1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4277/25 1-кс/335/542/2026
10 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого як фізична особа-підприємець з 16.10.2023 по 30.09.2025, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України, -
ч. 1 ст. 209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 з 16.10.2023 зареєстрований як фізична особа-підприємець із основним видом підприємницької діяльності «Відновлення відсортованих відходів» код згідно із КВЕД 38.32. При цьому, у ході здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_5 використовував промислове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , у якому встановлено промислове обладнання для переробки вторинної сировини, а саме: два преса 16т для пресування вторинної сировини, дробарка 22 КВт, ?мийка зі шнеком 4 КВт, центрифуга 2 КВт та ?ванна для мийки дробленого пластику.
ОСОБА_5 будучи добре обізнаним із положеннями законодавства України, які регламентують порядок ліцензування діяльності з управління небезпечними відходами, за відсутності ліцензії на управління відходами, залучивши до протиправної діяльності свою дружину ОСОБА_7 , з початку 2024 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), організували виробничий процес, пов`язаний із управлінням небезпечними відходами, який полягав у комплексі заходів із збирання, перевезення, оброблення (відновлення, у тому числі сортування, та видалення) відходів, шляхом організаційного та матеріально-технічного забезпечення виробництва обладнанням та устаткуванням за адресою: АДРЕСА_3 (координати 47.855492, 35.158082).
Виробничий процес, налагоджений ОСОБА_5 , полягав у наступному. ОСОБА_8 за готівкові кошти або через переказ грошових коштів на карткові рахунки фермерів купляв у останніх використану пластикову тару з-під агрохімікатів та агропестицидів, управління якими потребує наявності ліцензії на управління із небезпечними відходами.
У подальшому вказана пластикова тара переміщувалась за допомогою найманих вантажних автомобілів до території промислового майданчику за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплобудівна, 15, де їх зустрічали ОСОБА_5 або його дружина ОСОБА_7 , які розраховувались із водіями за доставку вантажів. Далі вказана пластикова тара за вказівкою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 розвантажувалась найманими працівниками на відкритий ґрунт на земельних ділянках за координатами з 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888 та 47.855613, 35.157797 у заздалегідь визначених останніми місцях.
Після цього вказана пластикова тара переносилась до виробничого приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплобудівна, 15, де за допомогою виробничого обладнання, а саме: двох пресів 16т для пресування вторинної сировини, дробарки 22 КВт, ?мийки зі шнеком 4 КВт, центрофуги 2 КВт та ?ванни для мийки дробленого пластику, перероблювалась (подрібнювалась у крихту), перемивалась та упаковувалась у біг-бегі.
У подальшому отримана в результаті переробки вторсировина (пластикова крихта) як безпечна продукція за договорами реалізовувалась ФОП ОСОБА_5 суб`єктам господарювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про управління відходами», відходи поділяються на два класи: 1) небезпечні відходи; 2) відходи, що не є небезпечними.
Тара з-під хімічних речовин, яка не має маркування, або незворотна тара, забруднена потенційно небезпечними речовинами відноситься до Переліку потенційно небезпечних відходів з урахуванням їх походження або діяльності, під час якої вони були утворені, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2023 р. № 1102.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 27 Закону України «Про управління відходами», суб`єкт господарювання у сфері управління відходами для провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами зобов`язаний мати ліцензію на здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами.
Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Аналогічна норма закріплена і у статті 1 Земельного кодексу України.
За змістом ст. 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є одним з обов`язків держави.
За приписами ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 Земельного кодексу України господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
Згідно із ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Статтею 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
За приписами ст. 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
З огляду на викладене, суб`єкти господарювання при здійсненні господарської діяльності зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
Частиною 1 статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.
Частиною 2 ст. 293 Цивільного кодексу України визначено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною.
У статті ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та п. 2 «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерство охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 № 171 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 № 285/2725 (далі Методика № 171) визначено, що забруднення земель - це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.
