В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р. Справа153/689/26

Провадження1-кп/153/26/26-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької області у залі судових засідань кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000007 від 14.01.2026 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 проживає спільно із своєю дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, на яку поширюється дія вказаного закону, вчинив інкримінований йому злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи на профілактичному обліку як кривдник за вчинення ним домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став, умисно, систематично, протягом часу, а саме: з 28.12.2025 по 13.01.2026, вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , з якою фактично проживає, яке виражалось у нанесенні тілесних ушкоджень, побоїв, стусанів, штовханні, словесних образах, приниженні та залякуванні нецензурною лайкою, внаслідок чого ОСОБА_5 неодноразово була змушена покидати спільне з ОСОБА_4 місце проживання, побоюючись за своє здоров`я та життя. Дані діяння з боку ОСОБА_4 призводять до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності через постійне побоювання вчинення ОСОБА_4 вказаних протиправних дій відносно ОСОБА_5 , погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, 28.12.2025 близько 23:30 год., за місцем проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: вдарив кулаком останню по обличчю. За вказаним фактом, згідно постанови Ямпільського районного суду від 27.01.2026, ОСОБА_4 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не зупиняючись на вчиненому, протиправно діючи з тих же мотивів, ОСОБА_4 03.01.2026, близько о 16:00 год., знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що полягало у висловлюванні у її адресу образливими та нецензурними словами та шарпанням за верхній одяг. За вказане діяння ОСОБА_4 знову притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП на підставі постанови Ямпільського районного суду від 23.01.2026.

Водночас, відносно ОСОБА_4 застосовувались заходи згідно ст.ст.24, 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, ОСОБА_4 з 28.12.2025 за вчинення домашнього насильства, взято на профілактичний облік як кривдника, з яким працівниками поліції проводились профілактичні заходи щодо недопущення вчинення останнім домашнього насильства.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї та вжиті поліцією превентивні профілактичні заходи, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та 13.01.2026, близько 14:30 год., перебуваючи за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння, вкотре вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , яке виразилось у шарпанні за верхній одяг та нанесенні удару кулаком лівої руки в ділянку правого ока ОСОБА_5 , внаслідок чого остання зазнала фізичного болю та була змушена повідомити про дану подію працівників поліції так як побоювалась за своє здоров`я та життя. Нанесенням ОСОБА_4 вищевказаного удару ОСОБА_5 завдано тілесні ушкодження у вигляді крововиливу тім`яної області з права, синця правої скроні та лобу, синців повік зліва та з права, садна шиї з права, крововиливу під біологічної оболонки правого ока.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №5 від 14.01.2026, тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_5 , а саме: крововилив тім`яної області з права, синець правої скроні та лобу, синці повік зліва та з права, садно шиї з права, крововилив під біологічної оболонки правого ока, які могли виникнути від дії тупого, твердого предмету до яких відносяться руки та ноги людини, можливо 13.01.2026 і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано фізичних страждань, погіршився стан здоров`я, погіршилась якість її життя, що виразилось у втомі, фізичному та психологічному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю, своїми показаннями підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердив місце, час та обставини вчинення кримінального проступку. Пояснив, що його дружина повернулася із заробітків і почала зловживати алкогольними напоями. Через це він був знервований та вчиняв щодо дружини протиправні дії, зокрема, наносив удари та ображав її нецензурними словами. Про вчинене шкодує та щиро розкаюється. Із дружиною помирився.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що чоловік наносив їй удари кулаком в голову та ображав через те, що вона вживала алкогольні напої. На даний час вона із чоловіком помирилася та просить його суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів та речових доказів, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і його дії кваліфікує за ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що останній раніше не судимий, що підтверджено даними, які містяться у вимозі про судимості, виданої відділенням поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, вих.№9358-2026 від 14.01.2026, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , задовільно характеризується по місцю проживання, що підтверджено довідкою-характеристикою, вих.№03-11/02 від 15.01.2026, виданою Гальжбіївським старостинським округом Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області; за медичною допомогою до лікарів психіатра та нарколога не звертався, що підтверджено довідкою №01-4-34 від 15.01.2026, виданою КНП «Ямпільська територіальна лікарня» Ямпільської міської ради.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами ст.ст.50, 65 КК України, суд обирає покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, так і особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину та примирився з потерпілою, а також думку прокурора та потерпілої щодо призначення покарання.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначається органами місцевого самоврядування.

З відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження, та встановлених у судовому засіданні, ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю першої або другої групи; таким, що досяг пенсійного віку; військовослужбовцем строкової служби, тобто не є особою, якій, згідно з вимогами ч.3 ст.56 КК України, не може бути призначено покарання у виді громадських робіт.

У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Зокрема, положеннями частини 1 статті 91-1 КК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Відтак, враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 та спричинення останній психологічних та фізичних страждань, суд приходить до висновку, що в інтересах близьких родичів обвинуваченого для убезпечення від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, до обвинуваченого необхідно застосувати обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, поклавши на нього обов`язок проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Дія якого закінчилася 03.05.2026. Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України, зокрема, за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Речові докази: компакт диск DVD-RW, об`ємом 4,7 GB, марки «Mr.Data», із вмістом відеозапису із нагрудної камери поліцейського від 13.01.2026 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після набрання ним законної сили направити до ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області та Ямпільської міської ради як органу місцевого самоврядування для організації виконання програми для кривдників.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1