1Справа № 335/1931/25 1-кп/335/532/2026
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження №0001503 від 07.11.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Білозерка, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, має спеціальну середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, військовослужбовця, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 27.01.2025 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 5 ст.407 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у вигляді арешту строком на чотири місяці з відбуванням покарання на гауптвахті, 2) 30.10.2025 року вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя за ч.4 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.01.2026 року вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2025 року залишено без змін,

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді солдату резерву 38-ї запасної роти у військовому званні «солдат», достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від 24.02.2022 року №64/2022 « Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідно Указами Президента України ОСОБА_6 правовий режим воєнного стану в Україні продовжується та діє до теперішнього часу, вчинив корисливий злочин за наступних обставин:

06.11.2024 ОСОБА_5 , перебував у приміщенні квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, вчинене в умовах воєнного стану. Далі знаходячись у спальній кімнаті ОСОБА_5 побачив мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 11 Pro», 1МЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕ1 2: НОМЕР_3 , в корпусі блакитного кольору та павербанк марки «Baseus» моделі «Bipow» 30000 mAh 15W в корпусі кольору «Black», які належать гр. ОСОБА_7 , та визначив їх предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 1 1 Pro», ІМЕ1 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в корпусі блакитного кольору та павербанк марки «Baseus» моделі «Bipow» 30000 mAh 15W в корпусі кольору «Black».

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4 719,75 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за фактом викрадення майна визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно 06.11.2024 року перебував у приміщенні квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись у спальній кімнаті він побачив мобільний телефон марки «Хіаоmі» та павербанк марки «Baseus», які належать ОСОБА_8 і скориставшись тим що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав вказані мобільний телефон та павербанк. Після чого, він з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Фактичні обставини справи не оспорював, зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. З обсягом та вартістю викраденого майна, викладеному в обвинувальному акті, згоден. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про час та день судового засідання сповіщалася завчасно.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, не працює, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з 2014 року двічі перебував на стаціонарному лікуванні в КНП « Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗМР, востаннє з 14.06.2017 року по 17.07.2017 року, з 2018 року неодноразово оглядався лікарем- наркологом, востаннє 08.11.2024 року, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на наявність судимостей підстав для застосування до обвинуваченого при призначенні покарання ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Саме таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №150 від 25.11.2024 у розмірі 378 гривень 64 копійок віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою із визначенням застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання призначеного цим вироком, не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2025 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, а саме, з 08 листопада 2024 року по день набрання вироком законної сили або до дня зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою із визначенням застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №150 від 25.11.2024 у розмірі 378 гривень 64 копійок віднести за рахунок держави.

Речові докази: страйкбольна граната, сім карта, мобільний телефон Sony, дві пластикові трубки і пластикова колба, фрагмент картону з написом, чохол чорного кольору, штани, футболка, які передані на зберігання до камери схову відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП у Запорізькій області (номер книги обліку 2, порядковий номер 210), - знищити; мобільний телефон «Хіаоmі» моделі «Redmi 11», ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 в корпусі блакитного кольору, павербанк марки «Baseus» моделі «Bipow» 30000 mAh 15W в корпусі кольору «Black», належні потерпілій, які передані на зберігання до камери схову відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП у Запорізькій області (номер книги обліку 2, порядковий номер 310), - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку, відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Копія повного тексту вироку після проголошення резолютивної частини вручається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1