовою групою осіб
незаконного переправлення через державний кордон України осіб, керівництво такими діями, а також сприяв їх вчиненню вказівками та
усуненням перешкод, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 332 КК України.

При
обранні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_3 як пом'якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності, позитивно
характеризується по місцю проживання,
має на утриманні двоє малолітніх дітей,
є інвалідом третьої групи,
активно сприяв розкриттю злочину,
в скоєному він розкаявся, тому
суд вважає, що його виховання та
перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Обтяжуючих вину
обставин судом не добуто.

Речові
докази по справі, дерев'яну дошку та
комплект літньої камуфльованої форми з відзнаками ДПС України, які зберігаються у Мостиському прикордонному
загоні, слід знищити.

Керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК України, суд,
-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним в скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 332
КК України, призначивши покарання у
виді позбавлення волі строком на 3
(три) роки.

На
підставі ст. 75
КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з
іспитовим строком на 1 рік та з
покладенням відповідно до ст. 76 КК
України обов'язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально-виконавчої системи,
періодично з'являтись в ці органи для реєстрації.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_3, підписку про
невиїзд, до вступу вироку в законну
силу, залишити без змін.

Речові
докази по справі, дерев'яну дошку та
комплект літньої камуфльованої форми з відзнаками ДПС України, які зберігаються у Мостиському прикордонному
загоні, слід знищити.

На вирок
може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з часу його
оголошення, через Яворівський районний
суд Львівської області.

Вирок
виготовлений в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.