Справа № 526/420/26
Провадження № 1-кс/526/66/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000105 від 15.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Поляна, Чорноморського району, АР Крим, громадянина України, освіта середня, розлучений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

в с т а н о в и л а:

слідчий СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, вказуючи, що в середині вересня 2025 року близько 08:00 години між ОСОБА_4 та його племінником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обидва перебували в стані алкогольного сп`яніння, за місцем їх спільного проживання на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , на побутовому ґрунті виникла сварка.

Під час сварки ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів ногами в ділянку тулуба з лівої та правої сторони, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, що призвели до смерті ОСОБА_6 протягом доби. Після цього, наступного дня, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою приховання скоєного злочину, закопав труп ОСОБА_6 в землю на території домогосподарства за вказаною адресою, не повідомивши про подію, яка сталася, сторонніх осіб.

Встановленою причиною смерті ОСОБА_6 визначено гемопневмоторакс, множинні переломи ребер з ушкодженням плеври, інші уточнені травми грудної клітини внаслідок нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Таким чином, своїми протиправними діями, що виразилися в спричиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ст.121 ч.2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено ризики та підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); незаконного впливу на свідків, потерпілу (п.3 ч.1 ст.177 КПК України); перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України); вчиненню іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час досудового слідства з урахуванням ризиків, визначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив свою причетність до інкримінованого злочину, вказавши, що дійсно між ним та племінником виникла сварка, в ході якої в останнього стався приступ епілепсії і щоб вивести його з цього стану він став наносити йому удари, вдарив кілька раз ногами в область грудної клітини. Бачив, що племінник почувався погано, носив йому воду всю ніч, а на ранок виявив його мертвим. Злякавшись можливої відповідальності, він разом з іншим племінником, закопали його на території господарства. Запевнив суд, що не має наміру переховуватися від слідства та суду.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в провадженні досудового слідства знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 15.02.2026 за № 0000105 за ч.2 ст.121 КК України.

17.02.2026 о 18.30 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом чергового ВП №2 Миргородського РВП про виявлення кримінального правопорушення від 15.02.2026, в якому вказано про зникнення безвісти громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 15.02.2026 року в ході якого на території господарства було виявлено труп ОСОБА_6 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_6 від 16.02.2026; лікарським свідоцтвом про смерть №22 від 16.02.2026 року, виданого Лохвицькою філією «Державної спеціалізованої установи «Полтавське обласне бюро судово-медичної експертизи», де вказано, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок гемопневмотораксу, множинних переломів ребер з ушкодженням плеври, інших уточнених травм грудної клітини, нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень; речовими доказами, вилученими під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 15.02.2026, зокрема: чоловічою курточкою синього кольору зі слідами РБК; фрагментом підлоги зі слідами РБК; наволочкою зі слідами РБК; фрагментом обшивки із дивану зеленого кольору зі слідами РБК; показаннями потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рідної сестри ОСОБА_4 та тітки померлого ОСОБА_6 від 17.02.2026 року; показаннями свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16.02.2026 року; показаннями свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.02.2026 року.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Також встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п.1, п.2, п.3, п.4, ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, вчинивши умисний тяжкий злочин, за який можливе покарання від семи до десяти років, може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєний злочин; може вільно скористатися введеним на території України воєнним станом і покинути територію України та виїхати на територію РФ, що в подальшому унеможливить його виклик та прибуття до слідчого та/або суду, а своєчасна неявка підозрюваного для проведення процесуальних дій може істотно перешкодити виконанню процесуальних рішень по провадженню. Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, адже встановлені свідки кримінального правопорушення являються сусідами ОСОБА_4 а потерпіла є його рідною сестрою, тому коли останній реально буде на свободі, неможливо буде отримати повні та об`єктивні показання свідків по даному кримінальному провадженні та використати їх в якості доказів під час судового розгляду кримінального провадження по суті, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків та потерпілої у даному кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він не працює та має багато вільного часу, окрім цього, може не виконувати покладенні на нього процесуальні обов`язки, не виконувати процесуальні рішення, незаконно впливати на інших осіб, які на даний час не допитані та може продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, перебуває у працездатному віці, має стан здоров`я, який дозволяє йому вчиняти активні фізичні дії та у його власності відсутнє коштовне майно та будь-які інші матеріальні активи для існування.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідча суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

При обранні міри запобіжного заходу враховую також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України, його тяжкість та особу підозрюваного, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому для забезпечення виконання процесуальних рішень ОСОБА_4 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, враховуючи, що злочин вчинений із застосуванням насильства проти особи, не вбачаю підстав для визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України.

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000105 від 15.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає 60 днів та закінчується 18 квітня 2026 року о 15 годині.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено 20.02.2026 о 15 годині 00 хвилин

Слідча суддя: ОСОБА_1