Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/163/26

Номер провадження: 1-кс/511/217/26

30.03.2026 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новосеменівка Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, який працює машиністом (кочегаром) котельні (сезонно) групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), з середньою освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України

Учасники розгляду клопотання:

прокурор ОСОБА_6

слідчий ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7 (дистанційно)

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обґрунтування клопотання сторони обвинувачення.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 виник прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб віком від 18 до 60 років, щодо яких діють обмеження на виїзд за кордон, які бажали незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску за грошову винагороду.

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що самостійно виконати дії, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України він не зможе, у січні 2026 року, більш точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, вступив у попередню змову з особою на ім`я « ОСОБА_8 » та іншими наразі невстановленими особами з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза визначеними державними пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова за грошову винагороду. При цьому роль особи на ім`я « ОСОБА_8 » полягала виключно у наданні мобільного номера телефону третім особам, зацікавленим у незаконному перетині державного кордону України.

Відповідно до попередньо погодженого злочинного плану, особа на ім`я « ОСОБА_8 » займалася пошуком осіб, зацікавлених у незаконному перетині державного кордону та надавала йому контактний номер ОСОБА_5 , одночасно повідомляючи про необхідність здійснення телефонного дзвінка до останнього з умовою повідомлення кодової фрази задля отримання інформації щодо подальшого незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова.

У свою чергу роль ОСОБА_5 полягала в ідентифікації особи, яка бажала незаконно перетнути державний кордон України за «кодовою фразою», повідомлення вказаної особи про вартість «послуги», та безпосередню організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України.

Так, наприкінці березня 2026 року (більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_9 отримав від невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_8 » контакт ОСОБА_5 ,

Далі, 27 березня 2026 року приблизно об 11:00 годині ОСОБА_9 здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_5 , під час якого, після отримання від ОСОБА_9 ідентифікуючої «кодової фрази», ОСОБА_5 повідомив останнього про вартість «послуги» у розмірі 1000 доларів США, узгодивши час і місце зустрічі в селищі Захарівка Роздільнянського району Одеської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, того ж дня, близько 17 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою разом із невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, прибув на транспортному засобі марки ВАЗ 21063, темно-зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до заздалегідь узгодженого місця зустрічі, розташованого за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, селище Захарівка, де його очікував ОСОБА_9 , який сів до автомобіля ОСОБА_5 та вони разом вирушили до прикордонної смуги в межах ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

Під час перевезення ОСОБА_9 , ОСОБА_5 надав йому поради та вказівки, пов`язані із подоланням перешкод, які можуть виникнути під час незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, а також умисно оминав наявні на шляху блокпости.

Того ж дня, приблизно об 17 годині 45 хвилин, прибувши до прикордонної смуги в межах ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України, а саме: за межами села Василівка Роздільнянського району Одеської області, на відстані 1 км до ДКУ, ОСОБА_5 надав вказівки ОСОБА_9 , по маршруту руху для безперешкодного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, після чого отримав від останнього грошові кошти у розмірі 1000 доларів США та був викритий співробітниками правоохоронних органів, які здійснювали контроль за вчиненням злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч частиною 3 статті 332 КК України, кваліфіковане як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Водночас, у ході проведення досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме:

-підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З метою запобігання встановлених у ході досудового розслідування ризикам та виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення вважає необхідним застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для не працездатних осіб, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.

Захисник підозрюваного та підозрюваний просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000004 від 02 січня 2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом із цим, відповідно до частини 4 статті 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

За клопотанням сторони захисту була допитана свідок ОСОБА_10 , яка повідомила, що є сестрою ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю ІІІ групи та на його утриманні перебуває матір, яка потребує догляду.

1. Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи статті 8, 9 КПК України, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 наразі підтверджується фактичними даними, які містяться у долучених до клопотання документах, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.03.2026;

-протоколом огляду і вручення грошових коштів від 27.03.2026;

-протоколом обшуку від 27.03.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.03.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.03.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.03.2026;

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 27.03.2026;

-протокол огляду мобільних телефонів від 27.03.2026;

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 09.02.2026;

-іншими матеріалами в сукупності.

2. Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо заявленого ризику про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає, що існування зазначеного ризику обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 332 КК України за класифікацією є тяжкими.

Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

Разом із цим, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частина 1, 2 статті 23, статті 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

У зв`язку з чим, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх.

Оцінюючи наявність ризиків щодо перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, а тому на даній стадії досудового розслідування зазначені ризики існують.

3. Вирішення питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, слідчий суддя враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, аргументи сторін, дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При визначенні розміру застави слідчий суддя взяв до уваги довідку про доходи, яка міститься у матеріалах клопотання, згідно з якою ОСОБА_5 було нараховано заробітну плату за період з листопада 2025 року березнь 2026 року у розмірі 69 577,99 гривень, інформацію про інші джерела доходу матеріали клопотання не містять.

Вказаний розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буте завідомо непомірним для нього, оскільки ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на необхідності встановлення розміру застави, який не є надмірним і враховує індивідуальні обставини обвинуваченого. Зокрема, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ підкреслив, що розмір застави повинен визначатися з урахуванням особистості підсудного, його майнового стану та стосунків з поручителями.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів,в межах строку досудового розслідування, з моменту затримання, тобто з 28 березня 2026 року по 26 травня 2026 року (включно) з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2026 року) в сумі 133 120,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з села Новосеменівка Роздільнянського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-заборонити спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000004 від 02 січня 2026 року, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України 26 травня 2026 року (включно).

В іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1