ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

19 лютого 2026 року м. Фастів Київської області

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0000037 від 12.02.2026, з попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 ст. 369 КК України,-

в с т а н о в и в :

Клопотання надійшло до суду 16.02.2026 та відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 11.02.2026 до ЧЧ ВП № 3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 11.02.2026, близько 22 год 43 хв, за адресою : Київська обл., Фастівський р-н., автодорога "Київ-Одеса", 34 км, працівниками УПП у складі наряду "Д-Вулкан 0708" під час патрулювання було зупинено автомобіль марки "BMW", моделі "X5", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в ході оформлення адміністративних матеріалів відносно останнього, ОСОБА_4 надав працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 10,000 гривень за не складання адміністративних матеріалів та не доставлення до РТЦК та СП.

В зв`язку з невідкладністю випадку, пов`язаного із збереженням майна, в період часу з 23 год 50 хв по 23 год 59 хв 11.02.2026, за адресою: Київська область, Фастівський район, автодорога "Київ-Одеса", 34 км, було проведено огляд службового автомобіля марки «Toyota Corolla» з реєстраційним номером НОМЕР_2 на синьому фоні, який використовується ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області та перебуває на балансі Департаменту патрульної поліції Київської області, в ході якого в салоні (підлокотник) виявлено 10 купюр номіналом 1000 гривень серія та номер кожної: ЗС6176731; АС9263309; ГК5870207; АС1653789; МГ6803005; ЄУ2632847; ПГ4802582; МА2527087; ВС6219909; ГС2699214, які вилучено та поміщено до паперового конверту з відповідними написами слідчого та понятих.

Таким чином, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, збереження предметів та речей, що визнані речовими доказами, процесуальний керівник вважає за необхідне накласти арешт на вищевказані речові докази вилучені 12.02.2026 під час огляду місця події.

В судове засідання прокурор не з`явився, про день розгляду клопотання повідомлений належним чином, до канцелярії суду направив заяву про розгляд справи в його відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день розгляду клопотання повідомлений належним чином через смс-повідомлення, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Судом встановлено, що 12.02.2025 відомості за даним фактом СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 12.02.2026, з попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 ст. 369 КК України.

Постановою слідчого від 12.02.2026 грошові кошти у сумі 10 купюр номіналом 1000 гривень серія та номер кожної: ЗС6176731; АС9263309; ГК5870207; АС1653789; МГ6803005; ЄУ2632847; ПГ4802582; МА2527087; ВС6219909; ГС2699214, які вилучено та поміщено до паперового конверту, які мають значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000037 від 12.02.2026.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема: забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурором матеріалами клопотання доведено, що грошові кошти є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 369 КК України, визнано речовими доказами та дійсно існує необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки існують ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту, зазначеного в клопотанні прокурора, майна, а саме: 10 купюр номіналом 1000 гривень серія та номер кожної: ЗС6176731; АС9263309; ГК5870207; АС1653789; МГ6803005; ЄУ2632847; ПГ4802582; МА2527087; ВС6219909; ГС2699214, які вилучено та поміщено до паперового конверту, які були вилучені з в період часу з 23 год 50 хв по 23 год 59 хв 11.02.2026 за місцем вчинення злочину.

Отже, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому суд відхиляє позицію представника власника майна.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0000037 від 12.02.2026, з попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 ст. 369 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на 10 купюр номіналом 1000 гривень серія та номер кожної: ЗС6176731; АС9263309; ГК5870207; АС1653789; МГ6803005; ЄУ2632847; ПГ4802582; МА2527087; ВС6219909; ГС2699214, які вилучено та поміщено до паперового конверту, які мають значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000037 від 12.02.2026.

Заборонити володіння, користування та розпорядження вказаного у п. 1 майна, а у разі необхідності використовувати його для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5