Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
464/650/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; продовження строків тримання під вартою.
Надіслано судом: 14.04.2026. Зареєстровано: 14.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 15.04.2026.
Дата набрання законної сили: 07.04.2026
Номер судового провадження: 11-кп/811/276/26
Справа № 464/650/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/276/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 16 березня 2026 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_7 , обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000560 від 18.03.2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 321-1 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16 березня 2026 року клопотання клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 від 18.03.2024, задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до «14» травня 2026 року включно в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 992 000 (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто дві тисячі) гривень.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок обвинувачений ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 строком на два місяці наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту (Харківська область), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі іншими обвинуваченими та свідками у кримінальному провадженні № 0000560 від 18.03.2024;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання таких обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На таку ухвалу захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 16 березня 2026 року і постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу відмовити повністю та застосувати щодо останнього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою.

У разі залишення без змін оскаржуваної ухвали визначити ОСОБА_7 розмір застави у межах ч.5 ст. 182 КПК України.

В обґрунтування причин пропуску строку апеляційного оскарження покликається на те, що повний текст оскаржуваної ухвали не було отримано. В реєстрі судових рішень, дана ухвала відсутня по теперішній час.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ризики відповідно до ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні відсутні, а тому на даний час немає відстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 . Інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт або застава є достатніми заходами, які зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Звертає увагу, що на момент затримання ОСОБА_7 був діючим військовослужбовцем, що підтверджувалося наявністю у нього військового квитка, який був пред`явлений правоохоронним органам, власне в подальшому він був вилучений слідчим, що підтверджується протоколами затримання, в графі особистого обшуку особи.

Вважає, що ОСОБА_7 утримується у загальній установі виконання покарань, що прямо суперечить вимогам закону.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі судом не враховано обставин, які позитивно характеризують ОСОБА_7 , а саме те, що останній має стійкі соціальні зв`язки, є військовослужбовцем, проходить військову службу, є командиром військової частини, в якій проходить службу, характеризується задовільно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_8 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2025 у справі № 757/24721/25-к обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 3 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Надалі ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 23.07.2025, 22.08.2025, 16.10.2025, 24.11.2025 та 21.01.2026 строк дій обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави продовжувався. Зокрема, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2026 строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 продовжено до 21.03.2026, а розмір застави визначено в сумі 5 000 000 грн.

Обираючи ОСОБА_7 вказаний запобіжний захід та надалі продовжуючи строк його дії, слідчі судді встановили наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 321-1 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2025 у справі № 757/24721/25-к, в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, 28.05.2025 ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 321-1 КК України та вручено обвинуваченому разом із клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Оскільки в судові засідання 30.05.2025 та 02.06.2025 з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , будучи повідомленим у встановленому законом порядку, не з`явився, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2025 ухвалено здійснити привід підозрюваного ОСОБА_7 в судове засідання, призначене о 11:10 год. 04.06.2025.

Враховуючи невиконання ухвали слідчого судді від 02.06.2026 про здійснення приводу ОСОБА_7 в судове засідання у зв`язку з невстановленням його місцезнаходження, ухвалою слідчого судді від 04.06.2025 у справі № 757/24721/25-к надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15.07.2025 слідчим групи слідчих ГСУ НП України було затримано ОСОБА_7 на підставі зазначеної вище ухвали та доставлено до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 321-1 КК України, а саме:

- у перевезенні, зберіганні з метою збуту за допомогою інформаційних систем, у тому числі Інтернету, завідомо фальсифікованих лікарських засобів, а також виробництві фальсифікованих лікарських засобів, вчинених організованою групою;

- у перевезенні, пересиланні завідомо фальсифікованих лікарських засобів, вчинених організованою групою повторно.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Колегія суддів вважає доведеним, що ризики, заявлені у клопотанні не зменшились, а отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого та встановлена наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України.

При вирішенні доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, судом враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання від восьми до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обставини їх ймовірного вчинення; дані, що характеризують особу обвинуваченого; його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, станом на сьогодні не змінилися та не зменшилися.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, як про це просить сторона захисту, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що наявність в обвинуваченого соціальних зв`язків не є достатньою підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаним із триманням під вартою.

Будь-яких даних про те, що обвинувачений за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватись в місцях попереднього ув`язнення, немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Водночас, ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання обвинуваченому розміру застави, який перевищував його наявні активи та поточні доходи, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Під час визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави судом було враховано, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Тому, визначення застави у розмірі меншому від 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та не забезпечить попередження ризику переховування від суду.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскарженого рішення.

Ухвала місцевого суду відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, зі справи не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2026 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_7 , обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000560 від 18.03.2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 321-1 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...