Справа № 344/9684/26
Провадження № 1-кс/344/3925/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника (підозрюваного) ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 , поданої в порядку ст.206 КПК України, про перевірку законності затримання 19 травня 2026 року ОСОБА_3 у порядку ст.615 КПК України та зобов`язання негайно звільнити затриманого,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою у порядку ст. 206 КПК України про перевірку законності затримання та звільнення особи, в якій просив визнати затримання у порядку статті 615 КПК України 19 травня 2026 року о 08:07 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним та зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Івано-Франківській області негайно звільнити незаконно затриманого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Івано Франківській області.

Скаргу мотивовано тим, що в наданому протоколі затримання ОСОБА_3 , окрім посилання на абз. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, не наведено жодного конкретного факту, доказу чи обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризику його втечі після оголошення підозри. Відсутні дані про те, що підозрюваний намагався перетнути кордон після початку досудового розслідування, переховувався від органів досудового розслідування, відчужував майно, мав закордонні паспорти чи інші об`єктивні ознаки, які б свідчили про його намір ухилитися від кримінальної відповідальності. Посилання на «обґрунтовані обставини» без їхньої конкретизації та документального підтвердження є формальним та не може виправдати застосування такого виняткового заходу, як затримання без ухвали слідчого судді. Окрім того, відповідно до протоколу слідчим повідомлено центр надання безоплатної правових допомоги, однак захисника фактично не залучено до самого затримання, а факт затримання використаний як психологічний тиск на підозрюваного. Факт реальної присутності адвоката під час затримання органом досудового розслідування не підтверджено в протоколі, що є порушенням права на захист.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав вимоги свого захисника.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні вимоги скарги заперечили, просили у її задоволенні відмовити, посилаючись на законність затримання та наявність процесуальних підстав, передбачених статтею 615 КПК України, для цього. Окрім того, звернули увагу на те, що ухвалою слідчого судді від 21.05.2026р. вже застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Положеннями ст. 206 КПК України врегульовано загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини та передбачено право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав відповідної особи.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

При цьому, ч. 5 ст. 206 КПК України визначає, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених Кодексом.

Як встановлено слідчим суддею, у межах вказаного кримінального провадження №0000035 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано до ухвали слідчого судді на підставі пункту 6 (абзацу 10) ч. 1 ст. 615 КПК України, що підтверджується змістом протоколу затримання від 19.05.2026 року.

Порядок та підстави затримання уповноваженою службовою особою визначено статтею 208 КПК України. Зокрема, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у випадку, якщо підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при обранні запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Разом з тим, статтею 615 КПК України визначено особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану. Так, у разі введення воєнного стану та якщо, зокрема за підпунктом 6) наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати строк, визначений статтею 211 цього Кодексу (пункт 6 частини 1 статті 615 КПК України).

Отже, пунктом 6 (абзац 10) частини 1 статті 615 КПК України визначено окремі підстави для затримання особи уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді в умовах введеного в державі воєнного стану в т.ч. виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

У даному випадку, як випливає зі змісту протоколу затримання від 19.05.2026 року, у межах кримінального провадження №0000035 ОСОБА_3 було затримано 19.05.2026 року о 08 год. 07 хв. у зв`язку з тим, що, як зазначено в протоколі затримання, виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Захисник підозрюваного (затриманого) посилається на відсутність підстав для висновку про імовірну втечу свого підзахисного з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, як встановлено слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження, які додано до скарги, ОСОБА_3 цього ж дня 19.05.2026 року перед затриманням було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 190 КК України.

В судому засіданні прокурор пояснив, що, вручивши ОСОБА_3 повідомлення про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, у слідчого виникли обґрунтовані припущення про можливу втечу з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у зв`язку з чим було прийнято рішення про затримання особи.

При цьому, у протоколі затримання від 19.05.2026 року слідчим відображено як фактичні, так і процесуальні підстави для його затримання.

З протоколу затримання від 19.05.2026 встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено про підставу затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється (за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0000035), а також роз`яснено право отримувати медичну допомогу, давати пояснення, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, та інші процесуальні права, передбачені КПК України, зазначено час та місце затримання, час фактичного затримання, затримання відбулося у присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , з попереднім повідомленням органу, уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Під час затримання ОСОБА_9 роз`яснено процесуальні права, передбачені ст. 42 КПК України. Протокол затримання не містить будь-яких зауважень чи доповнень від ОСОБА_9 чи його захисника.

Водночас при розгляді слідчим суддею Івано-Франківського міського суду клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 (ухвала від 21.05.2026р.) також було надано оцінку наявного ризику втечі з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Стосовно порушення на думку скаржника права на захист, то такі доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки у протоколі про затримання ОСОБА_3 є наявним дані щодо захисника та його підпис, вручено пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного, про що свідчить його наявний підпис, наявність доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги 19.05.2026р. та призначення адвоката. Тому, доводи про формальність чи незабезпеченість правничої допомоги є недоведеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КПК України про затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб, а також про її місце перебування має бути негайно повідомлено її близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому цим Кодексом. Затримана особа, особа, взята під варту або обмежена у праві на вільне пересування в інший спосіб, має право на зустріч із захисником (захисниками) у кримінальному провадженні.

Також ч. 4 ст. 208 КПК України встановлює обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання особи, негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку, що обставини кримінального провадження та результати здійснених слідчих дій давали слідчому підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому відсутні підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в порядку статті 206 КПК України.

Згідно статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік рішень слідчого судді, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

Разом з тим, вказаною нормою закону не передбачена можливість окремого апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду заяви в порядку ст. 206 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 12, 206, 309, 615 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 , поданої в порядку ст.206 КПК України, про перевірку законності затримання 19 травня 2026 року ОСОБА_3 у порядку ст.615 КПК України та зобов`язання негайно звільнити затриманого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26 травня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10