Справа № 361/7185/24
Провадження №1-кп/369/1204/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадженням № 0000357 від 16 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348, ч. 2 ст. 345 КК України,-

встановив:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000357 від 16.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348, ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», яке мотивував тим, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні, зокрема особливо тяжкого злочину з мірою передбаченого покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічного позбавлення волі, вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема вказував на наявність ризиків переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності з урахуванням тяжкості покарання; незаконного впливу на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. У судовому засіданні зазначав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, звертав увагу на недієвість попереднього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, просив не визначати заставу з огляду на п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Захисники та обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечували, звертали увагу суду на те, що обвинувачений більше року тримався під вартою, в цілому проти клопотання прокурора заперечували з підстав необґрунтованості його належними доказами та безпідставності заявлених ризиків у справі. Зазначали, що довгий час запобіжний захід у виді домашнього арешту був дієвим та ефективним, та що поведінка обвинуваченого не перешкоджає цьому кримінальному провадженню. Захисники також звертали увагу суду на необґрунтованість пред`явленого обвинувачення та підозри обвинуваченому. Просили визначити суд альтернативу вказаному запобіжному заходу та врахувати стан здоров`я обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників та заперечив проти клопотання прокурора.

Суд, вивчивши клопотання прокурора, наявні матеріали, вислухавши доводи учасників, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовий розгляд кримінального провадження завершити на даній стадії з об`єктивних причин є неможливим (суд перебуває на стадії дослідження письмових доказів сторони обвинувачення, а також досліджує відеозаписи додані до матеріалів справи).

Колегія суддів виходить із того, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні зокрема й особливо тяжкого злочину, має родинні зв`язки та є військовослужбовцем, проте зважаючи на ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення, вичинити інше кримінальне правопорушення, оскільки щодо обвинуваченого здійснюється розгляд інших кримінальних проваджень в судах, а також запобігти існуванню ризику впливу на потерпілих та свідків, які на даний час не допитані в даному кримінальному провадженні, проте показання яких суд сприймає безпосередньо. Таким чином, у цій конкретній справі вказані обставини виправдовують обмеження права обвинуваченого перебувати на волі, в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне. В судовому засіданні не встановлено підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, на даній стадії розгляду кримінального правопорушення, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України. Доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого місця проживання та стійких соціальних зв`язків не спростовують встановлені у справі ризики.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 200, 372, 376 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з 26.02.2026 року до 26.04.2026 року включно без альтернативи внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено о 12 год.00 хв. 02.03.2026.

Головуюча ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3