Справа № 308/296/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000150 прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000150, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.07.2025 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер І-ЗК 000386, виданого 03.12.1996 Ужгородською районною державною адміністрацією, на території Ужгородського району, зокрема Оноківської сільської ради за межами населеного пункту, на території Ужгородського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», перебувають земельні ділянки з кадастровими №:10:011:0122 (площею 542,6 га) та №:10:010:0178 (площею 368,4 га), які відносяться до земель лісогосподарського призначення з цільовим призначенням «для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг». Право постійного користування вказаними сформованими земельними ділянками зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.01.2024 та 01.03.2024 за реєстраційними номерами об`єктів нерухомості 248 та 248, відповідно.

Обидві земельні ділянки перебували та перебувають у власності держави, зокрема в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.

Відповідно до Статуту ДП «Ліси України», затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.05.2024 №131, підприємство засноване на державній власності та є, відповідно до пп. 1.4.75 правонаступником у тому числі ДП «Ужгородське лісове господарство». Відповідно до ст. 3.1 Статуту Підприємство створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів, відтворення та підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищеним родючості ґрунтів, вживання інших заходів відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 4.1 Статуту підприємство є юридичною особою публічного права, заснованою па державній власності, має право утворювати на території України та за її межами філії, представництва, відділення га інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами (п. 4.8), діють на підставі положень про них, затверджених генеральним директором (п. 4.11). Відповідно до ст. 5 основні фонди і оборотні засоби, кошти, а також інші цінності. Майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання підприємство володіє, користується і розпоряджається зазначеним майном відповідно до чинного законодавства та цього Статуту. Відповідно до п. 5.9 Підприємство здійснює володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності згідно із законодавством, а збитки, завдані Підприємству в результаті порушення його майнових прав громадянами, юридичними особами і державними органами відшкодовуються підприємству відповідно до закону (п. 5.10). Відповідно до п. 7.2 Статуту підприємство зобов`язане дотримуватися встановленого режиму використання земель.

Прокурор вказує, що наказом Генерального директора ДП «Ліси України» від 11.03.2024 №133 ОСОБА_4 з 13.03.2024 призначено на посаду директора філії «Ужгородське лісове господарство», а у подальшому наказом філії «Карпатський лісовий офіс» від 30.12.2024 №23-к призначено (у порядку переведення) на посаду начальника Ужгородського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Згідно нотаріально посвідченої довіреності ДП «Ліси України» від 13.03.2024, на ОСОБА_4 , як директора Філії «Ужгородське лісове господарство», було покладено обов`язки щодо дотримання законодавства про охорону навколишнього природного середовища, цільове використання земель лісогосподарського призначення, а також їх збереження від будь-яких дій, наслідком яких є їх відчуження або пошкодження. Відповідно до цієї довіреності ОСОБА_4 був уповноважений: бути представником ДП «Ліси України» з питань, що виникають у сфері земельних відносин, зокрема щодо земель лісогосподарського призначення та інших категорій; приймати рішення щодо розроблення та затвердження документації із землеустрою, підписання відповідних документів та інші пов`язані з цим повноваження; надавати письмові згоди на вилучення земельних ділянок, поділ, об`єднання ділянок; на встановлення земельних сервітутів та укладання і підписання договорів про їх встановлення; представляти інтереси ДП «Ліси України» з питань державної реєстрації, оформлення та переоформлення речових прав на земельні ділянки тощо.

Зауважує, що в силу виконуваних організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій ОСОБА_4 , як директор Філії «Ужгородське лісове господарство» та начальник Ужгородського надлісництва, є службовою особою.

Прокурор вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2004, ТОВ «Мисливський клуб «Кремінка» набуло у власність майновий комплекс (адміністративні будівлі, будинки, гідроспоруди), розташований за адресам: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище Дубки, №№1, 2, 3, 4 та 5 Ужгородського району Закарпатської області. У подальшому, за тією ж адресою було зареєстровано ПП «Релакс Велрест» (фірма « ОСОБА_5 »), одним із засновників якого є ТОВ «Мисливський клуб «Кремінка».

На базі вказаного майна, зареєстрованого на праві власності за ТОВ «Мисливський клуб «Кремінка», та на землях лісового фонду державної власності, організовано незаконну діяльність готельно-ресторанного (готельно-рекреаційного) комплексу «Дубки». Рекламна інформація про надання готельних послуг, оренду альтанок та вилов риби розміщена у загальнодоступній мережі Інтернет (зокрема на сайті dubky.com.ua). Загальна площа земельних ділянок, на яких розташований вказаний вище майновий комплекс та які використовуються для функціонування готельно-ресторанного комплексу «Дубки», складає 8,6175 га.

У порушення вимог ст. 14 Конституції України, Земельного та Лісового кодексів України, вказані землі ТОВ «Мисливський клуб «Кремінка» та ПП «Релакс Велрест» у встановленому порядку не відводились, права користування такими не реєструвалось, лісовий квиток на спеціальне використання ресурсів не отримувався. Користування здійснюється без зміни цільового призначення та без будь-якої оплати (земельного податку чи рентної плати), тобто неправомірно.

У ході досудового розслідування встановлено, що частина земельних ділянок, на яких розташований майновий комплекс (об`єкти, будівлі, споруди, тощо), які перебувають на праві власності ТОВ «Мисливський клуб «Кремінка»», та розташовані за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище Дубки, №№1, 2, 3, 4, 5 Ужгородського району Закарпатської області та яка використовується для обслуговування цього нерухомого майна, загальною площею 8,5258 га накладається на землі лісового фонду (земельні ділянки із кадастровими номерами №:10:011:0122 та №:10:010:0178) державної власності, що перебувають у постійному користуванні ДП «Ліси України», на території Ужгородського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс».

Фактичне їх цільове призначення (для розміщення та обслуговування адміністративних, житлових, складських, рекреаційних та гідротехнічних об`єктів нерухомого майна) не відповідає цільовому призначенню земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на неї, що перебуває на праві постійного користування ДП «Ліси України» («для ведення лісового господарства»). На вказаних землях лісового фонду самочинно зведено ряд об`єктів будівництва (альтанки, котельня, спортивний майданчик).

Одночасно з цим, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, на яку покладено обов`язки з охорони, захисту та контролю за використанням земель державного лісового фонду, діючи злочинно недбало, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, хоча повинен був і міг їх передбачити, не забезпечив володіння, користування землею відповідно до мети діяльності підприємства згідно із законодавством та дотримання встановлено режиму використання земель.

Зазначає, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи про межі та цільове призначення земельних ділянок, проявив злочинну пасивність та самоусунувся від виконання функцій з охорони лісового фонду.

Так, ОСОБА_4 , у порушення вимог ст.ст. 55, 95, 96 Земельного кодексу України та ст.ст. 16, 17 та 19 Лісового кодексу України, а також статуту ДП «Ліси України», та вказаних вище установчих документів, довіреності та своєї посадової інструкції, у період з 13.03.2024 до 31.12.2024, як директор Філії «Ужгородське лісове господарство», та у період з 01.01.2025 до 08.01.2026, як начальник Ужгородського надлісництва, несумлінно ставлячись до виконання своїх службових обов`язків, маючи усі передумови та можливості для з`ясування законності перебування на землях, які перебувають у його віданні, готельно-ресторанного комплексу, підстав використання лісогосподарських земель в цілях комерційної діяльності, з урахуванням тієї обставини, що право постійного користування вказаними сформованими земельними ділянками зареєстровано безпосередньо перед його призначенням на посаду, злочинно бездіяв: не вжив жодних заходів щодо виявлення та припинення протиправного, не за цільовим призначенням користування вказаними землями лісового фонду, не ініціював перевірки стану використання лісових земель, обстеження земельних ділянок, які перебували у віданні ввіреного йому надлісництва, не надавав доручень на такі дії своїм підлеглим, не ініціював претензійну роботу з усунення вказаних порушень та відшкодування шкоди, не повідомив правоохоронні, уповноважені контролюючі органи про вказані порушення закону, не повідомляв про такі факти керівництво Філії «Карпатський лісовий офіс», ДП «Ліси України».

