Справа №: 1-2/12
ПОСТАНОВА
Іменем України
"01" липня 2015 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву про самовідвід у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 393 КК України та ОСОБА_5 у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді ОСОБА_1 знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 393 КК України та ОСОБА_5 у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Суддя ОСОБА_1 , згідно до вимог ст. 56 КПК України (ред. 1960 року) заявила самовідвід з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України (ред. 1960 року) та вказала, що підсудні зверталися зі скаргами до ВККС України, де вказували неправдиві відомості стосовно розгляду даної справи суддею.

Відповідно до висновку №1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Отже, ці обставини виключають розгляд справи за участі судді ОСОБА_1 , де беруть участь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Прокурор та підсудні не заперечували щодо заявленого самовідводу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України (ред. 1960 року), суддя або народний засідатель не може брати участі в розгляді кримінальної справи: при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді або народного засідателя.

Таким чином, заява головуючої судді ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальній справі підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 54, 56, 57 КПК України (ред. 1960 року),

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 393 КК України та ОСОБА_5 у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України задоволити.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 393 КК України та ОСОБА_5 у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України передати для розгляду по суті іншому судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, визначеному в порядку, встановленому ч. 3 ст. 16-2 КПК України (ред. 1960 року).

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_6 НЕРОДА