ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 671/334/26

Провадження № 11-сс/820/153/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в діях прокурора Волочиської окружної прокуратури відсутня бездіяльність, так як останній в межах своїх повноважень прийняв заяву про злочин від 12.02.2026 року, розглянув її по суті вимог та обґрунтовано відмовив у задоволенні.

Крім того, слідчий суддя констатував відсутність у заяві ОСОБА_5 від 12.02.2026 року ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, відомості про яке просила внести заявниця.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою зобов`язати прокурора внести відомості про злочин за її заявою від 12.02.2026 року.

Свої вимоги аргументує тим, що члени виконкому Волочиської міської ради свідомо внесли неправдиві дані у рішення №68 від 13.02.2025 року, зазначивши, що земельна ділянка, на якій дозволено встановлення безфундаментної споруди, є вільною, незважаючи на те, що на даній ділянці розміщене зелене насадження, рекламний банер та охоронна зона підземних комунікацій.

Вказані обставини, на думку апелянта, свідчать про ознаки злочину, передбаченого ст.366 КК України.

Звертає свою увагу на імперативні вимоги ст.214 КПК України, які зобов`язують прокурора внести відомості про злочин до ЄРДР, а не давати оцінку на предмет наявності ознак злочину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Наведені положення процесуального закону перебувають у взаємозв`язку із ч.1 ст.2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину кримінального правопорушення.

Саме наявність ознак кримінального правопорушення має бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР, як запобіжний чинник та гарантія для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

У зв`язку із чим, колегія суддів вважає правильними дії слідчого судді з проведення попередньої оцінки (аналізу) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній інформації саме про кримінальне правопорушення при розгляді скарги на бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Аналогічним чином мають діяти і слідчий чи прокурор при отриманні відповідної заяви.

Зазначена правова позиція є усталеною судовою практикою, яка повністю узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними у справах №761/20985/18, №556/450/18, і підстав відступати від цих висновків судова колегія не вбачає.

Колегія суддів зазначає, що єдність судової практики з метою реалізації принципу правової визначеності шляхом однакового застосування тієї самої норми закону в подібних правовідносинах у кримінальному провадженні забезпечується виключно діяльністю Верховного Суду. Саме він формує правові висновки, які є обов`язковими для всіх судів нижчих інстанцій, шляхом ухвалення відповідних постанов прийнятих у складі палат, об`єднаних палат чи Великої Палати ВС.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

Такий висновок відповідає і рішенню Конституційного Суду України у справі №3-180/2018(1644/18) за конституційною скаргою від 17.06.2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Отже, судова практика з даного правового питання є сталою, послідовною і обов`язковою для врахування, якою і керується колегія суддів при розгляді матеріалів провадження, які перебувають у неї на розгляді.

Як вбачається із змісту заяви про злочин, ОСОБА_5 стверджує, що члени виконавчого комітету Волочиської міської ради свідомо внесли неправдиві відомості до рішення №68 від 13.02.2025 року, зазначивши, що земельна ділянка, на якій надано дозвіл на встановлення безфундаментної споруди, є вільною, попри те, що на ній нібито розміщені зелені насадження, рекламний банер та проходить охоронна зона підземних комунікацій.

На думку заявника, вказані обставини свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

Водночас заявником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, зокрема документів, фото- чи відеоматеріалів, відомостей із містобудівної або технічної документації, які б свідчили про наявність на вказаній земельній ділянці зелених насаджень, рекламних конструкцій чи охоронних зон підземних інженерних мереж.

Таким чином, наведені у заяві твердження мають характер припущень та не підтверджуються жодними об`єктивними даними, а висновки, які містяться у даній заяві, фактично зводяться до незгоди із прийнятим рішенням органу місцевого самоврядування.

Колегія суддів звертає увагу, що виконавчий комітет місцевої ради, в межах наданих законом повноважень, уповноважений приймати рішення щодо надання дозволів на розміщення тимчасових споруд, що власне апелянтом не заперечується.

Законність такого рішення та доцільність його прийняття не можуть бути предметом кримінально-правової оцінки в межах кримінального провадження, а може бути вирішене виключно шляхом його оскарження у встановленому законом адміністративному порядку.

Що стосується зазначення у рішенні формулювання про те, що земельна ділянка, на якій надано дозвіл на встановлення безфундаментної споруди, є «вільною», то його, на переконання колегія суддів, не слід тлумачити у буквальному значенні.

Таке формулювання фактично означає відсутність на відповідній земельній ділянці об`єктів, розміщення або знесення яких заборонено законодавством чи які унеможливлюють встановлення тимчасової споруди.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній, немає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.3 ст.407, 418, 419, ст.422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3