Провадження № 1-кп/487/94/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 16.10.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та мешкаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

встановив:

04.06.2013 року в денний час (точного часу в ході досудового слідства встановити не надалося можливим), ОСОБА_4 , знаходячись в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , побачив металеві двері зеленого кольору, встановлені в тамбурі квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , які належали ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, ОСОБА_4 зняв з петель двері зеленого кольору, встановлені в тамбурі квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно в червні 2013 року зняв з петель вхідні двері, які були встановлені у тамбурі квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 , що належали потерпілому. Свою провину визнає в повному обсязі та просить суд його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що обвинувачений його колишній сусід. 04.06.2013 року коли потерпілий прийшов з роботи додому, то замітив, що відсутні вхідні двері до тамбуру квартир, тому написав заяву до міліції, в подальшому знайшов двері у пункті прийому металобрухту. Двері повернули, тому претензій до обвинуваченого не має.

За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, на досудовому слідстві та в суді давав правдиві показання, розкаюється у скоєному, характеризується за місцем проживання посередньо та позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Згідно довідки МОПЛ № 1 ОСОБА_4 з 2000р. по 2008р. оглядався лікарями, діагноз: змішаний специфічний розлад розвитку, гіперкінетичний розлад поведінки. Згідно Акту судово-психіатричного експерта № 22 від 16.01.2014 року ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає на даний час і не страждав раніше. В період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. В застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не виявлені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва 16.10.2012 року у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1