Дата документу 14.04.2026Справа № 554/4943/26
Провадження № 1-кс/554/4838/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000226 від 02.04.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що до чергової частини ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 02.04.2026 о 8 год. 14 хв. на автодорозі сел. Диканька Велика Рудка Полтавського району, поблизу с. Судіївка Полтавського району Полтавської області сталася ДТП з травмованими особами.

Вказане повідомлення зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за № 5596 від 02.04.2026.

В ході виїзду СОГ на місце події встановлено, що 02.04.2026 року, близько 08 год. 10 х в., водій автомобіля ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись по автодорозі сел. Диканька с. Велика Рудка, не впоравшись із керуванням здійснив виїзд із проїжджої частини, в кювет, де перекинувся автомобіль, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому правої ключиці.

Враховуючи викладене, відомості за даним фактом 02.04.2026 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.286 КК України, кримінальному провадженню присвоєно номер 000226.

Так, 02.04.2026 під час огляду місця події проведено місця події в ході якого проведено автомобіля марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , виданого 22.05.2019 сервісним центром 5341 належить ОСОБА_5 . Під час проведення огляду, на підставі ч.5 ст.237 КПК України, слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області вилучено автомобіль марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) НОМЕР_3 , колір зелений, який зберіг на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України являється тимчасово вилученим майном. Вилучений автомобіль поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (вул. Газовиків, 1, сел. Диканька Полтавського району Полтавської області).

Cлідчим слідчого відділення ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області 02.04.2026 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000226 від 02.04.2026.

Посилаючи на викладене та те, що автомобіль марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) НОМЕР_3 , колір зелений є знаряддями вчинення злочину та зберіг на собі сліди вчинення злочину, з метою забезпечення проведення відповідних судових експертиз, слідчий просить накласти на нього арешт.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій клопотання просив проводити за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на автомобіль марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) НОМЕР_3 , колір зелений, є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Встановлено, що постановою слідчого від 02.04.2026 року вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000226 від 02.04.2026 року.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що автомобіль марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) НОМЕР_3 , колір зелений, є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, отриманих унаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту щодо вказаного майна надасть можливість провести із ним необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, встановленню обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, з`ясуванню обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановленню причинного зв`язку між діяннями особи та наслідками, які настали, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу, на якому залишилися сліди кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) НОМЕР_3 , колір зелений, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 22.05.2019 сервісним центром 5341 належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання автомобіля марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) НОМЕР_3 , колір зелений майданчик тимчасового тримання транспортних засобів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Газовиків, 1 сел. Диканька Полтавського району Полтавської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1