У х в а л а

іменем украни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова
В.М.,

суддів за
участю прокурора

Шевченко
Т.В., Селівона О.Ф., Морозової С.Ю.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві 8 лютого 2007 року матеріали кримінальної справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Устинівського районного суду від 10
березня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області 30 травня
2006 року щодо нього,

в с т а н о в и л а :

Вироком Донецького обласного суду від 28 червня 1996
року
ОСОБА_1 засуджено за п.п."а","е" ст.93, ч.3
ст.142 КК України (у ред.1960 р.) і на
підставі ч. 1 ст. 42 КК України (у ред.1960 р.)
призначено 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Постановою Устинівського районного суду від 10 березня
2006 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на більш
м'яке покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки 9 місяців 17 днів.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області 30
травня 2006 року зазначену постанову залишено без зміни.

З матеріалів справи видно, що зазначеною постановою
місцевого суду подання начальника Устинівської виправної колонії №37, погоджене
із спостережною комісією Устинівської райдержадміністрації про заміну
засудженому ОСОБА_1 невідбутої частини покарання більш м'яким задоволено, та
засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на
більш м'яке покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки 9 місяців 17
днів.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову
районного суду і ухвалу апеляційного суду та звільнити його від подальшого
відбування покарання умовно-достроково відповідно до положень ст.52 КК України
1960 року. Посилається на те, що судом не в достатній мірі враховані дані про
його особу та інші пом'якшуючі покарання обставини.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка вважала, що
касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з таких підстав.

Посилання ОСОБА_1 на невідповідність вимогам чинного
законодавства постанови про заміну невідбутого покарання у виді позбавлення волі
на більш м'яке у виді обмеження волі, оскільки суд, на його думку, повинен був
умовно-достроково звільнити від відбування покарання, безпідставні.

Згідно із п.11 Прикінцевих і перехідних положень правила,
встановлені Кримінальним Кодексом України 1960 року щодо давності,
умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої
частини покарання більш м'яким, погашення і зняття судимості поширюються на
осіб, які вчинили злочини до набрання чинності Кримінальним Кодексом України
2001 року, крім випадків, коли цим кодексом пом'якшується кримінальна
відповідальність осіб.

Отже, в даному випадку суд правильно застосовав норми КК
України 2001 року і замінив ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на більш
м'яке - обмеження волі, оскільки відповідно до вимог п.3 ст.521 КК
України 1960 року він взагалі не підлягав умовно-достроковому звільненню і щодо
нього не могла бути застосована заміна покарання більш м'яким.

Таким чином, істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які були б безумовною підставою для
скасування або зміни судових рішень, не встановлено.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги
ОСОБА_1 відмовити.

су д д і :

Коновалов В.М.
Шевченко Т.В. Селівон О.Ф.