Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3715/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/340/26
Категорія ст.336 ККУкраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року, якою звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, закрите кримінальне провадження №0000059 від 30.09.2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року в ході підготовчого судового засідання, задоволено клопотання захисника та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Закрито кримінальне провадження №0000059 від 30.09.2024 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з оголошенням Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшовши 04.01.2024 військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, морській піхоті, отримав повістку на відправку у команду 06.01.2024 на 08:00 год з прибуттям до попереднього місця збору військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи заздалегідь попередженим про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на 08.00 год 06.01.2024, порушуючи порядок комплектування Збройних сил України, не маючи на те поважних причин, керуючись небажанням бути призваним для несення служби в рядах Збройних силах України, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а саме не з`явився у визначені дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для відправи у команду по мобілізації, чим порушив вимоги ст.65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 №Про загальну мобілізацію», тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

За вказаних обставин, ОСОБА_7 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України.

Суд першої інстанції в оскарженій ухвалі, як на підстави та умови для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності посилається на те, що останній набув статусу військовослужбовця, вказані позитивні зміни пов`язані із захистом державного суверенітету та територіальної цілісності, що на думку суду, суттєво впливає на його поведінку, та з великою ймовірністю свідчить, що особа в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення і перестала бути суспільно-небезпечною, що вказує про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року та призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.336 КК України, посилаючись на незаконність ухвали, неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність та істотним порушенням процесуального законодавства. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 добровільно звернуся для проходження військової служби лише 06.12.2025, тобто майже через два роки після вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання, що не вказує на втрату суспільної небезпечності, тому звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, є безпідставним.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого та захисника щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Згідно з вимогами ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки: коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст. 48 КК.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20, від 15 квітня 2021 року у справі №161/1390/19, провадження № 51-5089 км 19).

Як встановлено судом першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий та вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд першої інстанції послався на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 призваний на військову службу за мобілізацією, що підтверджується довідкою, виданою т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 від 22 грудня 2025 року №8837/60/40/1494, з якої вбачається, що солдат ОСОБА_7 , 1984 року народження, перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 06 грудня 2025 року (а.с.49).

Таким чином, наведені документи підтверджують, що ОСОБА_7 з 06.12.2025 виконує свій конституційний обов`язок щодо захисту держави, перебуває на військовій службі у військовій частині, що фактично змінює його правовий і соціальний статус та усуває суспільну небезпеку його діяння.

У даному випадку обставини призову та фактичне проходження військової служби є саме тією зміною обстановки, яка свідчить про втрату діянням обвинуваченого суспільної небезпеки.

Зазначений висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах неодноразово наголошував, що під зміною обстановки слід розуміти як зміну умов, у яких перебуває особа, так і зміну характеристик самої особи, що зумовлює відсутність потреби у її кримінальній відповідальності.

Відтак, з огляду на вищенаведене, з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його посткримінальної поведінки, колегія суддів дійшла висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, - ухилення від призову за мобілізацією на особливий період, на момент розгляду справи судом першої інстанції, змінилася обстановка, так як військовозобов`язаний ОСОБА_7 добровільно прибув до територіального центру комплектування та був залучений для проходження військової служби в ЗСУ за мобілізацією, і з 06.12.2025 по даний час успішно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , звідки відсутні негативні характеристики на обвинуваченого, а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

На думку колегії суддів, добровільне звернення та проходження військової служби настільки позитивно змінило поведінку та умови життєдіяльності ОСОБА_7 , що дає підстави стверджувати, що внаслідок такої зміни обстановки він перестав бути суспільно небезпечною особою та з великою вірогідністю не вчинятиме в майбутньому нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відтак істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження у суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.366 КК України у зв`язку із зміною обстановки, та закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст.48 КК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і таку ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні апеляційної скарги прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 відмовити.

Залишити без змін ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, та закрито кримінальне провадження №0000059 від 30.09.2024.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: