Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1772/26
Номер провадження 1-кс/711/614/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000259 від 24.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопідгородне, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000259 від 24.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000259 від 24.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 серпня 2025 року, близько о 20 годині 35 хвилин, водій автомобіля марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в смт. Цвіткове, по проїзній частині вулиці Шкільна, зі сторони вул. Цвітківська в напрямку до вул. Ватутіна, поблизу будинку № 48 по вулиці Шкільна, проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Під час руху він, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому перебував малолітній пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, рухаючись в смт. Цвіткове, по проїзній частині вулиці Шкільна, зі сторони вул. Цвітківська в напрямку до вул. Ватутіна, зі швидкістю, що значно перевищує дозволену в населеному пункті швидкість 50 км/год., поблизу будинку № 48 по вулиці Шкільна, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу, не впевнився в безпеці свого руху, втратив керування транспортним засобом, виїхав за межі правого краю проїзної частини вулиці Шкільна, де допустив наїзд автомобіля на складені дерев`яні шпали, що на узбіччі за межами правого краю проїзної частини вулиці Шкільна по напрямку руху автомобіля та подальше його перекидання на ліву частину.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому потиличної кістки у правих відділах, депресивного відламкового перелому потиличної кістки справа із зміщенням відламку на ширину поперечної кістки, поперечного перелому тім`яної кістки справа, тупої травми грудної клітки, легеневої кровотечі, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Потерпілий ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у приміщенні КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР».

З урахуванням зібраних даних, 24.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. При цьому слідчий вказує, що після смерті потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 не вдалося повідомити про зміну підозри, так як останній переховувався від органу досудового розслідування та його місце перебування було невідоме.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий вказує, що причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 24.08.2025, в ході якого зафіксовано слідову інформацію, обстановку на місці події; протоколом затримання ОСОБА_5 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 ; висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 03-01/1233 від 20.09.2025.; актом хіміко-токсикологічного дослідженні сечі ОСОБА_5 від 17.09.2025; висновком судово-медичної (токсикологічної) експертизи по зразках сечі ОСОБА_5 , № 05-3-08/2129від 03.10.2025;поясненням ОСОБА_10 , від 25.09.2025, (яка пояснила що ОСОБА_5 , переховується від органу досудового розслідування); поясненням ОСОБА_11 , від 25.09.2025, (який пояснив що ОСОБА_5 , переховується від органу досудового розслідування); рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем проживання від 19.09.2025; рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем провання від 20.09.2025; рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем проживання від 21.09.2025; рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем проживання від 30.09.2025; рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем проживання від 02.10.2025.

Так ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області № 699/1327/25 від 26.08.2025 підозрюваному ОСОБА_5 , обрано домашній арешт строком на шістдесят днів в період часу із 22 години по 06 годину, з покладення на останнього ряду обов`язків, серед яких:

- не залишати місце свого проживання, а саме АДРЕСА_2 в період часу з 22:00 год. по 06:00 год., наступної доби;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою.

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 42 та іншими положеннями КПК України.

04.10.2025 відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській до ВРЗСТ СУ ГУНП надійшли матеріали перевірки виконання ухвали про домашній арешту ОСОБА_5 , та перевіркою встановлено, що ОСОБА_5 порушив покладені на нього обов`язки, та зник з місця проживання, у зв`язку з чим 09.10.2025 останнього оголошено в розшук, а кримінальне провадження зупинено.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.10.2025 надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання указаної ухвали працівниками Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області 24.02.2026 ОСОБА_5 затримано.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1)ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду з підстав тяжкості покарання, що загрожує, що також узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, зокрема санкція статті злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років позбавлення волі, у зв`язку з чим, усвідомлення тягаря кримінальної відповідальності, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, можуть спонукати ОСОБА_5 до зміни місця проживання.

Разом з тим, указаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 у період з жовтня 2025 року по 24.02.2026 переховувався від органу досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_5 порушив покладені на нього обов`язки, та зник із місця проживання у невідомому напрямку, вказане підтверджує ризик вказаний в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

4) переховуючись від органу досудового розслідування, ОСОБА_5 порушив покладені на нього обов`язки, та зник із місця проживання у невідомому напрямку, вказане підтверджує ризик вказаний в п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування, з метою уникнення від кримінальної відповідальності..

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, оскільки він може безпосередньо, або через родичів впливати на дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування.

Також при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 , слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років;

- являється особою стосовно якої в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу;

- відсутність міцних соціальних зав`язків, які б забезпечили виконання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з утриманням підозрюваного в місцях попереднього ув`язнення.

На переконання ініціатора клопотання, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми, і він тривалий час переховуватися від органу досудового розслідування, може впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не має.