У період часу з початку 2024 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) до 10.01.2025 ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із своєю дружиною ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи їх наслідки та бажаючи їх настання, в результаті організації незаконної діяльності, пов`язаної із управлінням небезпечними відходами, а саме пластиковою тарою з-під агрохімікатів та агропестицидів, поводження з якими потребує наявності ліцензії на управління небезпечними відходами, допустили забруднення земельних ділянок загальною площею 798 м кв. (14 м х 57 м) (координати від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888) та земельної ділянки загальною площею 192 м кв. (24 м х 8 м) (координати 47.855613, 35.157797), розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , що створило небезпеку для довкілля та тяжкі наслідки.
10 січня 2025 року слідчим проведено обшук території, нежитлових, господарчих, виробничих приміщень, що використовує у своїй підприємницькій діяльності ОСОБА_5 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 (координати НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) під час якого встановлено, що поряд із будівлею розкидані порожні пластикові ємкості, з яких витікає рідина із різким неприємним запахом та потрапляє у ґрунт.
- на земельній ділянці біля виробничої будівлі розміщена велика кількість відходів у вигляді тари та ємкості пластикові з-під агрохімікатів та інших хімічних речовин, яка розміщена насипом на відкритому ґрунті та під відкритим небом, загальною площею 798 м кв. (14м х 57м) та середньою висотою 83 см, за координатами від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888, оглянута ділянка розташована навпроти центральних воріт виробничої будівлі, де здійснено відбір ґрунту;
- на Північно східній стороні виробничої будівлі розташована земельна ділянка (координат 47.855613, 35.157797) на якій зафіксовано розміщення на відкритому ґрунті використаної пластикової тари з під агрохімікатів та інших хімічних речовин, поліпропіленових мішків (біг беги) які розміщено насипом на відкритому ґрунті під відкритим небом площами 56 м кв. (8м х 7 м) середньою висотою 120 см та площею 66 м кв. (6м х 11м) середньою висотою 60 см. Також на зазначеній земельній ділянці здійснено відбір проб ґрунту щодо забруднення земельних ресурсів на площі 192 м кв (24м х 8 м).
За результатами проведених лабораторних досліджень зразків ґрунту встановлено наявність в пробах перевищень гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах по кадмію у 5,4 та 3,1 рази та свинцю у 1,1 рази.
Згідно із висновком спеціалістів Запорізького регіонального центру ДУ «Держгрунтохорона» встановлено, що земельна ділянка загальною площею 798 м кв. (14 м х 57 м) (координати від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888) та земельна ділянка загальною площею 192 м кв. (24 м х 8 м) (координати 47.855613, 35.157797) розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , забруднені небезпечними речовинами важкими металами (кадмієм, міддю, свинцем) з перевищенням ГДК (гранично допустимих концентрацій).
Державною екологічною інспекцією Південного округу здійснено розрахунок збитків, заподіяних державі в результаті забруднення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 за координатами від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888, який становить 9 116 072, 70 грн. та на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 за координатами 47.855613, 35.157797, який становить 1 253 337, 60 грн.
Розмір екологічного збитку (шкоди, завданої довкіллю), заподіяного внаслідок забруднення земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_3 за координатами від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888 становить 9 116 072, 70 грн. (дев`ять мільйонів сто шістнадцять тисяч сімдесят дві гривні 70 копійок) та за координатами 47.855613, 35.157797 становить 1 253 337, 60 грн (один мільйон двісті п`ятдесят три тисячі триста тридцять сім гривень 60 копійок).
Таким чином, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб разом із своєю дружиною ОСОБА_7 , у період часу з початку 2024 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) по 10.01.2025 організували виробничий процес, пов`язаний із управлінням небезпечними відходами, який полягав у комплексі заходів із збирання, перевезення, оброблення (відновлення, у тому числі сортування, та видалення) відходів, за відсутності ліцензії на управління відходами, в результаті чого забруднено земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 за координатами від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888 та за координатами 47.855613, 35.157797 речовинами, шкідливими для довкілля, що створило небезпеку для довкілля, спричинило шкоду, завдану довкіллю на загальну суму 10 369 410, 30 грн, що спричинило тяжкі наслідки.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України, а саме забруднення земель речовинами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля та спричинило інші тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
03 лютого 2026 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України.
Зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень
ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:
Ризик, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та /або суду.
ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк від двох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.
ОСОБА_5 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкцій, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України, може умисно ухилятися від явки до органу досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Таким чином, у ОСОБА_5 наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Вказаний ризик підтверджується розсекреченими матеріалами НСРД, відповідно до яких ОСОБА_5 10.01.2025 під час проведення обшуку на території та виробничих приміщеннях за адресою: АДРЕСА_3 , спілкувався із дружиною ОСОБА_7 щодо видалення усіх переписок у месенджерах із ОСОБА_8 тощо, видалення записів із камер відеоспостереження тощо.
Вказані матеріали підтверджують обізнаність ОСОБА_5 у протиправності його діяльності та намаганні знищити докази, що підтверджують його незаконну діяльність щодо поводження із небезпечними відходами.
На теперішній час досудове розслідування триває, тому у органу досудового розслідування може виникнути необхідність в отриманні додаткових документів, доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі. При цьому, ОСОБА_5 має реальну можливість знищити документи, які підтверджують його причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення.
Таким чином, у ОСОБА_5 наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Ризик, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні
У ході досудового розслідування допитано працівників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які працювали у ФОП ОСОБА_5 . Оскільки вказані особи перебували із ОСОБА_5 у трудових відносинах, останній може незаконно впливати на них з метою зміни свідками раніше наданих показань.
Також встановлено, що ОСОБА_5 під час здійснення протиправної діяльності із управління небезпечними відходами (відпрацьованою пластиковою тарою з-під агрохімікатів та агропестицидів) постійно спілкувався із ОСОБА_8 щодо постачання відпрацьованої пластикової тари.
Таким чином, існує ризик, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на ОСОБА_8 з метою узгодження із ним показань, а також надання чи ненадання документів на запит органу досудового розслідування.
ОСОБА_5 моженадавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою зміни показань останніми, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що підтверджує наявність вказаного ризику.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Зважаючи на встановлені ризики інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що воно фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;
- особиста порука на адресу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Запорізької обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ;
- застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді із клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, слідство вважає за необхідним клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з тим, що без застосування даного запобіжного заходу, неможливо уникнути вищезазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в рамках строку досудового розслідування, тобто до 03 квітня 2026 року з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме цілодобово не залишати місце фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 ; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду; не виїжджати за межі зареєстрованого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що з підозрою не згоден, заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В судовому засіданні захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважає підозру необґрунтованою, а ризики не доведеними. Просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання .
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
03.02.2026 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України,
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
З цього приводу слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, має ряд захворювань, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, одруженого, раніше не засудженого.
Виходячи з того, що ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, та можливе покарання у вигляді у вигляді обмеження волі на строк від двох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування.
Також на теперішній час досудове розслідування триває, тому у органу досудового розслідування може виникнути необхідність в отриманні додаткових документів, доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі. При цьому, ОСОБА_5 має реальну можливість знищити документи, які підтверджують його причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищення, схову або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Окрім цього, сторона обвинувачення вказує на ризик ймовірного впливу на свідків, проте вказане твердження можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні.
Враховуючи докази, що надані сторонами кримінального провадження, обставини, визначені ст. 178 КПК України, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, у зв`язку з чим клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши підозрюваному залишати у період доби з 21-00 год. до 08-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
У відповідності до вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: не залишати місце проживання з 21 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, до 03.04.2026 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, заборонивши у період доби з 21-00 год. до 08-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_5 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- не залишати місце проживання з 21 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
В разі невиконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити строк дії вказаної ухвали до 03 квітня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1