№ 1-29/07
ВИРОК

іменем України

08
червня 2007 р. смт. Сосниця.

Сосницького
району суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді
- Данилюк Т.В.,

при секретарі -
Руді І.Л.,

з участю
прокурора - Федоренка В.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду,
в смт. Сосниця справу про
обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта
середня, не працюючого, розлученого,
раніше не судимого,
військовозобов'язаного, за ст. 164 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
з квітня 2006 року по даний час не виконує рішення місцевого суду Сосницького
району від 06 травня 2006 року, на
користь ОСОБА_2, про сплату аліментів в
розмірі % частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 ніде не
працює, на обліку в центрі зайнятості не
перебуває, аліменти не сплачує, участі у вихованні дитини не приймає, заборгованість по аліментам станом на
01.02.2007 року становить 1 466 грн.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину
передбаченого ст. 164 ч.1 КК України
визнав повністю і показав, що він
аліментів на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 не сплачував і заборгованість становить 1 466 грн., хоча і знав, що повинен це робити згідно рішення суду, зароблені кошти в м. Києві витрачає на власні потреби.
Неодноразово попереджався державним виконавцем про кримінальну
відповідальність. Коштів для погашення заборгованості він не має, але заборгованість погашати не бажає.

Вина
підсудного ОСОБА_1, окрім визнання своєї
вини самим підсудним, повністю доведена
показаннями потерпілої ОСОБА_2, свідка
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та іншими матеріалами
кримінальної справи, зокрема виконавчим
листом № 2-117/2006 від 26.05.2006 року з якого видно, що ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти
ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі % частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку починаючи з 26.04.2006 року і до її повноліття.

Потерпіла
ОСОБА_2 при досудовій підготовці матеріалів показала, що вона перебувала в шлюбі з підсудним і від
шлюбу у них є неповнолітня дочка ОСОБА_3,
на утримання якої згідно рішення Сосницького райсуду ОСОБА_1 повинен
платити аліменти. З квітня 2006 року він добровільно аліменти платити не
хоче, у вихованні доньки участі не
приймає і просить притягнути ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Свідок
ОСОБА_5 при досудовій підготовці матеріалів показав, що він проживає з своєю співмешканкою
ОСОБА_2, яка має на утриманні малолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після
розлучення ОСОБА_1 проживає окремо,
допомоги на утримання дочки не надає хоча їздить на заробітки в м. Київ в вихованні дочки участі не приймає.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що
ОСОБА_1 неодноразово викликався на бесіди до відділу ДВС, жодного разу не з»явився але попереджувався
про необхідність сплати аліментів та про відповідальність за ухилення від їх
сплати. Заборгованість по сплаті аліментів постійно збільшується, він ніде не працює.

Відповідно
довідки ДВС у Сосницькому районі ОСОБА_1 неодноразово викликався на бесіди до
органу ДВС і попереджувався про кримінальну відповідальність за ухилення від
сплати аліментів, має заборгованість по
сплаті аліментів в сумі 1 466 грн.

Аналізуючи
зібрані докази у їх сукупності суд вважає,
що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доказана, а його дії правильно кваліфіковані за
ч.1 ст. 164 КК України за ознакою
злісного ухилення від сплати встановлених рішенням Сосницького районного суду
коштів на утримання дитини (аліментів).

Обговорюючи
питання про вид та міру покарання суд враховує характер скоєного підсудним
ОСОБА_1 злочину, особу підсудного, який ніде не працює, зловживає спиртними напоями, характеризується посередньо, а тому суд вважає за необхідне обрати йому
міру покарання пов'язану з обмеженням волі.

Керуючись ст.
ст. 323 - 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним за ст. 164 ч.1 КК України
і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбуття покарання з випробуванням із іспитовим строком один рік.

Згідно ст. 76 КК України ОСОБА_1 зобов'язати
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру
запобіжного заходу, щодо ОСОБА_1
залишити -підписку про невиїзд.

Вирок на
протязі 15 діб може бути оскаржений в апеляційний суд Чернігівської області.