Справа № 464/1358/26
пр.№ 1-кс/464/199/26
У Х В А Л А

04 березня 2026 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисникаОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волощина, Перемишлянського району, Львівської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця Збройних Сил України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Заступник начальника ВП начальник СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, без можливості внесення застави. В обґрунтування поданого клопотання покликався на те, що у провадженні СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000535 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та положень Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», 20.03.2025 ОСОБА_5 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та включений до складу команди для направлення до учбового центру на базі військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

На підставі наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.03.2025 № 325 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації», а також поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані та відправлені на військову службу, ОСОБА_5 був включений до складу команди для направлення до учбового центру на базі військової частини НОМЕР_1 та 28.03.2025 у складі команди вибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 .

Однак, військовослужбовець ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та вимогам вищезазначених нормативно-правових актів і статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Так, військовослужбовець ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів особистої недисциплінованості, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 29.03.2025, близько 07:00 год. під час переміщення команди військовослужбовців з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 автомобільним транспортом (автобусом), на придорожній заправці (Укрнафта) за адресою: АДРЕСА_2 , самовільно залишив місце служби, втікши з автобуса, чим вчинив самовільне залишення місця служби.

Після цього, військовослужбовець ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на тимчасове ухилення від проходження військової служби, не з`явився до місця подальшого проходження служби військової частини НОМЕР_1 , та без поважних причин був відсутній на військовій службі з 29.03.2025 по 02.03.2026, тобто до моменту його затримання працівниками правоохоронного органу Відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, що за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 66.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, із подальшими змінами та доповненнями, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

02.03.2026 ОСОБА_5 , затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

02.03.2026 ОСОБА_5 , в порядку ст. ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

02.03.2026 в ході проведення допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину визнав повністю.

Орган досудового розслідування вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.03.2026, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.03.2026, матеріалами службового розслідування за фактом СЗЧ та іншими матеріалами кримінального провадження та у їх сукупності.

Окрім цього, орган досудового розслідування вказав на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість підозрюваного:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так як підозрюваний вчинив тяжкий злочин за який передбачене позбавлення волі на строк до десяти років та який 29.03.2025 самовільно залишив місце служби;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, так як спосіб вчинення злочину характеризує ОСОБА_5 як особу, що не має офіційної роботи, а також достатніх моральних цінностей, схильного для досягнення своїх злочинних цілей на свідоме нехтування підозрюваним не лише вимогами законодавства, але і загальноприйнятими морально-етичними цінностями, який залишаючись на волі може вчинити далі кримінальні правопорушення;

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти означеним ризикам, орган досудового розслідування просив обрати йому винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала з підстав, що в такому викладені.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав обставини вчинення ним кримінального правопорушення, наведені у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надав визнавальні показання, стверджував про бажання проходити військову службу у Збройних силах України, про що подав слідчому судді відповідну письмову заяву, просив про обранні запобіжного заходу визначити мінімальний розмір застави.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив при обранні запобіжного заходу визначити мінімальний розмір застави в сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За умовами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України) .

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так, доданими органом досудового розслідування до клопотання матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, зокрема: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.03.2026, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.03.2026, матеріалами службового розслідування за фактом СЗЧ та іншими матеріалами кримінального провадження та у їх сукупності, що є достатніми на даному етапі кримінального провадження для визнання підозри обґрунтованою.

З огляду на встановлені в ході розгляду клопотання обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, який неодружений, жодних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, раніше не судимий.

Окрім цього, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчим суддею береться до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а відповідно може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Окрім цього, враховано, що ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні військової частини, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки останній не одружений, на утриманні жодних осіб не має, офіційно не працює, а відповідно застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним прокурором ризикам.

Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сприятиме забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечить дієвість кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи відсутність підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, щодо права слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, обставини його вчинення та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 необхідно визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн. Вказаний розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

На підставі вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, з урахуванням стадії досудового розслідування, строк тримання під вартою визначається до 60 днів. При цьому, такий строк слід відраховувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 02.03.2026.

У разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави та на нього покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» терміном на 60 діб.

Строк дії ухвали про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити з 02 березня 2026 року (дати затримання) до «30» квітня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення вказаної застави покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, два місяці.

У разі невиконання таких обов`язків, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_8