Номер провадження 1-кп/754/697/26
Справа№754/3130/26
Вирок

Іменем України

12 березня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

за участю секретаря: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002191 від 15.12.2025 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ялта, АР Крим, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживачого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України

за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.12.2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу у великих розмірах.

3 метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 не пізніше 14.12.2025, діючи умисно, у невстановлені день, час, спосіб та місці, за невстановлених обставин, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового слідства особи наркотичний засіб, обіг якої обмежено - кокаїн, масою не менше 1,099 г., тобто у великих розмірах, який почав незаконно зберігати у лише йому відомому місці, а саме за місцем свого мешкання, в приміщенні квартири АДРЕСА_3 .

В подальшому, 15.12.2025, в період часу з 17 години 25 хвилин до 19 години 01 хвилин, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресоко: АДРЕСА_4 , під час якого працівниками поліцій виявлено та вилучено зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, яка містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено - кокаін, масою 1.099 г., тобто у великих розмірах, який ОСОБА_6 незаконно придбав,зберігав без мети збуту

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичної речовини без мети збуту у великих розмірах, що кваліфікується за ч. 2 ст.309 КК України визнав повністю, розкаявся.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, зазначив, що що взимку 2025 року ввечері сідав у автомобіль Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований біля будинку по вул.Радистів 34-В, до нього підійшли працівники поліції попросили надати документи на перевірку та здійснили поверхневий огляд, у нього в карамані штанів знаходився приблизно 1 г кокаїну. В подальшому обшукали автомобіль та квартиру, яку він орендував АДРЕСА_4 . Зазначив, що кокаїн придбав для власного вживання через застосунок Телеграм. Розмір виявленого та вилученого у нього наркотичного засобу не заперечує. Усвідомив вчинене, зробив для себе відповідні висновки, про вчинене дуже жалкує. У вчиненому щиро кається.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, роз`яснивши йому, положення ч. 3 ст.349КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, за ч. 2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення.

Скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачене ч. 2 ст. 309 КК України яке є не тяжким злочином, вчинений умисно, та особу обвинуваченого ,який вперше притягається до кримінальної відповідальності, , розлучений, не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено,що покарання має наметі не тільки кару,а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими,так і іншими особами,на положення статті 65 КК України,якою встановлено,що особі,яка вчинила кримінальне правопорушення,має бути призначене покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти Росії від 29.11.2007 року), враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,особу обвинувачену, всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності,справедливості та індивідуалізації покарання,приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання на певний строк у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .

Підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за правилами ст. 69 КК України, не зважаючи на його щие каяття, - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по справі суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок.

Речові докази: наркотичний засіб, обіг якого заборонено - кокаїн, массою 1,099 г.,паперову серветку, в якій знаходиться зіп-пакет з речовиною білого кольору, зіп-пакет з речовиною рослинного походження, зіп-пакет із залишками речовини, дві скетч-картки, електронні ваги, порожні зіп-пакети, які передано до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Речі передані обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з розпискою наданою слідчому СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві від 10.02.2026 залишити на зберігання обвинуваченому.

Стягнути з ОСОБА_3 за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-26/1388-НЗПРАП від 21.01.2026 - 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1