Справа № 487/9909/25
Провадження № 1-кс/487/1148/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2026 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000778 від 28.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області підполковник поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000778 від 28.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, до 27.03.2026.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, та неможливість завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою через необхідність отримання висновків призначених молекулярно-генетичних експертиз, тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у володінні операторів мобільного стільникового зв`язку щодо абонентських з`єднань за номерами телефонів, які становлять інтереси для досудового розслідування, встановлення додтакових свідків та очевидців вказаних кримінальних правопорушень. На думку слідчого, заявлені ризики, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_5 , не зменшилися. Так, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, може спонукати ОСОБА_5 залишити місце проживання та виїхати за межі України або сховатися на тимчасово окупованій території. ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на сьогоднішній день ще не допитано всіх свідків, встановлюється їх місцезнаходження, а свідкі, які допитані, особисто знайомі з підозрюваним і проживають у сусідніх будинках, тому, перебуваючі на волі, підозрюваний може на них незаконно впливати з метою не надавати свідчення або змінити раніше надані свідчення як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримння судом показань від свідків. Слідчий зазначає, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповдіальності за корисливий злочин. Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, на думку слідчого, не зможе забезпечити його належну поведінку та запобігти спробам переховування, незаконного впливу на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на непричетність до подій, які встановлюються у даному кримінальному провадженні. Зазначив, що у грудні 2025 року він перебував у селищі Архангельське, у свого батька, проте потерпілого ОСОБА_7 не бачив, знає лише, що вони односельці, раніше він зустрічав його у магазині і вітався.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість підозри, зокрема недоведеність корисливого мотиву, оскільки у ОСОБА_5 не було вилучене будь-яке майно потерпілого. Також у підозрюваного під час затримання вилучені брюки, проте у протоколі затримання не було зазначено, що вони мали сліди крові; відсутні і докази, що рушниця, вилучена у підозрюваного, пов`язана із загибеллю людини. Факт проживання ОСОБА_5 у с. Архангельське і знайомство з потерпілим не свідчить, що підозрюваний когось вбив. Ризики, на які посилається слідчий, на думку захисника, відсутні, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, вбивство вже сталося, а тому він не може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; свідки вже допитані з використанням відеозапису, і вплив на них виключається; міцні соціальні зв`язки підозрюваного, який має постійне місце проживання, неповнолітню доньку, вказують на відсутність ризику переховування. Наведені обставини, як вважає захисник, дають підстави для застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною першою статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000778 від 28.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

У даному кримінальному провадженні 30.12.2025 затримано ОСОБА_5 , та 31.12.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 у невстановлений час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 з метою заволодіння належним йому майном, здійснив один постріл з ручної вогнепальної зброї у потерпілого, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового поранення серця, внаслідок якого, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 244 від 29.12.2025, на місці настала смерть ОСОБА_7 .

В подальшому, переслідуючи корисливий прямий умисел, ОСОБА_5 заволодів автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «110308», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебував у приміщенні гаражу за вказаною адресою та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , після чого зник з місця події на викраденому транспортному засобі.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.12.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2026.

В матеріалах клопотання наявні докази, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , це, зокрема, дані протоколів огляду місця події від 29.12.2025, 30.12.2025; протоколу затримання ОСОБА_5 від 30.12.2025, згідно з яким у ОСОБА_5 виявлено та вилучено зокрема предмет, ззовні схожий на рушницю, набої; висновку експерта № 244 від 28.01.2026, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала від вогнепального дробового, проникаючого поранення грудей з ушкодженням (руйнуванням) серця; висновку експерта № СЕ-19/115-26/229-БД від 13.02.2026, відповідно до якого генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини, виявлених на джинсах (вилучені у ОСОБА_5 ) є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: зразка крові потерпілого ОСОБА_7 та зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не може вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного.

Продовження строку дії запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам та меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України слідчим доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою.

Так, слідчий суддя вважає, що не зменшився ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох особливо тяжких злочинів: за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті; за ч. 3 ст. 289 КК України, який карається позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, а тому існує обґрунтований ризик ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Наявність постійного місця проживання, сім`ї не є достатнім стримуючим фактором для запобігання цьому ризику, оскільки ОСОБА_5 за матеріалами клопотання зник з місця подій 26.12.2025 та переховувався від органів досудового розслідування у м. Кривий Ріг, де був затриманий, коли направлявся у бік річки, щоб позбутися рушниці, яка може бути знаряддям злочину.

Слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 обізнаний про обставини провадження та свідків, які є його близькими родичами та сусідами, то у разі його звільнення може узгоджувати з ними свою позицію, схиляти до відмови від показань чи їх спотворення як безпосередньо, так і через третіх осіб, а тому ризик незаконного впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, зберігається до допиту цих осіб судом.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також є доведеним, враховуючи серйозність підозри, характер інкримінованих ОСОБА_5 діянь, вчинених з корисливих мотивів, та дані про особу підозрюваного, зокрема його минуле та характеристику, надану батьком у протоколі допиту від 02.01.2026 (перебуває у розшуку за ухилення від військової служби, має складний, запальний характер, схильний до вчинення правопорушень та порушень закону), відсутність офіційного працевлаштування.

Слідчим суддею також враховано наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема, вік та задовільний стан здоров`я ОСОБА_5 , міцність його соціальних зв`язків у місті його постійного проживання. Так, ОСОБА_5 є громадянином України, має постійне місце проживання, одружений, виховує доньку 2008 р. н.; ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований; відповідно до ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою спливає 27.02.2026, проте завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно отримати висновки у раніше призначених молекулярно-генетичних експертизах (загальна кількість 41); отримати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку; встановити та допитати свідків кримінального правопорушення; на підставі зібраних доказів остаточно надати правову кваліфікацію діям ОСОБА_5 ; провести інші слідчі (процесуальні) дії, необхідність у проведенні яких виникне під час досудового розслідування.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні постановою першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_14 від 19.02.2026 продовжено до трьох місяців, до 27 березня 2026 року.

Слідчий суддя вважає, що зазначені ризики не зменшились та не відпали, а також не можуть бути усунуті шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, що пов`язано як із тяжкістю інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, так і з його особою.

Таким чином, зважаючи на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюєтся ОСОБА_5 , в період воєнного стану, їх корисливий мотив, об`єкт злочину за ст. 115 КК України - життя людини, що є найвищою соціальною цінністю, репутацію підозрюваного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що передбачено п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України,є єдиним, який на даному етапі здатен забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

Отже, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, до 27 березня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 16.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1