522/07 .Головуючий
у першій інстанції Гончарук О.Н.
121, Доповідач
в апеляційній інстанції Опеида В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 25
вересня 2007 року

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
- судді Опейди
В.О.

суддів Польового
М. І., Пазюка О.С.

з участю
прокурора Смолюка
Б.С.

захисника ОСОБА_2.

засуджених ОСОБА_1.
,ОСОБА_12.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку
кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та його захисника
ОСОБА_2., представника потерпілих
ОСОБА_3 на вирок Камінь-Каширського районного суду від 11 липня 2007 року, яким ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та
житель с. Волиця Камінь-Каширського р-ну Волинської області, громадянин України, з базовою середньою освітою, не працюючий,
не одружений, не судимий, -

засуджений
за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 (семи) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі,

- за ч. 2 ст.
296 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі
ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів шляхом
часткового складання призначених покарань, остаточно призначено до відбування
ОСОБА_1. 8 (вісім) років позбавлення
волі.

Стягнуто
з засудженого ОСОБА_1. в користь потерпілих: ОСОБА_4 20 000 (двадцять тисяч)
грн. моральної шкоди та 200 (двісті) грн. витрат, затрачених на послуги адвоката; ОСОБА_5 8000
(вісім тисяч) грн. моральної шкоди та 200 (двісті) грн. витрат, затрачених на послуги адвоката; ОСОБА_6 8000
(вісім тисяч) грн. моральної шкоди та 200 (двісті) грн. витрат, затрачених на послуги адвоката; ОСОБА_7 8 000
(вісім тисяч) грн. моральної шкоди та 200 (двісті) грн. витрат, затрачених на послуги адвоката; ОСОБА_8 8000
(вісім тисяч) грн. моральної шкоди та 200 (двісті) грн. витрат, затрачених на послуги адвоката; ОСОБА_9 8000
(вісім тисяч) грн. моральної шкоди та 200 (двісті) грн. витрат затрачених на
послуги адвоката; ОСОБА_10 8000 (вісім тисяч) грн.

моральної
шкоди, 6707 (шість сімсот сім) грн. 78
коп. матеріальної шкоди, 3000 (три
тисячі) грн. витрат, затрачених на
послуги адвоката; ОСОБА_118000 (вісім тисяч) грн. моральної шкоди.

Запобіжний
захід ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу
постановлено змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту на тримання під
вартою.

Постановлено
початок строку відбування покарання засудженому рахувати з 11 липня 2007 року.

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець та житель с. Волиця Камінь-Каширського р-ну Волинської
області, громадянин України, з базовою вищою освітою, не працюючий,
не одружений, не судимий, -

засуджений за ч.
1 ст.
296 КК України до 2 (двох) років обмеження волі,

- за ч. 2 ст.
296 КК України до 4 (чотирьох) років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим,
остаточне покарання ОСОБА_12.
визначено у виді обмеження волі на строк - 4 (чотири) роки.

На
підставі п. "ж" ст. 1 Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 року засудженогоОСОБА_12.
постановлено звільнити від покарання.

Вирішено
після набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_12. запобіжний захід у виді підписки про невиїзд
постановлено скасувати.

Стягнуто
зОСОБА_12. в користь потерпілих:
ОСОБА_114000 (чотири тисячі) грн. моральної шкоди та 1500 (одну тисячу п'ятсот)
грн. витрат, затрачених на послуги
адвоката.

У
задоволені цивільних позовів ОСОБА_13 до засудженого ОСОБА_1. та ОСОБА_10 до засудженого ОСОБА_12. постановлено відмовити.

Розглянувши
справу в апеляційному порядку, колегія
суддів судової палати, -

ВСТАНОВИЛА:

Даним
вироком ОСОБА_1. та ОСОБА_12. визнані винними та засуджені за те, що 25 листопада 2006 року, біля 21 год., знаходячись в по вул.
Федорова с. -Волиця Камінь-Каширського
району з хуліганських спонукань, грубо
порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно чіплялись до ОСОБА_14. та ОСОБА_15. , нанесли їм удари руками в різні частини
тіла, заподіявши потерпілим легкі
тілесні ушкодження.

