Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/80/26
Номер проведження 1-кп/508/18/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Миколаївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 07.01.2026 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Софіївки Березівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, суд

установив:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді навідника-оператора другого механізованого відділення другого механізованого взводу першої механізованої роти другого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», протягом 2025-2026 років діючи систематично, вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 .

За вказані систематичні протиправні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- 28.04.2025 року відносно ОСОБА_5 , винесено постанову Миколаївського районного суду Одеської області (справа № 508/328/25), яка набрала законної сили, в якій ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- 16.12.2025 року відносно ОСОБА_5 , винесено постанову Миколаївського районного суду Одеської області (справа № 508/997/25), яка набрала законної сили, в якій ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Однак, 06.01.2026 року, приблизно о 22-00 годині, ОСОБА_5 , незважаючи на неодноразове притягнення його до адміністративної відповідальності за домашнє насильство вчинене відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого мешкання, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення психологічного насильства, що є однією з форм домашнього насильства, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, вчинив по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, що виразилося у безпричинних, не маючи на те підґрунтя словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, критики, приниження, знецінення, що призвели до психологічних страждань ОСОБА_4 , погіршення якості її життя, що виразилось у зміні в психоемоційному стані та соціальному функціонуванні, тобто завдало психологічних та моральних страждань.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив суду, що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства щодо співмешканки. Останнього разу 06.01.2026 року близько 22-00 години він прийшов до дому та знов вчинив до ОСОБА_4 психологічне насильство, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, принижував, критикував. Дуже шкодує про вчинене та обіцяє, що більше такого не повториться.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_5 систематично застосовує до неї психологічно насильство, а саме критикує, принижує, ображає нецензурною лайкою, чим завдає їй психологічні страждання. Після останнього разу 06.01.2026 року він зробив належні висновки та виправився. Просить суворо не карати.

Суд вважав недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2020 та 2022 року народження, перебуває на військовій службі, за місцем служби характеризується негативно, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За вище встановлених обставин, а також зважаючи на те, що обвинувачений є військовослужбовцем, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду у межах санкції ст.126-1 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України та із застосуванням обмежувального заходу, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме особі обвинуваченого та меті покарання, визначеній у ч.2 ст.50 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти на ОСОБА_5 на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1