Крім того, слідчий вказує, що згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто 11.03.2026, без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Крім того, прокурор зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. Ризики, зазначені у клопотанні є реальними та достатньо обґрунтованими. Зокрема просила врахувати те, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винним у вчинені вказаного кримінального правопорушення, може переховуватись від слідства та суду. Також існує ризик впливу на свідків, які перебував в автомобілі підозрюваного, та потерпілих в даному кримінальному провадженні з метою зміни ним своїх показів та уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, перебуваючи на волі підозрюваний зможе зловживати своїми права та не з`являтись до слідчого, прокурора чи суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. При цьому прокурор наголошувала на тому, що після застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, останній зник з місця проживання та переховувався від органу досудового розслідування, а тому ризик переховування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є достатньо обґрунтованими та реальними. Крім того, прокурор просила врахувати особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашену у встановленому законом судимість і на даний час знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому інший більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну підозрюваного та не зможе запобігти вказаним ризикам. Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який призвів до загибелі особи, сторона обвинувачення просила не застосовувати щодо останнього альтернативний запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання та застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також зазначив, що він виїхав з місця свого проживання, побоюючись за своє життя та здоров`я, оскільки після обрання запобіжного заходу йому було нанесено тілесні ушкодження, як помсту за завдані ним в результаті ДТП наслідки, а саме смерть дитини.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , враховуючи позицію підзахисного не заперечував проти задоволення клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також, при вирішенні питання про обрання відносно останнього запобіжного заходу просив врахувати стан здоров`я останнього та необхідність медичного обстеження в медичних установах.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та надані стороною захисту документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000259 від 24.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

24.08.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.08.2025 (справа №699/1327/25) відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, що передбачає заборону підозрюваному залишати місце проживання строком на 620 днів.

03.09.2025 потерпілий у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується протоколом огляду місця події від 03.09.2025 та висновком експерта №03-01/1233.

Постановою начальника відділення СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про зміну складу кримінального правопорушення від 03.09.2025 у даному кримінальному провадженні змінено склад правопорушенні із ч. 2 ст. 286-1 КК України на ч. 3 ст. 286-1 КК України.

09.10.2025 старшим слідчим відділу розслідування злочинів в сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0000259 від 24.08.2025 та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5

09.10.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/9455/25) надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його доставки для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу останньому.

24.02.2026, на виконання ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.10.2025, підозрюваного ОСОБА_5 затримано.

24.02.2026 старшим слідчим відділу розслідування злочинів в сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову відновлення досудового розслідування кримінального провадження № 0000259 від 24.08.2025 у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного.

25.02.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/9455/25) відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 із домашнього арешту на тримання під вартою.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 24.08.2025, в ході якого зафіксовано слідову інформацію, обстановку на місці події; протоколом затримання ОСОБА_5 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 ; висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 03-01/1233 від 20.09.2025.; актом хіміко-токсикологічного дослідженні сечі ОСОБА_5 від 17.09.2025; висновком судово-медичної (токсикологічної) експертизи по зразках сечі ОСОБА_5 , № 05-3-08/2129від 03.10.2025;поясненням ОСОБА_10 , від 25.09.2025, (яка пояснила що ОСОБА_5 , переховується від органу досудового розслідування); поясненням ОСОБА_11 , від 25.09.2025, (який пояснив що ОСОБА_5 , переховується від органу досудового розслідування); рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем проживання від 19.09.2025; рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем провання від 20.09.2025; рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем проживання від 21.09.2025; рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем проживання від 30.09.2025; рапортом уповноваженої особи щодо перевірки ОСОБА_5 , за місцем проживання від 02.10.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкримінований в провину ОСОБА_5 злочин, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому, слідчий суддя враховує, що після застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, останній зник з місця проживання та переховувався від органу досудового розслідування, а тому ризик переховування від слідства та суду виглядає досить реальним та обґрунтованим.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, які були пасажирами в автомобілі, яким керував ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

При цьому слідчий суддя враховує, що свідки та потерпілі є знайомим підозрюваного ОСОБА_5 , а тому останній перебуваючи на волі зможе шляхом вмовлянь чи іншим чином впливати на даного свідка з метою зміни ним своїх показів та уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, враховуючи порушення підозрюваним ОСОБА_5 покладенні на нього судом обов`язки, визначені при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а саме залишення місця проживання та подальше переховування від органу досудового розслідування, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчим суддею встановлено у даному кримінальному провадженні наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого перебуває на початковому етапі. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання чи домашній арешт, про які клопотала сторона захисту.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення, його тяжкість та невідворотність наслідків, що настали, слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо переховування від органу досудового розслідування та суду, враховуючи, що ОСОБА_5 вже обирався в рамках даного кримінального провадження даний запобіжний захід, який було порушено останнім; а також спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 197 КПК України, в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 не затриманий, підозру останньому повідомлено 24.08.2025, у зв`язку з розшуком підозрюваного та зупиненням кримінального провадження, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 11.03.2026. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, тобто 11.03.2026 включно.

Оцінюючи твердження сторони захисту про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 та необхідність отримання ним медичної допомоги за межами ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» слідчий суддя наголошує на тому, що право підозрюваного на належну медичну допомогу в жодному разі не ставиться під сумнів слідчим суддею і так само не може ставитись під сумнів іншими учасниками кримінального провадження.

Так, діючим законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов`язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув`язнення.

Так на підтвердження незадовільного стану здоров`я ОСОБА_5 захисником надано рентгенограму від 25.02.2026, видану КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», згідно висновку якого «не можна виключати загострення tbc в/ч лівої легені» та рекомендовано консультацію фтизіатра. В той же час, доказів неможливості отримання підозрюваним належної медичної допомоги в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», з огляду на перебування останнього під вартою, стороною захисту не надано.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, з урахуванням встановлених на даний час обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а саме настання смерті потерпілого після повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000259 від 24.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України - задовільнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто 11.03.2026 включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту у залі суду негайно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту взяття під варту 25 лютого 2026 року.

Строк дії ухвали визначити до 11 березня 2026 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1