Справа № 215/8519/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областікримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000648 від 20.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного їх обігу, не маючи дозволу на їх придбання та зберігання, в порушення Постанови ВРУ «Про право власності на окремі види майна» і Додатку №2 до цієї Постанови від 17.06.1992, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них» у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та обставинах, незаконно придбав споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу «GHO-1», промислового виготовлення та запал ручних гранат типу «АF-11», промислового виготовлення, які останній визначив для себе як вибухові речовини та вибухові пристрої.

Придбавши у такий спосіб вищевказані вибухові речовини та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що зберігання вказаних предметів без передбаченого законом дозволу забороняється, діючи умисно, в невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, переніс вказані вибухові речовини, вибухові пристрої та бойові припаси до місця своєї реєстрації та фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

20.09.2025 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000052 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, старшим слідчим СВ ВП № 5 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 із застосуванням відеофіксації за участю 2 (двох) понятих на підставі ухвали слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2025 у присутності ОСОБА_3 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вказаного вище обшуку, керуючись положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України виявлено та вилучено:

- предмет, схожий на корпус гранати «GHO-1», який знаходився у пластиковий ємності на полиці шафи у лоджії (спальна кімната №3), добровільно виданий ОСОБА_3 , який вилучено до спеціального пакету НПУ № NPU6081917;

- предмет, схожий на підривач «AF 11», який знаходився у пластиковий ємності на полиці шафи у лоджії (спальна кімната №3), добровільно виданий ОСОБА_3 , який вилучено до спеціального пакету НПУ № NPU6081918.

Згідно з висновком експерта № CE-19/104-25/37532-ВТХ від 21.10.2025, предмет, схожий на корпус гранати «GHO-1» та предмет, схожий на підривач «AF 11», є:

- конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати типу GHO-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та приданий для здійснення вибуху;

- запалом ручних гранат типу «AF-11», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

У поєднані штатним способом (за допомогою різьбового з`єднання) надані на дослідження предмети утворюють осколкову наступальну ручну гранату типу «GHO-1», промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками придбання, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що після виконання бойового завдання на відбитій позиції ворога він збирав трофеї, де знайшов гранату, яку поклав до себе у рюкзак та яку в подальшому планував підірвати на полігоні. Проте він забув про неї і приніс її додому. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини справи, його показання є послідовними, логічними і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та обставин його вчинення відповідно до обвинувального акту, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, разом із цим судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

На підставі вищевикладеного, врахувавши обставини, що визнаються учасниками судового провадження, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Постановою про визнання речовим доказом та визначення місця зберігання від 20.09.2025 визнано такими предмет, схожий на корпус гранати «GHO-1» та предмет, схожий на підривач «AF 11».

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, є тяжким злочином.

Дані, що характеризують особу обвинуваченого, свідчать, що він є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, з 06.04.2024 перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з самовільним залишенням військової частини НОМЕР_2 , за місцем служби характеризується посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання скарг від сусідів не надходило, в силу статті 89 КК України не судимий.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що рівні ризику вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства оцінюються як середні. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства в його випадку є можливим за умови повного виконання обов`язків, покладених судом.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному проваджені, та його щире каяття в скоєному і засудженні своєї протиправної поведінки.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для застосування приписів, передбачених ст. 69-1 КК України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

З урахуванням викладеного, суд призначає ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також обставини справи та особу обвинуваченого суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому на підставі статті 75 КК України його слід звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Відповідно до акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують, №1205 від 25.09.2025, речові докази: корпус гранати «GHO-1» та запал «AF 11»знешкоджені, а тому є знищеними.

Обов`язок по відшкодуванню понесених судових витрат за проведення судової вибухово-технічної експертизи, виходячи з положень ст. 124 КПК України, необхідно покласти на обвинуваченого.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний час доби на строк 2 місяці, тобто до 24.12.2025. Під час судового розгляду вказаний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не продовжувався та новий запобіжний захід йому не обирався.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, обставини, які характеризують його особу, а також призначене судом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням іспитового строку, у суду відсутні підстави для обрання щодо обвинуваченого запобіжних заходів.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного йому іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи в розмірі 1782,80 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя