Провадження № 1-кс/752/36/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на постанову дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000341 від 25.11.2016 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суму м. Києва надійшла зазначена скарга у якій ОСОБА_3 просить скасувати постанову дізнавача Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №010000341 від 25.11.2016 та відновити досудове розслідування для проведення всіх необхідних слідчих дій; зобов`язати дізнавача ОСОБА_4 протягом трьох днів надати ОСОБА_3 копію витягу з ЄРДР, що підтверджує відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №010000341.

Скарга обґрунтована тим, що 13.11.2024 дізнавач ВД Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 винесла постанову про закриття кримінального провадження №010000341 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скаржник вважає постанову дізнавача про закриття кримінального провадження незаконною, необґрунтованою, такою, що винесена без здійснення необхідних слідчих, розшукових дій, необхідних для повного та всебічного встановлення обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим просить про її скасування.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Дізнавач ОСОБА_4 , чиє рішення оскаржується, в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги, а також у відсутність особи, яка подала скаргу, якою було подано клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалося.

Дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Встановлено, що відділом дізнання Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалось розслідування кримінального провадження №010000341 від 25.11.2016 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження розпочато на підставі заяви ОСОБА_3 про те, що у невстановлений час у підсобному нежитловому приміщенні (колясочної) за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 37, виявив відсутність власних речей.

Постановою дізнавача Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 13.11.2024 закрито кримінальне провадження №010000341 від 25.11.2016 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Дізнавач обґрунтував постанову про закриття кримінального провадження тим, що в ході проведення досудового розслідування відділом дізнання не отримано беззаперечних та прямих доказів вчинення кримінального правопорушення. Проведеними слідчими діями не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Так, у пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевіряє дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження та підстави прийняття такого рішення.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження врегульовані ст. 284 КПК України.

Абзац другий частини четвертої статті 284 КПК України визначає, що слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Отже, дізнавач є учасником кримінального провадження, який уповноважений прийняти рішення про закриття кримінального провадження, в якому жодній особі не повідомлялося про підозру, за наявності для цього визначених КПК України підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, на підставі якого дізнавач виніс оскаржувану постанову, визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту постанови дізнавача як процесуального рішення визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України. Постанова має складатися з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Перевіривши зміст постанови дізнавача від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що ця постанова не містить усі відомості (елементи), передбачені для такого процесуального рішення. Наведені дізнавачем у постанові мотиви і обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вважає недостатніми для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження, відповідно до положень глави 24 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, яка застосовується в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором зібраних та перевірених доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність дізнавача, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У ч. 1 ст. 91 КПК України закріплено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказами в кримінальному провадженні, згідно зі ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України)

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належить законність, публічність (п. 2, 18 ч. 1 ст. 7, ст. 9, 25 КПК України).

Засада законності, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Публічність у кримінальному провадженні полягає у тому, що слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Дізнавач ОСОБА_4 , приймаючи 13.11.2024 рішення про закриття кримінального провадження, недотримався зазначених засад кримінального провадження.

В постанові дізнавача не вказано інформацію щодо проведених у кримінальному провадженні жодних слідчих, процесуальних дій, зокрема, таких як допит заявника та свідків; не досліджено твердження заявника щодо наявності ознак кримінального правопорушення та не надано оцінки таким фактам.

Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження також не містять відомостей про вчинення дізнавачем вказаних слідчих, процесуальних дій, а також відомостей про здійснення дізнавачем будь-яких інших слідчих (розшукових) дії, спрямованих на отримання (збирання) доказів щодо зазначених заявником у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин.

З огляду на наведене вбачається, що дізнавач виніс оскаржувану постанову не здійснивши у кримінальному провадженні всіх необхідних і можливих слідчих (розшукових) дії для перевірки обставин, які, на думку заявника, вказують на вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, за наведених обставин, висновок дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, є передчасним та таким, що не відповідає вимогам законності та вмотивованості, з огляду на невжиття дізнавачем всіх належних заходів щодо встановлення та дослідження обставин, які мають значення для кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість скарги, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 284, 303, 306, 307, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 13.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000341 від 25.11.2016 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Зобов`язати уповноважену особу відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №010000341 від 25.11.2016 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1