УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 Справа №607/3187/26 Провадження №1-кс/607/1357/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27 листопада 2025 року про закриття кримінального провадження №0000363 від 20 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2026 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27 листопада 2025 року про закриття кримінального провадження №0000363 від 20 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

У поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова є передчасною, ухваленою без повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин, зокрема, зазначила про те, що слідчим не було виконано судову земельно-технічну експертизу, яка призначена згідно постанови слідчого від 04.07.2025 р. щодо встановлення фактичної шкоди заявнику. Крім того в кримінальному провадженні не допитано жодних осіб, якими не виконано ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі 921/663/24 від 11.12.2024 щодо заборони прийняття будь-яких рішень щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :06:002:0018, а також не допитано представника заявника на предмет спричиненої шкоди. Крім того не накладено арешт на земельну ділянку, врезультаті чого частину земельної ділянки було передано у користування третім особам.

За наведених обставин адвокат ОСОБА_3 вважає, що постанова слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27 листопада 2025 року про закриття кримінального провадження №0000363 від 20 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, є необґрунтованою та винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила задовольнити з викладених у ній мотивів. Крім того пояснила, що згідно постанови слідчого кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Водночас під час досудового розслідування слідчим не було проведено жодної слідчої дії для прийняття такого висновку, навпаки, дії слідчого були спрямовані на затягування справи та покриття факту злочину. Ухвалою господарського суду від 11.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 заборонено вчиняти будь-які дії з земельною ділянкою :06:002:0018, у зв`язку з поданням позову про витребування з чужого незаконного володіння. У матеріалах вказаної господарської справи наявні письмові пояснення представників ІНФОРМАЦІЯ_4 , в яких зазначено про те, що 10.12.2024 вони ознайомились із завою про забезпечення позову, надали свої заперечення. За бажанням, слідчий міг отримати тимчасовий доступ до матеріалів даної справи. Водночас ІНФОРМАЦІЯ_5 провела поділ земельної ділянки та надалі за заявою про заміну способу забезпечення позову ухвалою господарського суду від 15.01.2025 було накладено арешт на 3 ділянки, які утворились врезультаті поділу земельної ділянки, яка перебувала в користуванні заявника. Вказані обставини свідчать про умисні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо невиконання рішення суду. Крім того звернула увагу, що у оскаржуваній постанові слідчий посилається на рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 , описує процес оскарження рішення господарського суду про припинення права користування земельною ділянкою, рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 від 14.06.2024. Разом з тим як вбачається із змісту зазначеного судового рішення, відмовляючи в позові, суд залишив без оцінки доводи апеляційної скарги, які стосуються того, що позивач не є особою, яка має правосуб`єктність на право постійного користування земельною ділянкою комунальної форми власності. Також зазначила, що під час досудового розслідування не було допитано свідків, заявника, представників ІНФОРМАЦІЯ_4 , а призначена у справі експертиза проведена неповно, оскільки було здійснено лише земельну експертизу із землеустрою, натомість земельно-технічну не проведено.

Слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подавав.

На вимогу слідчого судді органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження №0000363 від 20 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Дослідивши долучені до скарги документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000363 від 20 лютого 2025 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Крім того згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст.284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Відповідно до п. 5 цієї статті постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя звертає увагу, що з комплектного аналізу ст. 110 КПК України та одного із основоположних принципів кримінального процесуального законодавства, а саме верховенство права, вбачається, що постанова слідчого має бути мотивованою, тобто її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, котрі підтверджуються матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть питання, яке порушеного заявником. Також у ній мають міститись відповіді на усі поставлені ним питання, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу та формою реалізації принципу правової визначеності, як елементу верховенства права.

Так, в ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000363 від 20 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27 листопада 2025 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №№0000363 від 20 лютого 2025 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ході проведення усіх необхідних слідчих розшукових дій не встановлено, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 вчинили злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисно не виконували вирок, рішення, ухвалу, постанову суду, що набрало законної сили, або перешкоджали їх виконанню.

Проаналізувавши оскаржувану постанову, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що дана постанова не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не було здійснено необхідних дій для належного встановлення всіх обставин провадження, не виконано вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження цих обставин і надання їм відповідної оцінки.

Так, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим викладено зміст рішень ІНФОРМАЦІЯ_4 , проекту землеустрою, описано рішення господарського суду, результати його оскарження у судах апеляційної та касаційної інстанції, наведено норми законодавства.

Разом з тим у постанові про закриття кримінального провадження не наведено жодних обставин, що стосуються ухвали ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі №921/663/24 від 11.12.2024 щодо заборони прийняття будь-яких рішень щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :06:002:0018, не надано оцінку жодному доказу, не викладено мотивів прийняття такого рішення та не обґрунтувано на підставі чого він дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, не зазначено даних про виконання будь-яких слідчих чи процесуальних дій, спрямованих на перевірку викладених у висновках обставин.

Крім того як вбачається із матеріалів кримінального провадження, кримінальне провадження було розпочате та відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені на підставі заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.01.2025 про вчинення злочину, передбаченого ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання ІНФОРМАЦІЯ_7 ухвали ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.12.2024 у справі №921/663/24 про забезпечення позову. Разом з тим, встановлено, що в ході досудового розслідування не було відібрано пояснення ні у представників заявника, ні у свідків чи очевидців події, в тому числі не допитано жодну із посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто не було вжито заходів для встановлення обставин справи через безпосереднє спілкування з особами, які володіють інформацією.

Окрім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у кримінальному провадженні було призначено судову земельно-технічну експертизу та її проведення доручено експертам ІНФОРМАЦІЯ_8 . Як вбачається із повідомлення №СЕ-19/120-25/4199-ЗТ від 31.07.2025 р., зазначену експертизу не було проведено, оскільки експерту не було забезпечено безперешкодний доступ до об`єкта дослідження та не надано необхідних додаткових матеріалів.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення. У зв`язку з цим існують обставини, що вказують на поверховість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, як наслідок, рішення слідчого про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване. Зазначене стало наслідком передчасного і помилкового висновку слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

При цьому слід взяти до уваги, що слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, та слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що постанова слідчого є невмотивованою та необґрунтованою, у зв`язку з чим скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27 листопада 2025 року про закриття кримінального провадження №0000363 від 20 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27 листопада 2025 року про закриття кримінального провадження №0000363 від 20 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27 листопада 2025 року про закриття кримінального провадження №0000363 від 20 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України скасувати.

Копію ухвали з матеріалами кримінального провадження №0000363 від 20 лютого 2025 року повернути в СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000363 від 20 лютого 2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1