Справа № 11-204 2007р. Головуючий у 1-й інстанції - Шаповал М.М.
Категорія - ст.365 ч.З Доповідач -
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року березня 22 дня
колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.,

суддів - Сахнюка В.Г.,
Олійника В.Б.,

з участю

прокурора -
Кононенко К.М.,

адвоката - ОСОБА_1,

засудженого -
ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Суми кримінальну

справу за апеляцією прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом 1

інстанції на вирок Ковпаківського
районного суду м.Суми від 29
листопада

2006р.

яким ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, раніше

не судимий,

засуджений:

·
за ч.2 ст.364
КК України, із
застосуванням ст.69 КК
України до позбавлення волі
строком на 3 роки 6 місяців;

·
за ч.З
ст.365 КК України,
із застосуванням ст.69
КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

·
за ч.2 ст.366 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 9 місяців.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі
строком на 4 роки 6 місяців.

У відповідності
ст.75 КК України ОСОБА_2
звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

За вироком ОСОБА_2 визнаний винним
та засуджений за те, що він з 13.10.03р. займаючи посаду в.о. голови правління
ВАТ "Сумський рафінадний завод", а з 10.02.04р., був затверджений на
посаді голови вказаного товариства, тобто будучи службовою особою, зловживаючи
своїм

службовим становищем,
перевищив службові повноваження та
скоїв службове підроблення.

Так, станом на
6.01.04р. за ВАТ "Сумський рафінадний завод" виник податковий борг по
несплаті штрафних санкцій по земельному податку на суму 12437,28 грн. Після того,
як підприємство борг не сплатило, 12.02.04р. податкова служба перевела все
майно ВАТ у податкову заставу і повідомила ОСОБА_2 про те, що реалізація будь-якого майна
підприємства можлива тільки з дозволу податкого органу.

Разом з тим, ОСОБА_2 23.12, 25.12 та
29.12.03р. заключив договори
купівлі-продажу із ЗАТ "Страхова компанія" "Стаховий
капітал" і зобов'язався продати обладнання картонажного цеху.

19.10.04р. ВАТ
"Сумський рафінадний завод" від покупця вніс предоплату за обладнання 193000 грн., однак ОСОБА_2, всупереч діючого
законодавства, знаючи про податковий борг, заходів по скороченню боргу не
прийняв, зловживаючи своїм службовим становищем 114541 грн. використав на інші цілі, чим завдав шкоду державному
бюджету на вказану суму.

Розуміючи
можливість виявлення своїх незаконних дій ОСОБА_2
23.12.04р. листом до ДПІ звернувся з проханням про надання дозволу на
реалізацію майна, вказавши неправдиві відомості про те, що отримані від
реалізації майна будуть направлені на погашення податкового боргу.

Ввівши в оману
ДПІ, ОСОБА_2 29.12.04р.
одержав дозвіл на реалізацію активів, які перебували у податковій заставі, хоча
одержані кошти були використані раніше.

Крім того, ОСОБА_2 діючи умисно в
інтересах ТОВ "ЖМ Груп" явно перевищуючі свої службові повноваження,
без погодження з загальними зборами акціонерів та регіональним відділенням
Фонду державного майна по Сумській області, уклав договір застави майна,
узгодженого вартістю 1190593,3
грн. вказавши дату передачі предмету застави-майна ВАТ 20.01.06р. Балансова
вартість майна, яке передавалося під заставу за бухгалтерським документом
складає 989285,68 грн.

В апеляції
прокурор, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції,
вказує, що призначене покарання занадто м"яке, не відповідає суспільній
небезпечності скоєних злочинів і прохає вирок скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, засудженого та його адвоката
про залишення вироку без зміни, дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновок суду
про доведеність вини ОСОБА_2
у скоєнні злочинів за обставин, зазначених у вироку відповідає фактичним
обставинам, підтверджується сукупністю доказів, які судом ретельно досліджені
та належно оцінені і апелянтом не оспорюється.

Дійшовши до
обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2, суд вірно кваліфікував його дії за відповідними законами.

Доводи апелянта
про призначення засудженому занадто м"якого покарання не відповідає
вимогам закону і даних про особу винного.

Так, ОСОБА_2 раніше не
судимий, позитивно характеризується, характер скоєних злочинів свідчить, що
особа ОСОБА_2 не
становить підвищеної суспільної небезпечності.

Призначаючи покарання
засудженому, суд в повній мірі врахував вимоги ст.65 КК України і призначив
покарання, яке є необхідне і достатнє для перевиховання ОСОБА_2 і попередження
скоєння ним нових злочинів.

За таких
обставин суд не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку.

Разом з тим,
колегія суддів вважає за необхідне уточнити вирок щодо резолютивної частини
вироку.

В мотивувальній
частині вироку суд належним чином вмотивував застосування ст. 69 КК України і
призначення покарання нижче від найнижчої межі санкцій відповідних законів, а
також не застосування додаткової міри покарання, однак в резолютивній частині
не вказав, що покарання призначено без додаткових мір покарання, а покарання за
ч.2 ст.366 КК України призначено без вказівки на ст.69 КК України.

За таких обставин
колегія суддів уточняє вирок, керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.11.2006р. стосовно ОСОБА_2 залишити без
зміни, а апеляцію прокурора -
без задоволення.

Цей же вирок
уточнити і вважати призначене покарання судом за ч.2 ст.364, ч.З ст.365, ч.2
ст.366 КК України по кожній із статтей із застосуванням ст. 69 КК України без
позбавлення права займати певні посади чи займатия певною діяльністю.