Вказана бездіяльність ОСОБА_4 дозволила упродовж вказаного періоду ТОВ «Мисливський клуб «Кремінка» та ПП «Релакс Велрест» безпідставно, безоплатно користуватись землями лісогосподарського призначення площею 8,5258 га, що призвело до заподіяння тяжких наслідків Оноківській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області у виді шкоди розміром 711811,44 грн. за використання вказаної земельної ділянки не за цільовим призначенням, яка відповідно до частини 4 примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками, оскільки у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та настання якої перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із бездіяльністю ОСОБА_4 .

У зв`язку з наведеним, 19.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто у невиконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки. Шкода розміром 711811,44 грн. за використання земельної ділянки, площею 8,5258 га не за цільовим призначенням підтверджується листом Державної екологічної інспекції у Закарпатській області від 17.02.2026

№ 470-04 з додатком (розрахунком), та висновком судової інженерно-екологічної експертизи №570-Е від 23.02.2026.

Наголошує, що Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області 02.03.2026 у даному провадженні подано цивільний позов про стягнення з підозрюваного ОСОБА_4 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у вказаному розмірі 711 811,44 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Враховуючи наведене, зважаючи на подані докази, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також враховуючи вимоги ч. 8 ст. 170 КПК України, арешт необхідно накласти на майно вартість якого є співмірною розміру шкоди, яка зазначена у цивільному позові Оноківської сільської ради про відшкодуванні шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі (на суму) 711 811,44 грн.

Встановлено, що ОСОБА_4 у власності зареєстрованого майна, на яке може бути накладено арешт з метою забезпечення цивільного позову, не має. Одночасно з цим, дружина ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб з якою укладено 21.07.2000 року, відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів, нерухомого майна, на праві власності володіє наступним нерухомим майном:

- земельна ділянка, кадастровий номер: :12:011:0072, площею (га):0,1202 (право власності на таку зареєстровано 23.06.2015);

- домоволодіння - житловий будинок, з господарським будівлями і спорудами, загальна площа (кв.м): 155,3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (право власності на таке зареєстровано 09.07.20219).

За таких обставин, виходячи із вказаних положень СК України, право власності підозрюваного ОСОБА_4 поширюється на вказане вище майно, зареєстроване на праві власності за його дружиною ОСОБА_7 , оскільки таке набуте під час перебування їх у шлюбі як спільно набуте на праві спільної сумісної власності.

З огляду на викладене виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказане нерухоме майно для забезпечення відшкодування шкоди та цивільного позову, тому прокурор просить накласти арешт на таке.

Прокурор не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без його участі та задоволити клопотання.

ОСОБА_4 у судове засідання на розгляд клопотання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР підтверджено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000150 від 31.07.2025 року, попередня правова кваліфікація ч. 2 ст. 367 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 19.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №464971969 від 19.02.2026 року, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки, кадастровий номер: :12:011:0072, площею (га):0,1202 (право власності на таку зареєстровано 23.06.2015), та домоволодіння - житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, загальна площа (кв.м): 155,3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (право власності на таке зареєстровано 09.07.20219).

Відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , шлюб між якими укладено 21.07.2000 року, а тому слідчий суддя враховує, що згідно ст. 61 СК України вищевказане нерухоме майно перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

До матеріалів клопотання прокурором додано позовну заяву Оноківської сільської ради до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, яка була подана у межах кримінального провадження №0000150.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок, які перебувають у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт і забороною розпорядження на 1/2 земельної ділянки кадастровий номер :12:011:0072, площею (га):0,1202 (право власності на яку зареєстровано 23.06.20215 за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та 1/2 домоволодіння житловий будинок з господарським будівлями і спорудами, загальна площа (кв.м): 155,3, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (право власності на таке зареєстровано 09.07.20219).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1