Менський районний суд Чернігівської області
Справа № 2512/2606/2012
№ провадження 5/2512/576/2012
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2012 року смт. Макошино

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

головуючого - суддi ОСОБА_1

за участю: секретаря Кот О.М.

прокурора Положій Н.І.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в смт. Макошино Менського району Чернігівської області спiльне подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії № 91 УДПтСУ в Чернігівській області та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м'яким обмеження волі, та клопотання засудженого ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 про заміну невідбутої міри покарання на виправні роботи за місцем проживання засудженого:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянину України, до засудження проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, засудженого 19 квітня 2011 року вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 2 ст. 366, ч.2 ст. 364, ч.5 ст. 27, ч.24 ст. 190, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла, з позбавленням права обіймати посади нотаріуса строком на три роки ; вирок зміненого ухвалою колегії Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 лютого 2012 року та виключено як зайву кваліфікацію його дії за ч. 2 ст. 364 КК України, перекваліфіковано дії з ч.2 ст. 366 КК України на ч.1 ст. 358 КК України ( в редакції Закону України від 07.04.2011 року) і призначено за цим законом покарання у виді обмеження волі на строк два роки, помякшено покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України до 6 (шести )років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 358 КК України, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строком шість років з конфіскацією майна, крім житла ;

В С Т А Н О В И В:

Адмiнiстрацiя Менської виправної колонії № 91 та спостережна комiсiя Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області звернулися до суду із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш мяким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_2, посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, відбув 2/3 частину призначеного строку покарання.

Засуджений ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 звернулися із клопотаннями до суду про заміну невідбутої міри покарання ОСОБА_2 на виправні роботи за місцем проживання засудженого.

В судовому засіданні представник адміністрації Менської виправної колонії № 91 підтримав подання, та просить його задовольнити. В задоволення клопотань засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 просить відмовити.

В наданих в судовому засіданні поясненнях засуджений ОСОБА_4 заперечує проти задоволення спільного подання , вважає, що адміністрацією установи були порушені його права, оскільки є всі підстави для заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш мяким, а саме виправними роботами, та просить задовольнити його.

Прокурор вважає, що подання адміністрації установи виконання покарання та спостережної комісії Менської райдержадміністрації є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотань засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_3 просить відмовити.

Заслухавши пояснення представника адміністрації Менської виправної колонії № 91, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали подання та клопотання , вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що дане подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Строк вiдбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахується з 20 серпня 2008 року.

В Менській виправній колонії № 91 відбуває покарання з 30 вересня 2011 року. За час вiдбування покарання засуджений зарекомендував себе позитивно, а саме: порушення режиму утримання не допускав, розпорядок дня виконує, стягнень та заохочень не має. Був працевлаштований на столярній дільниці установи, але звільнений у звязку з скороченням. Характеризується як ввічливий, тактовний, дотримується культури спілкування з представниками адміністрації установи. Займається програмою диференційованого виховного впливу «Професія».

Дослідивши матеріали клопотань, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки відповідно до вимог ст. 407 КПК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м'яким покаранням відповідно до статей 81 і 82 Кримінального кодексу України застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покарання, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», заміна невідбутої частини покарання більш мяким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Беручи до уваги , що засуджений ОСОБА_2 відбув 2/3 призначеного покарання , стягнень та заохочень не має став на шлях виправлення , в Менській ВК № 91 знаходиться не значний час , а строк, який залишився йому до відбуття є значним, суд вважає за можливе замінити не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш мяке покарання у виді обмеження волі , що буде необхідним та достатнім для забезпечення подальшого виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим.

Стосовно тверджень засудженого щодо порушення його прав через незастосування заміни невідбутої частини покарання на виправні роботи, то це не є обовязковою умовою для суду. Що стосується думки засудженого , що суд зобов'язаний визначити йому ще більш м'який вид покарання у виді виправних робіт, то виходячи з принципів інституту кримінального покарання, врахувавши особу засудженого , тяжкість вчиненого ним злочину, строк невідбутого покарання, є неспроможним.

Крім того, з витягу з протоколу засідання комісії Менської виправної колонії № 91 та постанови спостережної комісії Менської райдержадміністрації вбачається, що з самого початку розглядалось питання про заміну ОСОБА_2 невідбутої частини покарання на більш мяке, а саме на обмеження волі і думка засудженого при цьому не є обовязковою , а доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є безпідставними , про заміну йому невідбутої міри покарання на виправні роботи.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.407 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Спільне подання адміністрації Менської виправної колонії № 91 та спостережної комісії Менської райдержадміністрації - задовольнити .

Замінити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, засудженому вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19 квітня 2011 року, зміненого ухвалою колегії Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 лютого 2012 року, позбавлення волі на обмеження волі на невідбутий строк покарання 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 20 днів.

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі рахувати з моменту набрання законної сили даною постановою, зобовязавши начальника Менської виправної колонії № 91 управління ДПтСУ в Чернігівській області етапувати засудженого до виправного центру.

Розяснити засудженому ОСОБА_2, що відповідно до ч.6 ст. 82 КК України, у разі вчинення нового злочину, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш мякого покарання за правилами, передбаченими у ст. 71, ст. 72 КК України.

Постанова може бути оскаржена до апеляцiйного суду Чернігівської області протягом 7 дiб з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1