У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/145/26

Провадження №1-кп/348/188/26

17 лютого 2026 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 15.01.2026 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стримба Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, з вищою освітою, який працює механізатором ТОВ «ПБС», розлученого, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Надвірнянського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 , був обраний депутатом Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, повноваження якого почалися з 06.11.2015 року відповідно до рішення І сесії VII демократичного скликання вказаної сільської ради № 1-1/2015.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», депутат місцевої ради є особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування та відповідно суб`єктом декларування.

Згідно з частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування зобов`язані щорічно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції у встановлені законом строки.

Окрім того, частиною першою статті 45 зазначеного Закону передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення такої діяльності подати декларацію за минулий рік у порядку, визначеному законом.

Водночас, згідно з пунктом 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій осіб» від 23.03.2017 № 1975-УШ, строк подання щорічної декларації у 2017 році було продовжено до 1 травня 2017 року для осіб, які відповідно до цього Закону подавали таку декларацію вперше.

Крім того, Законом України від 17 березня 2020 року № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» строк подання щорічних декларацій у 2020 році було продовжено до 1 червня 2020 року.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, подається до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому припинено таку діяльність.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), затверджено форму декларації та Правила її заповнення.

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному електронному кабінеті у Реєстрі.

У порушення вказаних вимог, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», повноваження якого розпочались відповідно до рішення №1-1/2015 від 06.11.2015 року в день відкриття І сесії VII демократичного скликання Стримбівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та закінчились 26.11.2020 в день відкриття І сесії VIII демократичного скликання Надвірнянської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, оскільки Стримбівська сільська рада припинила свою діяльність у зв`язку із приєднанням до Надвірнянської міської ради відповідно до рішення Надвірнянської міської ради від 26.11.2020 №9-1/2020 «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Надвірнянської міської ради», діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідної декларації, всупереч вимог частини першої статті 45 та абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції протягом усього періоду здійснення депутатських повноважень щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року по 00 годин 00 хвилин 01 травня 2017 року щорічну декларацію за 2016 рік, в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року по 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року щорічну декларацію за 2017 рік, в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2019 року по 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року щорічну декларацію за 2018 рік, в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2020 року по 00 годин 00 хвилин 01 червня 2020 року щорічну декларацію за 2019 рік, а також в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2021 року по 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, після припинення таких повноважень за 2020 рік.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 366-3 КК України, тобто умисні дії, які виразились у неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

До початку підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності. Розуміє, що кримінальне провадження закривається за строками давності, тобто з нереабілітуючих підстав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ст. 366-3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у кримінальній справі за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст.284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, яке в силу ст. 12 КК України відносилося до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції, чинній на час вчинення ОСОБА_4 діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно ж до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України чинної редакції, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, як на момент вчинення діяння, так і на момент вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, положення ст. 49 КК України встановлюють трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст.288 КПК України, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

Разом з тим, при вирішенні заявленого обвинуваченим клопотання, суд бере до уваги правовому позицію, викладену у постанові ВП ВС від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20, де зазначено, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності чи покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення (п. 59). Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменті вчинення злочину і п`ять років проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення (п.60).

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у п.47 вказаної постанови, звертає увагу на те, що на переконання Великої Палати, підхід, для якого ухилення підозрюваного, обвинуваченого від розслідування або суду безумовно виключає застосування диференційованих строків давності, є хибним і призводить до безпідставної заміни цих строків загальними, які встановлені частиною другою статті 49 КК України і є значно тривалішими . Наслідком цього може бути притягнення до відповідальності та застосування заходів примусу за межами термінів, визначених відповідними кримінально-правовими нормами, що рівнозначно покаранню без закону всупереч забороні, встановленій статтею 7 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку, диференційовані строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, на даний час, закінчилися, що є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Будь-яких даних, які би свідчили про вчинення обвинуваченим після 01.04.2020 іншого кримінального правопорушення, суду не надано.

З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК України випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_4 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж три роки, тому, з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі імперативних положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що подане обвинуваченим клопотання ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, є підставним, а тому підлягає до задоволення.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст. ст. 12, 44, 49 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000029 від 15.01.2026 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1