Справа №295/3949/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши внесене слідчим СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000256, зареєстрованого 03.03.2026 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що 02.03.2026 року близько 19 год. 35 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем DAF FT XF 105.460, р.н. НОМЕР_1 , з причепом Schmitz S01, р.н. НОМЕР_2 , рухаючись зі сторони вул. Східна в напрямку вул. Покровська по проспекту Незалежності, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля в межах пішохі дного переходу на заборонений сигнал світлофору. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікувального закладу м. Житомира.

В ході проведення огляду місця ДТП працівниками СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області було вилучено транспортний засіб, а саме сідловий тягач марки DAF FT XF 105.460, р.н. НОМЕР_1 , з причепом Sсhmitz S01, р.н. НОМЕР_2 , котрі поміщені на майданчик за адресою: м. Житомир, вул. Парникова, 27.

Як слідує зі змісту клопотання, в ході досудового розслідування, з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин вказаної ДТП необхідно провести ряд експертних досліджень, зокрема: експертизу технічного стану транспортного засобу, експертизу механізму та обставин ДТП та судово-трасологічну експертизу.

Посилаючись на положення ст. 170 КПК України, завдання арешту майна та з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий за погодженням із прокурором просить накласти арешт на сідловий тягач марки DAF FT XF 105.460, р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з напівпричепом Sсhmitz S01, р.н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ТОВ «Смерека Пласт», зареєстроване за адресою: м. Житомир, вул. Парникова, 27, та перебував у користуванні ОСОБА_5 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Володілець майна ОСОБА_5 та представник власника напівпричепу ТОВ «Смерека Пласт» - адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000256 від 03.03.2026, Житомирським РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом порушення 02.03.2026 року правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 03.03.2026 вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди сідловий тягач марки DAF FT XF 105.460, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом Sсhmitz S01, р.н. НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, завдання кримінального провадження та з метою забезпечення збереження речових доказів вимоги клопотання підлягають задоволенню, оскільки, на переконання слідчого судді, наявні достатні підстави вважати, що указані сідловий тягач марки DAF FT XF 105.460, р.н. НОМЕР_1 , з причепом Sсhmitz S01, р.н. НОМЕР_2 , відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на сідловий тягач з причепом на даний час, зважаючи на відсутність висновків експертиз та не з`ясування ряду інших важливих обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, не порушуватиме справедливий баланс між інтересами їх володільців (власників), гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на сідловий тягач марки DAF FT XF 105.460, р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , з напівпричепом Sсhmitz S01, р.н. НОМЕР_2 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ТОВ «Смерека Пласт», та перебував у користуванні ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1