Провадження № 1-кп/522/2254/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду та в режимі відеоконференції клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003160 від 12.08.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Зелене Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву 69-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження № 0003160 від 12.08.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Підозрюваний не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку всіх учасників, розглянувши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні, а також матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а підозрюваний ОСОБА_4 звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан в Україні безперервно продовжувався, в останнє: Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 793/2025 від 20.10.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану В Україні» № 4643-ІХ від 21.10.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

31.01.2023, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та набуття чинності Указу Президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України № 32/321/501/1 Зт, ОСОБА_4 було призвано на службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 31.01.2023, тобто з дня відправлення з ІНФОРМАЦІЯ_3 у військову частину НОМЕР_1 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж часу розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №15 від 31.01.2023 р. ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду гранатометника 2-го відділення 1-го механізованого взводу 3-ої механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №157 від 01.06.2024 р. ОСОБА_4 було звільнено з займаних посад і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №181 від 25.06.2024 р. ОСОБА_4 було призначено на посаду кухаря господарчого відділення взводу забезпечення 2-го самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №182 від 26.06.2024 р. ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду солдата резерву НОМЕР_3 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №182 від 26.06.2024 р. ОСОБА_4 було звільнено з займаних посад і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1018 від 26.08.2024 р. було призначено проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №618 від 13.04.2025 р. було перепризначено виконавця проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1995 від 17.05.2025 р. службове розслідування за фактом самовільного залишення служби солдатом ОСОБА_4 було завершене.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або із служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву 69-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, а саме 22.08.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується на території АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) та ухилявся від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Надалі, 17.10.2024 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , після чого добровільно та з власної ініціативи повернувся до несення служби до військової частини НОМЕР_1 , тим самим зупинив кримінальне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Частиною 2 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Обставини, які свідчать, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності: підозрюваний ОСОБА_4 виявив намір продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , та йому командиром військової частини НОМЕР_1 надано згоду на продовження військової служби у вказаній військовій частині.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. 401 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Кримінальне провадження № 0003160, відомості по якому внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути протягом 72 години за місцем служби після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1

12.03.2026