АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 632/259/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11сс/790/462/15 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

заявниці - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 4 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 4 березня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 від 31.05.2014 року про закриття кримінального провадження №0000799 - відмовлено.

12 лютого 2015 року ОСОБА_9 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 від 31 травня 2014 року про - закриття кримінального провадження, копію якої вона отримала лише 03 лютого поточного року, посилаючись на те, що наведена постанова є незаконною, необґрунтованою, оскільки слідчий провів удове розслідування не повно, не об`єктивно, всебічного не дослідив всі обставини, не провів слідчі дії, необхідні для встановлення істини у справі і прийняв невірне рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Також ОСОБА_9 зазначає, що 15 липня 2013 року вона звернулася до Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , оскільки останній шляхом обману заволодів її майном.

Однак слідчий, яка проводила досудове розслідування жодного разу її не викликала і не допитувала, не провела таку слідчу дію, як одночасний допит між нею і ОСОБА_10 , не витребувала документи, які підтверджують обґрунтованість її заяви, не допитала свідків, не вчинила інші слідчі дії.

Крім того ОСОБА_9 вказує, що в порушення ст. 110 КПК України оскаржувана постанова є не мотивованою та не обґрунтованою з огляду на зміст її заяви про кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного особа, яка подала скаргу, вважає, що постанова слідчого є незаконною і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_9 скаргу підтримала, посилаючись на викладені в ній доводи, і просила скасувати постанову слідчого від 31 травня 2014 року про закриття кримінального провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, оскільки вважає, що постанова слідчого є законною і обґрунтованою, а відносини, що склалися між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 носять цивільно- правовий характер, оскільки між ними був укладений договір міни нерухомого майна і виниклий спір про порушення права повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Слідчий також пояснила, що під час проведення досудового розслідування в діях ОСОБА_12 не було встановлено наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Заслухавши особу, яка подала скаргу, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження та документи, подані в обґрунтування скарги, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_9 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення слідчого, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, в тому числі про закриття кримінального провадження, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії Оскаржувана постанова була винесена слідчим 31 травня 2014 року, із відповідного супровідного листа вбачається, що її копію ОСОБА_9 фактично отримала 03 лютого 2015 року, тобто остання подала скаргу до суду в межах строків, передбачених для оскарження відповідного процесуального рішення.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

15 липня 2013 року ОСОБА_9 звернулася до Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області з заявою, в якій зазначила, що просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_13 , який при укладанні договору міни, шляхом обману її і нотаріуса заволодів її майном - будинком АДРЕСА_1 .

16 липня 2013 року вказані вище відомості були внесені слідчим до ЄРДР за № 0000799 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України та розпочате досудове розслідування.

Частина 1 ст. 190 КК України, зокрема, передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в якості потерпілої була допитана ОСОБА_9 , яка показала, що 28 липня 2005 року між нею і її знайомим ОСОБА_14 був укладений договір міни, згідно якого вона обміняла наведений вище будинок, який належав їй на праві власності, на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку в порядку спадкування було оформлене за ОСОБА_14 . При цьому ОСОБА_9 показала, що оформленням спадщини і договору міни фактично займалася вона, витративши на це свої гроші.

В грудні 2005 року з`ясувалося, що власником частини вказаної квартири є також колишня дружина ОСОБА_12 - ОСОБА_15 , яка отримала її в дар 16 липня 1996 року від ОСОБА_16 і ОСОБА_17 .

Крім того в матеріалах кримінального провадження міститься копія описаного вище договору дарування та договору міни наведеним житлом від 28 липня 2005 року, який укладений між ОСОБА_10 і ОСОБА_9 та посвідчений нотаріально.

Із технічного паспорту від 04 серпня 2005 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_18 .. Право власності за останньою зареєстроване на підставі наведеного договору міни.

Із ухвали апеляційного суду Харківської області від 15 травня 2013 року вбачається, що 02 червня 2006 року ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним вказаний договір дарування. Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою суду апеляційної інстанції заочне рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Таким чином, під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню слідчим були виконанні всі необхідні процесуальні дії, всебічно, повно і об`єктивно досліджені обставини справи та вона дійшла обґрунтованого висновку, що у даному провадженні не встановлено складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а тому постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України винесена вірно і відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Згідно копії довідки КП «Зміївське БТІ» від 12 лютого 2015 року, яка була надана ОСОБА_9 в судовому засіданні, станом на 31 грудня 2012 року будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в цілому за ОСОБА_9 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Таранівської сільської ради 24 жовтня 2003 року.

Станом на 31 грудня 2012 року заяв про перереєстрацію прав власності на нового власника до БТІ не надходило.

Крім того, під час розгляду даної скарги встановлено, що Первомайським міськрайонним судом Харківської області розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про витребування майна із чужого незаконного володіння, та за позовом ОСОБА_19 та ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , співвідповідач ОСОБА_20 , третя особа - Первомайська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та договору міни від 28 липня 2005 року та застосування двосторонньої реституції.

При вищевикладених обставинах відносини, які склалися між учасниками даної події, мають цивільно - правовий характер і можуть бути вирішені судом в порядку цивільного судочинства.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу датовану в якій просить скасувати її, а скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження направити на новий судовий розгляд.

Мотивує свою апеляцію тим, що ухвала слідчого судді необґрунтована, не відповідає вимогам КПК України, досудове розслідування проведено однобічно і не повно.

Заслухавши суддю доповідача, ОСОБА_9 що просила задовольнити апеляцію, прокурора що заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню частково з наступних причин.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Однак слідчим не допитано ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та посадових осіб Первомайської державної нотаріальної контори з приводу фактів викладених ОСОБА_7 в заяві про кримінальне правопорушення від 11.07.2013 року (кримінальне провадження а.с.6,7)

За таких обставин постанова слідчого СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000799 винесена передчасно та ґрунтується на неповному з`ясуванні всіх обставин справи.

На вищезгадану неповноту досудового розслідування слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали не звернув увагу.

За таких обставин, ухвала слідчого судді щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, слід звернути увагу апелянта на те, що при викладенні апеляційних вимог необхідно враховувати які процесуальні рішення має право винести апеляційний суд у відповідності до ч.3 ст.407 КПК України розглядаючи апеляцію на ухвалу слідчого судді.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 4 березня 2015 року щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 від 31.05.2014 року про закриття кримінального провадження скасувати.

Постанову СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 від 31.05.2014 року про закриття кримінального провадження №0000799 скасувати.

Кримінальне провадження №0000799 направити прокурору Первомайської міжрайонної прокуратури Харківської області для організації досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді