Номер провадження 1-кс/754/348/26
Справа № 754/2169/26
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2026 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м.Києві клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000409 від 05.02.2025р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2026р. прокурор Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на нерухоме та рухоме майно із забороною розпорядження та відчудження, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_4 , а саме: на квартиру (розмір частки ) загальною площею 51,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки CHEVROLET VOLT 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 06.04.2024, VIN-код НОМЕР_2 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Прокурор в судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, його неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання прокурора про арешт майна розглядається без повідомлення підозрюваної, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання з таких підстав.

У провадженні СВ Деснянського УП ГУ НП в м.Києві перебуває кримінальне провадження №0000409 від 05.02.2025р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

16.12.2025р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

В рамках кримінального провадження прокурором Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 в інтересах територіальної громади міста Києва в особі управління освіти Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації до ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушення, в сумі 1893051,35 грн.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, тобто з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В клопотанні прокурора підставою накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 зазначено необхідність забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Зазначена прокурором в клопотанні підстава арешту майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), не знайшла свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Так, в рамках даного кримінального провадження прокурор Деснянської окружної прокуратури м.Києва до ОСОБА_4 заявив цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в розмірі 1 893051,35 грн.

Однак, всупереч вимог ч.6, ч.8 ст.170 КПК України прокурор у клопотанні про арешт майна не зазначив вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, а також до матеріалів клопотання не долучив доказів, які вказують на вартість майна, що підлягає арешту.

Тому, при зазначенні у клопотанні підстави арешту майна підозрюваної ОСОБА_4 як з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), прокурор не обґрунтував та не підтвердив відповідними доказами розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, згідно ст.171 КПК України при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, у клопотанні повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, в порушення вимог ст.171 КПК України прокурор у клопотанні не зазначив документів, які підтверджують право власності підозрюваної ОСОБА_4 на автомобіль марки CHEVROLET VOLT 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 06.04.2024, VIN-код НОМЕР_2 , що належить арештувати, і не навів конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваною вказаним авомобілем, а також не долучив доказів, які вказують, що вказаний автомобіль належить на праві власності саме ОСОБА_4 , або свідчать про володіння, користування чи розпорядження нею вказаним автомобілем.

Крім того, згідно ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Постановою прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва від 03.02.2026р. потерпілим у кримінальному провадженні №0000409 від 05.02.2025р. визнано територіальну громаду міста Києва в особі Управління освіти Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації.

Цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушення, в сумі 1893051,35 грн., в рамках даного кримінального провадження заявлено прокурором Деснянської окружної прокуратури м.Києва.

Однак, визнавши потерпілим у кримінальному провадженні територіальну громаду міста Києва в особі Управління освіти Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, прокурор самостійно заявив цивільний позов у кримінальному провадженні, при цьому, не обгрунтувавши нездійснення потерпілим належного захисту державних інтересів та не використання наданих йому повноважень щодо стягнення коштів у примусовому порядку, чим фактично позбавив особу, якій фактично кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, права самостіно заявити цивільний позов під час кримінального провадження, який може нею бути пред`явлений до підозрюваної до початку судового розгляду.

Враховуючи викладене, всупереч вимогам ст.170 КПК України прокурор у клопотанні не обґрунтував правові підстави, у зв`язку з якими необхідно накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , не довів відповідними документами право власності підозрюваної ОСОБА_4 на автомобіль, що належить арештувати, не довів розумність та співмірність обмеження права власності у даному кримінальному провадженні, а також не довів наявність ризиків, на які посилається в клопотанні, що незастосування заборони на відчудження та використання майна може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За викладених обставин клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000409 від 05.02.2025р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, про арешт майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: