Справа № 362/2490/26
Провадження № 1-кс/362/224/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 07.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2, 4, 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що Слідчим відділенням відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 07.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2, 4, 5 ст. 191 КК України.

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що перебуваючи на посаді голови Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово, від імені виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області в якості Роботодавця, укладав трудові договори у формі контрактів з громадянами в якості Працівників, які виявили бажання виконувати роботу у Виконавчому комітеті Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області. У період з 25.11.2020 по 24.02.2021, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у сільського голови Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на розтрату бюджетних коштів Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах, а саме шляхом зайвого нарахування та виплати співробітникам, найнятим за контрактом, щомісячних премій, святкових премій та премії у місяці звільнення. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на розтрату бюджетних коштів Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у період з 24.02.2021 по 09.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам статті 20 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 7, 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункту 4.1., 4.2. трудових договорів у формі контрактів, укладених між Роботодавцем та Працівником, використовуючи надані йому організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські повноваження, підписав розпорядження про виплату щомісячних премій працівникам, на підставі яких було безпідставно здійснено зайве нарахування та виплату бюджетних коштів. Одночасно з цим, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на розтрату бюджетних коштів Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у період з 24.02.2021 по 20.09.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам статті 20 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 7, 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункту 4.1., 4.2. трудових договорів у формі контрактів, укладених між Роботодавцем та Працівником, використовуючи надані йому організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські повноваження, підписав розпорядження від 22.11.2021 № 314-К та від 21.11.2022 № 339-11-К, внаслідок яких співробітникам за контрактами було зайво нараховано святкових премій на суму у розмірі 113 155,00 грн. Підписані ОСОБА_5 розпорядження стали первинними бухгалтерськими документами, що зумовили виникнення бюджетних зобов`язань та стали підставою для здійснення бухгалтерією виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області нарахування і фактичної виплати коштів, унаслідок чого відбулося вибуття бюджетних коштів із місцевого бюджету.

Загалом за твердженням слідчого, внаслідок дій сільського голови Феодосіївської сільської ради ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Феодосіївській сільській раді Обухівського району Київської області завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2 014 496 (два мільйони чотирнадцять тисячі чотириста дев`яносто шість гривень) 53 копійок.

В клопотанні, з посиланням на ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання .

Враховуючи викладене, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому та просили його задовольнити.

Власник майна, відповідно до частини другої статті 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна, в судове засідання не викликався.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність прокурора та власника майна.

Вислухавши прокурора, слідчого, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПКУкраїни з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПКУкраїни визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 07.05.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2, 4, 5 ст. 191 КК України

26.02.2026 слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 26.02.2026 вручено підозрюваному ОСОБА_5 .

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обґрунтовано підозрюється у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною шостою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підозрюваний ОСОБА_5 володіє наступним майном: об`єкт закінченого будівництва, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номерам :01:005:0140 площею 0.103 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номерам :01:005:5443 площею 0.034 га., що розташована в межах с. Ходосівка, Обухівського району, Київської області; земельна ділянка з кадастровим номерам :01:005:5444 площею 0.0355 га., що розташована в межах с. Ходосівка, Обухівського району, Київської області.

Відповідно до наявних відомостей про вартість належного підозрюваному ОСОБА_5 нерухомого майна, загальна орієнтовна вартість вказаних об`єктів становить 5 970 394,27 грн, з яких: житловий будинок - 5 646 128,77 грн, земельна ділянка кадастровий номер :01:005:0140 - 193 619,40 грн, земельна ділянка кадастровий номер :01:005:5443 - 63 913,20 грн, земельна ділянка кадастровий номер :01:005:5444 - 66 732,90 грн.

Враховуючи, що частина зазначених об`єктів нерухомого майна є неподільними, а санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, накладення арешту на вказане майно в повному обсязі є співмірним та необхідним для забезпечення можливого цивільного позову і виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Оскільки зазначене майно перебуває у приватній власності підозрюваного, існує реальна можливість його відчуження, що може унеможливити виконання вироку суду в частині конфіскації майна та відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положеннями статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

-об`єкт закінченого будівництва, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельна ділянка з кадастровим номерам :01:005:0140 площею 0.103 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельна ділянка з кадастровим номерам :01:005:5443 площею 0.034 га., що розташована в межах с. Ходосівка, Обухівського району, Київської області;

-земельна ділянка з кадастровим номерам :01:005:5444 площею 0.0355 га., що розташована в межах с. Ходосівка, Обухівського району, Київської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 23.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1