Провадження № 1-кп/470/48/26
Справа № 470/168/26
УХВАЛА

12 березня 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю в режимі відеоконференції прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2023 року №0001806, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Птиче Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна середня, розлученого, утриманців не маючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, на час вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді гранатометника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2026 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Того ж дня ухвалою судді у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Під час проведення підготовчого судового засідання, судом встановлено:

1) угоди про примирення чи визнання винуватості до суду у порядку ст.ст. 468 - 475 КПК України не надходило;

2) обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України;

3) підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України немає;

4) кримінальне провадження підсудне Березнегуватському районному суду Миколаївської області.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В клопотанні зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, 09 лютого 2026 року за ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 березня 2026 року включно. Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом України передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, обізнаний з матеріалів справи про місце перебування свідків, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, тому продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, прокурор просила продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, інших клопотань він них не надходило, однак проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу без визначення розміру застави захисник заперечував, оскільки прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вислухавши думку учасників провадження та перевіривши матеріали долучені до клопотання, суд дійшов наступного.

З ухвали слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2026 року вбачається, що строк дії запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, в розмірі 99840,00 грн., закінчується 14 березня 2026 року.

Підставою для постановлення слідчим суддею вказаної ухвали була наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, після самовільного залишення військової частини тривалий час не повертався на військову службу, до слідчого за викликами не прибував та проживає не за місцем реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Так ОСОБА_3 , який розлучений, утриманців не має, тобто не має сталих соціальних зв`язків, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, органом досудового розслідування поставлено у вину вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, пов`язаного з самовільним залишенням військової частини в період з 24 вересня 2023 року до 07 лютого 2026 року в умовах воєнного стану, за який кримінальним законом передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Ці дані вказують на те, що продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, обвинувачений, враховуючи відсутність тісних соціальних зв`язків, тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від суду.

Доказів існування інших ризиків, передбачених п.п.3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема незаконного впливу на свідків та можливості вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, прокурором до суду не надано, оскільки не зазначено на свідків, на яких може впливати обвинувачений, не зазначено яким чином він на них може впливати, перебуваючи за межами тимчасової дислокації військової частини, у якій він проходив військову службу, чи впливав він на них протягом тривалого часу самовільного залишення військової частини та з урахуванням особи обвинуваченого, який вважається таким, що не має судимості.

Крім того, за вимогами ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, зокрема передбаченого ст.407 Кримінального кодексу України.

Розглянувши клопотання прокурора, з урахуванням вимог ст.ст.177, 178 КПК України та враховуючи, що під час досудового розслідування слідчим суддею обвинуваченому було визначено заставу, в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суд дійшов висновку про можливість залишення обвинуваченому раніше визначеної застави.

Статтею 17 Закону України від 23 серпня 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

На думку суду, обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 слід задовольнити частково, продовживши ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави, в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99840,00 грн. та покладенням на нього обов`язків, у випадку її внесення, прибувати за першою вимогою до суду, не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає без дозволу прокурора або суду та, у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

В ході проведення підготовчих дій визначено час та місце проведення судового розгляду, порядок розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні та визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, а саме прокурор, обвинувачений та захисник.

З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує особу обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне доручити представнику Вознесенського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях скласти досудову доповідь, що відповідає вимогам ст.ст.314-314-1 КПК України.

Згідно ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Керуючись ст.ст.182, 183, 193, 194, 196, 197, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на 14 годину 23 березня 2026 року.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Доручити представнику Вознесенського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований по АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 , яку надати в судове засідання не пізніше 23 березня 2026 року.

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, задовольнити частково.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10 травня 2026 року включно, з визначенням застави, в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99840,00 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) грн., за умови внесення якої на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області, на нього покладаються обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до Березнегуватського районного суду Миколаївської області;

-не відлучатися за межі с. Акмечетські Ставки Вознесенського району Миколаївської області без дозволу прокурора або суду;

-у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а собою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1