Справа № 296/1930/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

23 лютого 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000058 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000058 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме:

-трьох записник з чорновими рукописними записами, 10 аркушів паперу з чорновими записами, які упаковано в спецпакет PSP 2075643;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які упаковано в спецпакет QYH 0026571;

-відеореєстратор, який упаковано в спепцакет PSP 2075644;

-автомобіль Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 з ключами до нього.

що було вилучене в ході обшуку транспортного засобу, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000058 від 04.02.2026, за ч.3 ст. 332 КК України за фактом, що у точно не встановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 03.02.2026, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , з корисливих мотивів сформував злочинний умисел, спрямований на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок та усунення перешкод, зокрема через організацію оформлення групи інвалідності як підстави для безперешкодного перетину кордону.

03.02.2026 у м. Житомирі під час особистої зустрічі із ОСОБА_10 вони запропонували останньому свої «послуги» з оформлення групи інвалідності строком на один рік та визначили загальну суму грошової винагороди у розмірі 10 000 доларів США, з яких 5 000 доларів США підлягали передачі як аванс разом із копіями особистих та військово-облікових документів. У подальшому, в ході кількох зустрічей, вони конкретизували алгоритм дій, підтвердили вимогу щодо надання документів та грошових коштів у сумі від 5 400 до 5 500 доларів США.

18.02.2026 під час зустрічі у м. Житомирі ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 документи та імітаційні грошові кошти, еквівалентні 5 400 доларам США, після чого протиправну діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було припинено їх затриманням у порядку ст. 208 КПК України.

18.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/1763/26 від 17.02.2026 було проведено обшук в автомобілі марки Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 де було визнано вищевказане майно.

18.02.2026 постановою слідчого майно, яке належить ОСОБА_8 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000058 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 332 КК України.

19.02.2026 слідчий подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу та конфіскації майна, як виду покарання.

Слідча в судове засідання не з`явилась надіслала заяву в якій просила проводити розгляд клопотання за її відсутності. Клопотання підтримала та просила зодовольнити. підтримала клопотання повністю просила задовольнити на підставі доказів зазначених в клопотанні.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_11 надіслала заяву в які просила розгляд клопотання проводити без її участі та без участі власника майна. Проти накладення арешту на документи та відеореєстратор не заперечує. В частині накладення арешту на автомобіль просить суд не забороняти власнику майна користування, вказаним автомобілем, оскільки вказаний транспортний засіб явлється єдиним в сім`ї і забезпечує житедіяльність осіб з обмеженими можливостями, а саме дружину ОСОБА_12 яка явлється інвалідом 2-ї гурпи та онука ОСОБА_13 в якого є підтверджений діагноз .

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося в силу положень ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1,3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів конфіскації майна, як виду покарання.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000058 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 332 КК України за фактом, що що у точно не встановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 03.02.2026, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , з корисливих мотивів сформував злочинний умисел, спрямований на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок та усунення перешкод, зокрема через організацію оформлення групи інвалідності як підстави для безперешкодного перетину кордону.

03.02.2026 у м. Житомирі під час особистої зустрічі із ОСОБА_10 вони запропонували останньому свої «послуги» з оформлення групи інвалідності строком на один рік та визначили загальну суму грошової винагороди у розмірі 10 000 доларів США, з яких 5 000 доларів США підлягали передачі як аванс разом із копіями особистих та військово-облікових документів. У подальшому, в ході кількох зустрічей, вони конкретизували алгоритм дій, підтвердили вимогу щодо надання документів та грошових коштів у сумі від 5 400 до 5 500 доларів США.

18.02.2026 під час зустрічі у м. Житомирі ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 документи та імітаційні грошові кошти, еквівалентні 5 400 доларам США, після чого протиправну діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було припинено їх затриманням у порядку ст. 208 КПК України.

18.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/1763/26 від 17.02.2026 було проведено обшук в автомобілі марки Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено:

-три записники з чорновими рукописними записами, 10 аркушів паперу з чорновими записами, які упаковано в спецпакет PSP 2075643;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які упаковано в спецпакет QYH 0026571;

-відеореєстратор, який упаковано в спепцакет PSP 2075644;

-автомобіль Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 з ключами до нього.

18.02.2026 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_8 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000058 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 332 КК України.

19.02.2026 слідчий подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1,3 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу та конфіскації майна, як виду покарання..

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні, шляхом заборони користуватися відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, оскільки воно відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні №0000058 від 04.02.2026 за ч.3 ст. 332 КК України, а саме:

-три записники з чорновими рукописними записами, 10 аркушів паперу з чорновими записами, які упаковано в спецпакет PSP 2075643;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які упаковано в спецпакет QYH 0026571;

-відеореєстратор, який упаковано в спепцакет PSP 2075644;

Щодо арешту автомобіля.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Для арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання (п.3 ч.2 ст.170 КПК України) необхідно, крім іншого, встановити зокрема і обґрунтованість підозри особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 з 18.02.2026 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України.

Враховуючи стадію досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України є обґрунтованою що підтверджується в своїй сукупності такими доказами: протоколом допиту свідка від 06.02.2026; протоколами НСРД від 13.02.2026; протоколом обшуку від 18.02.2026.

Так санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає покарання у виглядікараються позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

У власності ОСОБА_8 перебуває автомобіль Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 про що свідчить реєстраційна картка на ТЗ

Отже, слідчий суддя визнає, що матеріали кримінальногот провадження свідчать, що що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вважаю за необхідне накласти арешт на автомобіль підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 (з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання в кримінальному провадженні №0000058 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 332 КК України) заборонивши відчуження та розпорядження щодо вказаного автомобіля.

Слідчий суддя вважає за можливе не забороняти користування автомобілем оскільки адвокатом ОСОБА_14 надано докази, що вказаний аввтомобіль використовується сім`єю для задоволення потреб осіб з обмеженими можливостями, а саме дружини підозрюваного - ОСОБА_12 яка є інвалідом 2-ї гурпи та онука ОСОБА_13 в якого підтверджений діагноз , який слідчий суддя вважає за можливе не розголошувати.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000058 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 18.02.2026 в автомобілі марки Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 , та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000058 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 332 КК України :

-три записники з чорновими рукописними записами, 10 аркушів паперу з чорновими записами, які упаковано в спецпакет PSP 2075643;

-медичні документи на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які упаковано в спецпакет QYH 0026571;

-відеореєстратор, який упаковано в спепцакет PSP 2075644;

заборонивши користування, відчуження та розпорядження щодо вказаного майна.

Накласти арешт на автомобіль Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 з ключами до нього, власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання в кримінальному провадженні №0000058 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 332 КК України .

заборонивши відчуження, та розпорядження щодо вказаного майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу оголошено 23.02.2026

Слідчий суддя ОСОБА_1