1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3251/25 1-кс/335/560/2026
19 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
- мобільний телефон Redmi Note 9 Pro, imei: НОМЕР_1 , imei:2 НОМЕР_2 , зеленого кольору, з сім картою Київстар НОМЕР_3 , Vodafone НОМЕР_4 , з чохлом червоного кольору;
-мобільний телефон Redmi 14c, зеленого кольору, imei: НОМЕР_5 , imei: НОМЕР_6 з сім карткою Лайф НОМЕР_7 ;
Відповідно до резолютивної частини ухвали Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2025 р. (справа 335/3251/25) дозвіл на проведення обшуку надано слідчим суддею за адресом м. Запоріжжя, вул. Руставі, 1-В, виключно з метою відшукання та вилучення незаконно придбаних та виготовлених тютюнових виробів без марок акцизного податку, грошових коштів, отриманих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а також чорнових записів, документів, в яких міститься інформація про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема комп`ютерну техніку, або засоби зв`язку, речі, предмети, що мають відношення до обставин кримінального правопорушення.
Тобто дозвіл надано виключно для відшукання та вилучення грошових коштів, отриманих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а також засобів зв`язку, що мають відношення до обставин кримінального правопорушення.
Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий зазначив, що метою накладення арешту на вказане майно є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження у зв`язку з наявністю підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину
Аргументуючи своє рішення суд зазначив, що телефони можуть містити на собі сліди та інформацію, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою арешту є збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення. Проте, звертаючись з клопотанням про арешт майна, в клопотання не міститься відомостей щодо того, що грошові кошти, що вилучені у ОСОБА_4 - є грошима, отриманими злочинним шляхом, та спростовуються випискою по рахунку ОСОБА_4 , від 17.12.2024 р. та квитанцією банку «ПУМБ» №43627032 від 04.01.2024 р.
Також адвоката зазначає, що з моменту вилучення вказаного майна минуло 8 місяців, а також ОСОБА_4 не повідомлено про підозру та вона має статус свідка.
На підставі вищевикладеного адвокат просить скасувати арешт, накладений слідчим суддею від 11.06.2025 року по справі №335/3251/25 (1-кс/335/2055/2025) на вищезазначене майно.
В судове засідання представник власника майна та власник не з`явилися, про час, дату, місце розгляду клопотання повідомлялись у встановленому законом поряду. Адвокат надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Слідчий проти задоволення клопотання заперечував з підстав необґрунтованості та недоведеності клопотання.
Слідчий суддя дослідивши подане клопотання, та надані адвокатом матеріали, вислухавши доводи слідчого, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як визначено ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.
Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
- мобільний телефон Redmi Note 9 Pro, imei: НОМЕР_1 , imei:2 НОМЕР_2 , зеленого кольору, з сім картою Київстар НОМЕР_3 , Vodafone НОМЕР_4 , з чохлом червоного кольору;
-мобільний телефон Redmi 14c, зеленого кольору, imei: НОМЕР_5 , imei: НОМЕР_6 з сім карткою Лайф НОМЕР_7 ;
При накладенні арешту слідчим суддею враховано, що метою накладання арешту є забезпечення збереження речових доказів.
Стороною обвинувачення мотивовано, що вказане майно відповідає положенням ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на доводи клопотання, слідчий суддя звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України задля збереження речового доказу арешт накладається на таке майно, що належить будь-якій фізичній чи юридичній особі, тобто не залежно від набуття власником майна статусу підозрюваної особи.
Отже, у відповідності з нормами кримінального процесуального закону у якості заходу забезпечення кримінального провадження накладено арешт на вказане вище майно.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є об`єктом, доказом злочину.
Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з викладеного, враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, арештоване майно має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, скасування арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення та інше, слідчий суддя, приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно, на теперішній час відпала або арешт накладено необґрунтовано, арешт накладено з метою збереження речових доказів, а тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
Керуючись ст. ст. 100, 170, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1