Справа № 185/7463/15-к
Провадження № 1-кп/185/449/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Днпропетровської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001348 від 30 травня 2015 року, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26 листопада 2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186, ст.75,76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік з іспитовим терміном на один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 30.05.2015 року приблизно о 06.30 год., знаходячись на території ринку «Новий», який розташований по вул.Гагаріна в м.Павлограді, Дніпропетровської області, підійшов до торгівельного павільйону № НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , де побачив на прилавку чоловічі футболки синього та світло-фіолетового кольору.

У ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір на скоєння відкритої крадіжки зазначених футболок.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_4 , того ж дня, приблизно о 06.35 год., стоячи біля зазначеного вище прилавку торгівельного павільйону № 57, у присутності свідка ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_7 відкрито, повторно викрав дві чоловічі футболки синього та світло-фіолетового кольору, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток, згідно судово-товарознавчої експертизи № 2832-15 від 24.06.2015 року, в розмірі 300 грн.

З викраденими футболками ОСОБА_4 з місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та дав покази про те, що дійсно, 30.05.2015 року приблизно о 06.30 год. він знаходився на території ринку «Новий», який розташований по вул.Гагаріна в м.Павлограді, Дніпропетровської області. Він підійшов до торгівельного павільйону № НОМЕР_1 , де побачив на прилавку чоловічі футболки синього та світло-фіолетового кольору, які він у присутності свідка ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_7 відкрито викрав, та з викраденим втік.

Додав, що згоден з висновком експерта, відповідно до якого вартість двох відкрито викрадених ним футболок складає 300 грн..

Зауважив, що викрадені ним футболки через приблизно тиждень були повернуті власнику.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим допитувати потерпілого, свідків, які не з`явились до суду та досліджувати інші докази немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи та співставляючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 з висунутим обвинуваченням суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних, взаємозв`язаних та об`єктивних, що з урахуванням застосування при розгляді справи положень ст. 349 КПК України дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення, що було вчинене в період невідбутого іспитового строку, призначеного обвинуваченому за попереднім вироком суду.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, заявив про щире каяття, викрадене ним майно повернуто власнику.

Обтяжливих обставин у справі не встановлено.

Наведене, а також той факт, що після засудження наприкінці 2014 року обвинувачений продовжує злочинну діяльність, що свідчить про його стійку злочинну направленість його дій, свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції даної статті.

26 листопада 2014 року ОСОБА_4 був засуджений Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186, ст.75,76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік з іспитовим терміном на один рік, злочин, що розглядається вчинив в період не відбутого покарання за попереднім вироком суду.

Відтак, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, що призначається за ч.2 ст.186 КК України, частки покарання у вигляді одного місяця позбавлення волі, що не відбуте обвинуваченим за попереднім вироком суду.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком чотири роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки, частки покарання у вигляді одного місяця позбавлення волі, що не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 13 год.15 хв. 27 липня 2015 року.

Речовий доказ: дві чоловічі футболки синього та світло-фіолетового кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення, а особою під вартою в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1