Справа № 357/5121/15-к
1-кп/357/419/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000025 від 17.03.2015 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорнобай Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , призваного 24 березня 2014 року на військову службу, яку проходив на посаді кулеметника протитанкового взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (п/п НОМЕР_2 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи призваним по мобілізації військовослужбовцем та проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 у період із 25 березня 2014 року по 31 березня 2015 року, діючи в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, в періоди з 12 січня 2015 року по 17 січня 2015 року, з 20 січня 2015 року по 26 січня 2015 року, з 01 лютого 2015 року по 07 лютого 2015 року, з 12 лютого 2015 року по 21 лютого 2015 року та з 25 лютого 2015 року по 05 березня 2015 року, самовільно залишав військову частину, та був відсутній на службі без поважних причин, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад 3 доби, повторно на протязі року

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно він був призваний 25 березня 2014 року на військову службу, яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 , розташованій в АДРЕСА_2 . Так як під час проходження ним служби, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина, то виникла складна матеріальна ситуація. За місцем свого постійного проживання в смт. Чорнобай він проживав разом з дружиною та мамою і коли померла дружина, то був скрутний матеріальний стан і його мама позичила на поховання дружини гроші, які потрібно було повертати. Тому він під час проходження військової служби періодично відлучався з військової частини і їхав до себе додому в АДРЕСА_1 і в ці періоди, з 12 січня 2015 року по 17 січня 2015 року, з 20 січня 2015 року по 26 січня 2015 року, з 01 лютого 2015 року по 07 лютого 2015 року, з 12 лютого 2015 року по 21 лютого 2015 року та з 25 лютого 2015 року по 05 березня 2015 року працював різноробочим і повертав позичені гроші. З військової частини він відлучався самовільно, лише повідомляв чергового по військовій частині про свої від`їзди додому, однак офіційно дозволи залишити військову частину він не отримував.

У скоєному ОСОБА_5 розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст. 407 ч. 2 КК України, оскільки він вчиняв самовільне залишення військової частини являючись військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад 3 доби, вчинені повторно протягом року.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 за місцем проходження військової служби та за місцем попередньої роботи характеризується позитивно, чистосердечно розкоюється, сприяв розкриттю злочину - наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Обтяжуючі відповідальність обставини судом не встановлені.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази у провадженні відсутні.

Судові витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1