Справа № 199/3802/26
ВИРОК

іменем України

14.04.2026 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження № 0000113 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2026, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с-ще Вожське, Удорського району республіки Комі рф,громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 2010 р.н. та ОСОБА_5 2017 р.н., військовослужбовця розвідника розвідувального взводу 1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.08.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська з врахуванням ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 29.10.2013 за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком на 3 роки;

- 25.05.2017Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 - п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, звільнився 17.03.2025 по відбуттю строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.5 ст.407 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Епізод 1.

Судом визнано доведеним, що солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, солдатом за призовом по мобілізації, розвідником розвідувального взводу 1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 23 листопада 2025 року о 18 годині 00 хвилин був відсутнім під час перевірки наявності особового складу, яке відбувалось на території військової частини НОМЕР_2 на поблизу АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), тобто самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_2 , командуванню про причини залишення частини ОСОБА_3 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього. 17.02.2026 ОСОБА_3 було затримано за адресою: м. Дніпро, вул. Вітряна буд.№ 51 працівниками відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, в ході чого правопорушення було припинено.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в самовільному залишенні військової частини, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Епізод 2

Далі, солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на носіння, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у невстановлені день, час і місце, але не пізніше 30.01.2026 та при невстановлених обставинах, незаконно придбав автомат «Калашникова» АКМС.

Після чого, у невстановлені день, час і місце, але не пізніше 30.01.2026, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на придбання носіння та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, утримуючи при собі придбаний автомат «Калашникова АКМС, № НОМЕР_3 , 1973 року виготовлення без передбаченого законом дозволу, незаконно переніс його за адресою: м. Дніпро, вул. Широка, 138, чим порушив вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року та скоїв зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

30.01.2026 у невстановлений час та місці ОСОБА_3 , після використання даного автомату «Калашникова» АКМС, № 600436, 1973 року виготовлення під час грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, яке мало місце за адресою: м. Дніпро, вул. Широка, 138 передав, та тим самим збув 7,62-мм автомат Калашникова АКМС, № НОМЕР_3 , 1973 року виготовлення, який є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - придатний до стрільби ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який останній зберігав на території покинутої будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в носінні, придбанні та збуті вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Епізод 3

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність солдат ОСОБА_3 , 30.01.2026 близько 18:30 знаходився біля магазину «Августин» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Широка, 138 і в цей момент у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї.

Так, в цей ж день, тобто 30.01.2026 близько 18:50 реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, моральності та добропристойності, умисно, нехтуючи заборонами використання, продажу та запуску піротехнічних виробів: феєрверків, салютів і петард незалежно від класу, маючи при собі піротехнічний виріб невстановленого зразку на 150 пострілів та автомат Калашникова» з магазином, пофарбований в чорний колір з маркуванням на рамі АКМС,№ НОМЕР_3 , 1973 року виготовлення, який ОСОБА_3 приніс за вищевказаною адресою, після чого, маючи мету направлену, на порушення громадського порядку та мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, встановив піротехнічний виріб невстановленого зразку на 150 пострілів на землю напроти магазину «Августин, підпаливши гніт, в результаті чого відбулось 150 гучних пострілів салюту, що призвело до грубого порушення громадського порядку.

Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї ОСОБА_3 , маючи при собі автомат Калашникова» з магазином, з маркуванням на рамі АКМС,№ НОМЕР_3 , 1973 року виготовлення, який ОСОБА_3 попередньо переніс за вищевказаною адресою, а саме на вул. Широку, 138, в цей же день, тобто 30.01.2026 близько 18:50 годин, діючи умисно, усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці, а саме біля магазину розташованого за вищевказаною адресою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме відвідувачів магазину здійснив не менше дев`ятнадцяти, пострілів у повітря з автомату Калашникова АКМС, № 600436, 1973 року виготовлення.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї, до кінця, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.

Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчинених ним кримінальних правопорушень. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно самовільно залишив військову частину, та, перебуваючи поза її межами у місті Дніпро, вчинив хуліганські дії, а саме запустив феєрверк, щоб привітати знайомого, в якого народився син. Також в цей час він здійснив не менше 19 пострілів з автомату, який знайшов раніше та зберігав закопаним.

В судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєні кримінальні правопорушення, тому суд, за згодою всіх учасників судового провадження, вважав не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження, кожен окремо, правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 5 ст. 407 КК України, як такі, що виразилися у самовільному залишенні військової частини, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 263 КК України, як такі, що виразилися у носінні, придбанні та збуті вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу;

- за ч.4 ст.296 КК України, як такі, що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчинених ним злочинів, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочини, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставиною що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину, оскільки ОСОБА_3 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисні кримінальні правопорушення.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

Вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог 70 КК України, позицію обвинуваченого та його захисника, які просили призначити мінімально можливе покарання, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про особу, суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 263, ч.4 ст.296 та ч.5 ст.407 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбуванням покарання, при цьому, суд враховує схильність ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки він маючи непогашену судимість, через досить короткий термін після звільнення з місць позбавлення волі, вчинив ряд кримінальних правопорушень за даним вироком, що вказує на систематичність його злочинних дій та не бажання ставати на шлях виправлення.

Тому, саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопрушень, а тому призначення покарання із застосуванням вимог ст. ст. 75,76 КК України, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Обираючи вид і міру покарання, суд враховує усі вищевикладені обставини та вважає, що законним, справедливим, та таким, що буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи буде покарання у виді позбавлення волі, з реальним його відбуттям.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили продовжити.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.407 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

- за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років;

- за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили продовжити.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто з 17.02.2026.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвал Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09.02.2026, 20.02.2026: на гільзи у кількості 19 шт. (поміщені до спец. пакету НПУ № RIC 2230030), запальничку (поміщена до спец. пакету «НПУ»), предмет за своїм зовнішніми ознаками схожий на набій (поміщений до паперового конверту «НПУ»), картонні гільзи (трубки) від піротехнічних засобів у кількості 150 шт., які обмотані між собою липкою стрічкою, жестяну банка з-під напою «REVO» (поміщено до спец. пакету № RAW 0049856); телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy M32» (IMEI1: НОМЕР_4 ; IMEI2: НОМЕР_5 ) у корпусі білого кольору, який було поміщено до спец. пакету № NPU 5717445.

Речові докази:

-запальничку, картонні гільзи (трубки) від піротехнічних засобів у кількості 150 шт, жерстяну банку з-під «Рево», - що зберігаються в камері схову ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області (Порядковий №67); сліди пальців рук, три дактилокарти на ім?я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зберігаються в камері схову ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області (Порядковий №68) - знищити;

-автомат «Калашникова» з магазином, пофарбований в чорний колір з маркуванням на рамі 600436 що зберігається в камері схову ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області (Порядковий №48); - передати на потреби ЗСУ;

- 19 стріляних гільз разом з первинним пакуванням поміщені до полімерного пакету білого кольору, який опечатаний пломбою №7529311, та одна стріляна гільза разом з первинним пакуванням, яка поміщена до спец-пакету № 6646717, що зберігаються в камері схову ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області (Порядковий №48); знищити;

-телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy M32» (IМЕI1: НОМЕР_4 ; IMEI2: НОМЕР_5 ) у корпусі білого кольору, який було в подальшому вилучено та поміщено до спец. пакету № NPU 5717445, що зберігається в камері схову ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області (Порядковий №66) - повернути за належністю власнику.

- банківські картки у кількості 3 шт. картка «Універсальна» ( НОМЕР_6 ), картка «Для виплат» ( НОМЕР_7 ), картка «ПриватБанк», для виплат, ( НОМЕР_8 ), що зберігаються під гарантійною розпискою у ОСОБА_9 залишити за належністю останньому.

-куртку помаранчевого кольору, яка 27.02.2026 була вилучена у ОСОБА_3 та поміщена до спец -пакету №PSP4121646 що зберігається в камері схову ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області (Порядковий №69) повернути за належністю ОСОБА_3

-CVD-R диск білого кольору, на якому знаходиться 1 (один) відеозапис з назвою «відео mp4» - зберігати в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 20 947,40 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпра ОСОБА_10