АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11- 927 / 2007 року. Головуючий
в 1-й інстанції: Сировєтнік Т.І:
ч.2 ст. 121 КК України Доповідач:
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року серпня місяця 31 дня.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі: головуючого - судді Батрака В.В. суддів:
Тараненка Ю.П., Копитько Л.І. з участю
прокурора Подворчана Ю.М. засудженого
ОСОБА_1. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від ЗО травня
2007 року. Цим вироком

ОСОБА_1^
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Кременчука Полтавської області, непрацюючий,
мешканець АДРЕСА_1, раніше
судимий:

15
квітня 2002 року за ч.1., ч.2 ст. 309 КК
України на 3 роки позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільнений
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; - 15 січня
2003 року за ч.2 ст. 307, ч.2
ст. 309, ст. ст. 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців
позбавлення волі, звільнений 11 травня
2006 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 27 днів, -засуджений за ч.2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення
волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним
вироком частково приєднано шляхом часткового складання призначених покарань
невідбуту частину покарання за попереднім вироком Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15 січня 2003 року і остаточно за сукупністю вироків призначено 9 років
позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди користь
потерпілої ОСОБА_2. 25 000 грн., на
користь потерпілої ОСОБА_3. -10 000 грн.

Цивільні
позови ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. про стягнення коштів на відшкодування матеріальної шкоди залишені без
розгляду з правом звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирішено питання
про долю речових доказів.

За
вироком суду ОСОБА_1. визнаний винним в тому,
що він вчинив злочин за таких обставин.

З лютого
2007 року, приблизно о 14 годині 30
хвилин, ОСОБА_1. разом із своєю
співмешканкою ОСОБА_4. приїхав до знайомого ОСОБА_5., що проживав в АДРЕСА_2,
де разом
з господарем квартири
та його гостями ОСОБА_6. та ОСОБА_7. стали вживати
алкогольні напої. Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_1. та ОСОБА_4. виникла
сварка, в ході якої ОСОБА_1. наніс ляпас
по обличчю ОСОБА_8., після чого покинув помешкання. Через деякий час ОСОБА_1.
знову повернувся до помешкання ОСОБА_5,
де знаходилися ОСОБА_8., ОСОБА_6. та
ОСОБА_7. Між ОСОБА_1. та ОСОБА_8. на ґрунті ревнощів знову виникла сварка, після якої ОСОБА_1. знову покинув помешкання
ОСОБА_5.

Приблизно
о 22 годині в той же день, повернувшись
до квартири ОСОБА_5., ОСОБА_1. на ґрунті
ревнощів наніс ОСОБА_8.
декілька ударів кулаком по голові спочатку в коридорі квартири, а потім,
зайшовши разом з нею до спальні,
наніс їй численні удари кулаками та ногами по голові та в різні частини
тулубу, внаслідок чого ОСОБА_8. втратила свідомість і в такому стані знаходилася до ранку
4 лютого 2007 року.

Вранці
ОСОБА_1. викликав швидку допомогу і ОСОБА_8. була госпіталізована до 3-ої міської лікарні м. Кременчука,
де у неї були виявлені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх
заподіяння, у вигляді садна, крововиливів на обличчі, забитих ран та крововиливів на губах, локальних крововиливів в області м'яких
тканин голови з боку внутрішньої поверхні,
крововиливу під тверду мозкову оболонку та в речовину головного
мозку, від яких вона в той же день
померла.

В апеляції засуджений ОСОБА_1. просить врахувати, що він вину повністю визнав, його щире каяття, поведінку потерпілої, яка викликала його ревнощі, його сімейний стан, що він є сиротою і пом'якшити покарання, застосувавши
ст. 69 КК України.

Інші учасники
судового розгляду вирок не оскаржили.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
засудженого ОСОБА_1., який
підтримав свою апеляцію і просив пом'якшити призначене покарання, застосувавши
ст. 69 КК України, міркування
прокурора про законність вироку та залишення його без зміни, а апеляції - без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що апеляція
засудженого задоволенню не підлягає.

В
апеляції не оспорюються висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
злочину за вказаних у вироку обставин та правильність кваліфікації його дій.

Винність
ОСОБА_1 у заподіянні потерпілій ОСОБА_8. умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, доведена матеріалами справи.

Визнав
її і сам засуджений ОСОБА_1., дії якого
за ч.2 ст. 121 КК України кваліфіковані
правильно.

Безпідставне
твердження в апеляції засудженого ОСОБА_1 про надмірну суворість обраного йому
покарання.

При
обранні покарання суд правильно,
відповідно до ст. 65 КК
України, врахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, що він вчинив тяжкий
злочин, дані про особу винного та
обставини, що обтяжують та пом'якшують
покарання, в тому числі ті, на які зазначено в апеляції засудженого.

Доводи
апеляції засудженого про необхідність застосування до нього ст. 69 КК України безпідставні.

Колегія
суддів вважає, що виходячи з даних про
особу винного, наявності двох
обставин, що обтяжують його
покарання, не встановлено таких
даних, які б дозволяли зробити
висновок, що призначене йому більш м'яке
покарання, ніж передбачено законом, буде необхідним й достатнім для його
виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме з
врахуванням всіх обставин суд і призначив покарання ОСОБА_1. за вчинений злочин
в межах санкції статті, за який він
засуджений.

Колегія
суддів вважає, що таке покарання не є
занадто суворим для нього. Підстав для його пом'якшення колегія суддів
апеляційного суду не знаходить.

Правильно
судом застосовані і правила ст. 71 КК
України, оскільки ОСОБА_1. вчинив новий
злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за
попереднім вироком.

з

З огляду
наведеного, колегія суддів
вважає, що призначене судом
покарання ОСОБА_1. за сукупністю вироків відповідає вчиненому і особі
засудженого, є необхідне й достатнє для
його виправлення і попередження нових злочинів.

Даних
про те, що у справі допущені порушення
кримінально-процесуального чи матеріального закону, які б могли бути підставою для скасування
вироку, не встановлено.

Вирок
законний, а обране ОСОБА_1. покарання -
справедливе.

За таких
обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і
задоволення апеляції засудженого.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

УХВАЛИЛА:

Вирок
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від ЗО травня 2007 року відносно ОСОБА_1
залишити без зміни, а його апеляцію -
без задоволення.