Справа № 638/5215/22
Провадження № 1-кс/638/619/26
УХВАЛА

12 березня 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовго засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши заяву захисника - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у справі № 638/5215/22 Шевченківського районного суду м. Харкова від розгляду кримінального провадження №0001265 від 17.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001265 від 17.08.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

04 березня 2026 року захисником - адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження.

Обґрунтуванням цього є те, що під час судових засідань стороною захисту було заявлено ряд клопотань, однак клопотання у судовому засіданні не розглядались. Захист неодноразово нагадував суду про заявлені адвокатом клопотання, але результати розгляду не відомі до теперішнього часу. Адвокат зазначає, що заперечення захисника викликають у судді незрозуміле обурення та роздратованість, суддя дедалі гнівалась, що заважало їй сприймати пояснення захисника та прокурора. Однак сторона захисту наполягала на допиті своїх свідків, звертала увагу суду на те, що опитування захисником свідків не передбачено КПК України і не є обов`язком адвоката. На що суддя звинуватила захист у непідготовленості до судового засідання. Адвокат вказує, що сторона захисту неодноразово зверталась з проханням до суду надати можливість заявити усне клопотання щодо допиту свідків, однак у такому суддею було відмовлено. Про надходження до суду вищевказаних клопотань суддя не оголошувала у судовому засіданні, думка учасників процесу не з`ясовувалась, клопотання не розглядались. мотиви відмови у задоволені клопотань про виклик та допит свідків незрозумілі.

Також зазначає, що кожне судове засідання обривається шляхом вимкнення відеоконференцзв`язку відразу після запланованої дії, що перешкоджає можливості стороні захисту висловити свою думку, зробити заяву, заявити клопотання.

На думку адвоката, суддя своїм відношенням до заявлених клопотань захисником ОСОБА_4 проявляє особисту зневагу як до адвоката, підриває авторитет захисника, а своїми висловлюваннями на адресу адвоката підриває авторитет судової влади, що є неприпустимим для судді. Також суддя неодноразово під час судових засідань переходила на особистість та виражала незрозумілу зневагу до перебування захисника за кордоном.

Отже, на думку заявника, вказані дії судді створюють перешкоди для реалізації прав адвокатом, що є проявом упередженого ставлення судді до обвинуваченого та сторони захисту. Сторона захисту вважає, що зазначені дії судді є незаконними, вчиняються з метою перешкодження захисту обвинуваченого та вказують на упереджене ставлення до вирішення справи, порушення принципів рівності та змагальності сторін у кримінальному провадженні, що є підставою для відводу судді ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, була повідомлена своєчасно та належним чином, письмових пояснень щодо даної заяви до суду не надала.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого відводу судді ОСОБА_6 у справі № 638/5215/22 від розгляду кримінального провадження №0001265 від 17.08.2022 заперечував, зазначив, що на даний час кримінальна справа перебуває на стадії допиту свідків зі сторони обвинувачення і підстави, на які посилається сторона захисту є необґрунтованими.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 свою заяву про відвід судді ОСОБА_6 у справі № 638/5215/22 від розгляду кримінального провадження №0001265 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заяву захисника - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у справі № 638/5215/22 підтримав та просив її задовільнити.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого відводу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні визначені ст. 75 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Із заявленого захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 відводу вбачається, що фактичною підставою для відводу є упереджене ставлення судді до нього, яке виявилося в тому, що суддя не задовольнила клопотання захисника про допит свідків зі сторони захисту, які раніше не були допитані по кримінальному провадженні як свідки, а наполягала на допиті тих свідків, які були вже допитані під час досудового розслідування, а також в тому, що не розглядались клопотання, заявлені стороною захисту. Також захисник повідомив, що розгляд справи переведено на стадію судових дебатів, чим було позбавлено сторону захисту права подати докази та допитати свідків. У судовому засіданні такі доводи не знайшли підтвердження, як і факт недолучення наданих стороною захисту документів до матеріалів кримінальної справи.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Як зазначалося вище, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ч. 1 ст. 75 КПК України.

З огляду на нормативний зміст пункту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України відвід судді може бути заявлений і з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 - 3 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду даного провадження суд також бере до уваги те, що, окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Частиною 1 статті 319 КПК України встановлено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

Аргументи, на які захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 посилається у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_6 , є передчасними і не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддею ОСОБА_6 як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Інших обставин, визначених статтею 75 КПК України, які б могли свідчити про особисту упередженість судді ОСОБА_6 або її необ`єктивність під час розгляду кримінального провадження, суд під час розгляду заяви не встановив.

З урахування викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81,319 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у справі № 638/5215/22 Шевченківського районного суду м. Харкова від розгляду кримінального провадження №0001265 від 17.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1