КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-сс/824/1918/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2 Категорія: ст. 399 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу за підписом представника за довіреністю від Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року у справі № 757/53712/25-к, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як випливає зі змісту апеляційної скарги представника за довіреністю від Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.11.2025, на задоволення скарги ОСОБА_4 , зобов`язано уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України (надалі - ГСУ НП України) внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за його заявою від 29.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник за довіреністю від ГСУ НП України ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з обґрунтуванням апеляційних вимог та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши зміст оспорюваної ухвали слідчого судді, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, слід дійти висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою, за наступним.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.11.2025, на задоволення скарги ОСОБА_4 , слідчого ГСУ НП України зобов`язано внести відомості до ЄРДР за його заявою від 29.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування, про що інформувати заявника.

Згідно норми ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, що знайшло своє відтворення і в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016, з послідуючими змінами.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному у Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується у порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальним законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості оскарження рішень суду, у даному провадженні виступає - Кримінальний процесуальний кодекс України.

Відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 Глави 26 КПК України.

Так, ч. 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Також визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституціним) згідно з рішенням Конституційного Суду 4-р(ІІ)2020 від 17.06.2020 положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зміст вказаної норми закону кореспондується з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України, які встановлюють перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Даний перелік є вичерпним і не передбачає можливості оскарження рішення, як у даному випадку, про зобов`язання слідчого ГСУ НП України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 29.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування, про що інформувати заявника.

Як регламентовано ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

За викладеним, з огляду на те, що слідчим суддею постановлене рішення, що передбачене законом - п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, а в аспекті положень ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про зобов`язання слідчого ГСУ НП України внести до ЄРДР відомості за заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, розпочати досудове розслідування, про що інформувати

заявника - окремому апеляційному оскарженню не підлягає, то у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника за довіреністю від ГСУ НП України ОСОБА_5 слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, з надісланням апеляційної скарги та усіма доданими до неї матеріалами особі, яка її подала, як на це вказують приписи ч. 5 ст. 399 КПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою, не можна не послатися на те, що представник за довіреністю від ГСУ НП України ОСОБА_5 не вказав на свій статус особи, яка має право подати апеляційну скаргу, що визначений ч. 1 ст. 393 КПК України, та просив суд апеляційної інстанції при скасуванні ухвали слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за скаргою, що не відповідає нормі ч. 1 ст. 407 КПК України у взаємозв`язку з приписами ч. 2 ст. 307 КПК України.

Водночас, не вбачається за необхідне перевіряти доводи представника за довіреністю від ГСУ НП України ОСОБА_5 щодо поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.11.2025 у справі № 757/53712/25-к.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою за підписом представника за довіреністю від Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року у справі № 757/53712/25, якою, на задоволення скарги ОСОБА_4 , зобов`язано слідчого ГСУ НП України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 29 вересня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування, про що інформувати заявника.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2