Крім
того, ОСОБА_1. 25 листопада 2006 року, біля 22 год., знаходячись поблизу бару "Надія" в с Волиця
Камінь-Каширського району та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час конфлікту із ОСОБА_14. наніс останньому удари кулаками по
голові, заподіявши тяжкі тілесні
ушкодження, які спричинили смерть
потерпілого.

В
поданій апеляції засуджений просить переглянути вирок суду та направити справу
на додаткове розслідування. Апеляцію мотивує тим, що у смерті ОСОБА_14. він не винен,
оскільки це брати ОСОБА_14 побили його з метою наживи, а його дії не могли спричинити смерті
потерпілого. Крім того, вважає, що висновок судово-медичної експертизи
сфальсифікований.

Захисник
засудженого ОСОБА_1. - ОСОБА_2. в
апеляції просить вирок суду скасувати,
направивши справу на додаткове розслідування. Посилається на те, що комісійна експертиза по справі проведена з
порушеннями вимог Правил проведення судово-медичних експертиз, дії засудженого ОСОБА_1. невірно перекваліфіковані з ч. 1 ст.
119 на ч. 2 ст. 121 КК України, а суми відшкодування моральної шкоди, стягнуті з засудженого в користь
потерпілих, є значно завищеними.

В
апеляції представник потерпілих ОСОБА_3,
не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій засуджених, призначеного їм покарання, просить вирок суду в частині цивільних
позовів змінити, задовольнивши їх в
повному об'ємі. Вважає, що суд першої
інстанції задовольняючи частково позовні вимоги потерпілих не врахував глибину
моральних страждань та визначив розмір моральної шкоди без врахування вимог
розумності та справедливості.

В
заперечені на апеляцію представника потерпілих ОСОБА_3, помічник прокурора Камінь-Каширського району
просить залишити її без задоволення. Вказує,
що позовні вимоги потерпілої про стягнення матеріальної шкоди судом
підставно задоволено в частковому об'ємі,
оскільки останньою не було представлено доказів понесених матеріальних
затрат на суму, зазначену у цивільному
позові. Щодо розміру моральної шкоди, то
при його визначенні судом були враховані характер та глибина душевних страждань
потерпілих і він визначений з дотриманням вимог розумності та справедливості.

Вироком
щодоОСОБА_12. не оскаржувався і не
опротестовувався.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку та
доводи апеляцій, засудженого
ОСОБА_1. та його захисника, які підтримали свої апеляції і заперечили
апеляцію представника потерпілих,
засудженогоОСОБА_12. , який
підтримав апеляції ОСОБА_1. і його
захисника та заперечив апеляцію представника потерпілого, прокурора,
який заперечив проти апеляцій і просив залишити вирок суду без
змін, перевіривши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши докази у справі
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляції засудженого та його захисника,
а також представника потерпілих не підлягають до задоволення.

Висновки
суду про вчинення ОСОБА_1.
злочинів, передбачених ч. 2 ст.
121, ч. 2 ст.
296 КК України при вказаних у вироку обставинах, ґрунтуються на перевірених і досліджених в
судовому засіданні доказах, яким суд дав
належну оцінку.

Твердження
в апеляції засудженого про те, що він не
причетний до нанесення ОСОБА_14.
тілесних ушкоджень, які
спричинили його смерть, а травму голови
останній одержав під час бійки при падінні на дорожнє покриття, були предметом ретельного дослідження суду і
обгрунтовано спростовані з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Підстав
сумніватися у правильності даного висновку суду колегія суддів не знаходить.

З вироку
суду вбачається, що ОСОБА_1. під час конфлікту з ОСОБА_14. наніс останньому декілька ударів кулаками у
життєво важливий орган - в голову, від
яких потерпілий помер.

Наведений
факт підтверджується матеріалами кримінальної справи, зокрема

поясненнями
самого засудженого ОСОБА_1. про те, що він дійсно, під час бійки з ОСОБА_14. , наніс останньому близько 4 ударів в область
голови (а.с. 55-56).

З
висновку комісійної судово-медичної експертизи від 08 червня 2007 року № 35
вбачається, що у потерпілого
ОСОБА_14. виявлено важку черепно-мозкову
травму, яка супроводжувалась
крововиливами під мозкові оболонки,
забоєм головного мозку, набряком
і здавленням останнього. Саме дана травма перебувала у причинному зв'язку із
смертю потерпілого.

У
відповідності з висновком, ОСОБА_14. міг отримати тяжкі тілесні ушкодження - удари
по голові, як скляною пляшкою так і
кулаками рук сторонньої людини, однак
отримання потерпілим таких тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує засуджений у апеляції -
виключається.

Суд
першої інстанції підставно віддав перевагу у справі висновку комплексної
судово-медичної експертизи та поклав його в основу вироку, оскільки висновок комісійної експертизи, на відміну від інших висновків експертів у
справі щодо цього ж предмету, є найбільш
повним, всебічним, конкретним та визначеним і об'єктивно
узгоджується з матеріалами кримінальної справи.

Висновок
судово-медичної експертизи проведений кваліфікованими спеціалістами, на основі наданих матеріалів кримінальної
справи, з дотриманням Правил проведення
судово-медичних експертиз і сумніву у колегії суддів у його правильності немає.

Не заслуговують на увагу і твердження
захисника засудженого ОСОБА_2. про те,
що дії ОСОБА_1. неправильно
перекваліфіковані з ч. 1 ст. 119 на ч. 2
ст. 121 КК України.

Суб'єктивна
сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст.
121 КК України, передбачає умисну
форму вини винної особи, спрямований на
заподіяння невизначеної шкоди здоров'ю потерпілого, відповідальність за який настає за фактично
заподіяні тілесні ушкодження.

По
справі встановлено, що між ОСОБА_1. та потерпілим, відбулась бійка, в ході якої ОСОБА_14. і були спричинені тяжкі тілесні
ушкодження, що призвели до його смерті.

Як
вбачається з вищевикладеного, умисел
ОСОБА_1. був спрямований безпосередньо
на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень,
в тому числі і тяжких, про що
свідчить факт нанесення побоїв у життєво важливий орган, та заподіяння шкоди його здоров'ю.

Аналізуючи
усі зібрані у справі докази, колегія
суддів приходить до висновку, що дії засудженого
ОСОБА_1. за ч. 2 ст.
121 КК України кваліфіковані вірно,
як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

В
частині розгляду цивільних позовів, то
вони по справі вирішені згідно закону і у вироку щодо цього питання наведені
відповідні мотиви.

Задовольняючи
позовні вимоги потерпілих судом враховано глибину їх душевних страждань
пов'язаних із втратою близької людини,
ступінь вини особи, яка завдала
моральних страждань та визначено розмір відшкодування моральної шкоди виходячи
з вимог розумності та справедливості.

Правильно вирішено судом і цивільний
позов потерпілої ОСОБА_10 в частині
стягнення матеріальної шкоди. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою не подано суду відповідних
доказів про понесення нею витрат на спорудження нагробного пам'ятника, а оскільки такі витрати об'єктивно нічим не
підтверджені - вимоги цивільної позивачки в цій частині задоволенню не
підлягають.

Як
вбачається з вироку суду, при
призначенні засудженому міри покарання судом враховано: характер та ступінь
тяжкості вчинених ним злочинів, дані про
його особу та обтяжуючу його покарання обставину - вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

У
відповідності до наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого виключно в
умовах ізоляції від суспільства.

Призначене
покарання ОСОБА_1. відповідає
вимогам ст. ст.
50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його
виправлення і перевиховання з застосуванням принципу часткового складання
призначених покарань.

Підстав
для скасування вироку та направлення справи на додаткове розслідування по
обставинах, зазначених в апеляціях, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової
палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1, його захисника
ОСОБА_2 та представника потерпілих ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок
Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 липня 2007 року
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_12 залишити без змін.