ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-472/08

08 липня 2008 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Ілляш С.І.,

за участю прокурора - Бевзенко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Іваньки, Маньківського р-ну,
Черкаської обл., громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна,
військовозобов'язаного, не працюючого, розведеного, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 21 березня
2008 року, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні Палацу Спорту, на
площі Спортивній, 1 в м. Києві, скориставшись тим, що за ним ніхто не
спостерігає, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_2, а саме: жіночу
сумочку вартістю 200 грн., у якій знаходився мобільний телефон «Самсунг»,
вартістю 1600 грн., косметичка, вартістю 15 грн., канцелярська папка вартістю
10 грн., та гроші у сумі 1339 грн.

Таємно викравши чуже майно загальною вартістю 3 164 грн., ОСОБА_1 з місця
вчинення злочину зник, але невдовзі був затриманий працівниками міліції.

Будучи допитаним у судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1 свою вину у
вчиненому визнав повністю, та пояснив, що 21 березня 2008 року, знаходився у
приміщенні Палацу Спорту в м. Києві, та спостерігав за змаганнями зі спортивної
гімнастики за кубок Дерюгіної. Приблизно о 18 год. 00 хв., у холі, на другому
поверсі, він підійшов до буфету, щоб знайти на столах, що - не будь з
продуктів, що залишили відвідувачі.

На
полиці, під кришкою стола, ОСОБА_1 помітив жіночу сумочку світло-коричневого
кольору. Озирнувшись навколо та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає,
він вирішив викрасти вказану сумочку та підійшовши до столу, взяв сумочку і
відійшовши у бік, став переглядати, що знаходиться у сумці. Відкривши сумку
побачив там мобільний телефон. В цей час до нього звернулась невідома йому
жінка, та запитала чи сумка належить йому, на що ОСОБА_1 поставив зустрічне
питання - чи ця сумка належить їй. Отримавши негативну відповідь він удав, що
сумка належить його подрузі, та відійшов від буфета. Через деякий час був
затриманий працівниками міліції, які при понятих вилучили в нього сумку. Щиро
розкаявся у вчиненому та просив суд не карати його суворо.

Покази підсудного дані під час судового слідства є
послідовними і об'єктивними та такими, що не змінювались протягом досудового та
судового слідства і тому приймаються судом як такі, що відповідають фактичним
обставинам справи.

За згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів
по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході
досудового слідства по справі, стосовно фактичних обставин справи, які
правильно розуміє підсудний та інші сторони, і які ніким не оспорювались.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України суд визнає недоцільним дослідження
доказів у справі, обмежившись допитом підсудного та дослідженням матеріалів
кримінальної справи, що характеризують особу ОСОБА_1

Оцінюючи викладене суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю, а його умисні дії
правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання
винного, є щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданого збитку,
відсутність будь - яких претензій з боку потерпілого.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують його покарання,
судом не встановлено.

Виходячи з наведеного та враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості
вчиненого злочину, те, що ОСОБА_1 раніше
не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не
перебуває, суд вважає, що підсудному
слід призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов по
справі не заявлений.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд з постійного
місця проживання слід скасувати.

Питання речових доказів вирішується судом у відповідності
до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК
України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот
вісімдесят) грн. 00 коп.

Речові докази:

- жіночу сумочку коричневого кольору, у якій знаходилися мобільний телефон
бордового кольору марки «Самсунг SGH-D 900», косметичка жовто-коричневого кольору, прозора канцелярська папка та гроші
у сумі 1339 грн., що знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_2, залишити
останній.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_1 у вигляді
підписки про невиїзд з постійного місця проживання - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя В.
Карабань