Справа № 204/1963/26
Провадження № 1-в/204/267/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом відносно ОСОБА_7 , 1974 року народження,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 26.05.2025 року, відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №240 від 26.02.2026 року, зазначено, що психічний стан пацієнта залишається стабільним. Були зафіксовані епілептичні напади, отримує протисудомну терапію, проте застосування нейролептиків неможливе через алергічну реакцію в анамнезі пацієнта (набряк Квінке). Поведінка впорядкована, контрольована, агресивних чи дезорганізованих проявів не спостерігається, режиму відділення дотримується. Контакт з оточенням за вимогою, конфліктних ситуацій не було. Продуктивна психопатологічна симптоматика неактуальна. Мислення паралогічне, фрагментарне. Судження нецілеспрямовані. Виявляються ознаки негативної симптоматики: емоційна холодність, пасивність, соціальна ізоляція. Щодо скоєного висловлює формальний жаль. Погоджується з наявністю у себе хронічного психічного розладу. Налаштований на прийом підтримуючого лікування та подальшого спостереження психіатра. Згідно з оцінкою за шкалою HCR-20v3 від 19.02.2026р.: ризик насильства у майбутньому - помірний, ризик серйозної фізичної шкоди - помірний, ризик неминучого насильства - помірний. Викладене свідчить про усунення значної суспільної небезпеки пацієнта. Таким чином, потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на надання примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №240 від 26.02.2025 року.

Пацієнт ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного і просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні підтримала заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 і просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

У відповідності до ч.2 ст.514 КПК України, Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2020 року, відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 26 травня 2025 року, відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, змінено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2020 року, в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. ОСОБА_6 знаходиться на примусовому лікуванні у відділенні з посиленим наглядом в ДФ «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України» з 03.06.2025 року по теперішній час. Діагноз: Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу. Дефект в емоційно-вольовій сфері. Стан тривалої медикаментозної ремісії.

В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_6 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів №240 від 26.02.2025 року зазначено, що психічний стан пацієнта залишається стабільним. Були зафіксовані епілептичні напади, отримує протисудомну терапію, проте застосування нейролептиків неможливе через алергічну реакцію в анамнезі пацієнта (набряк Квінке). Поведінка впорядкована, контрольована, агресивних чи дезорганізованих проявів не спостерігається, режиму відділення дотримується. Контакт з оточенням за вимогою, конфліктних ситуацій не було. Продуктивна психопатологічна симптоматика неактуальна. Мислення паралогічне, фрагментарне. Судження нецілеспрямовані. Виявляються ознаки негативної симптоматики: емоційна холодність, пасивність, соціальна ізоляція. Щодо скоєного висловлює формальний жаль. Погоджується з наявністю у себе хронічного психічного розладу. Налаштований на прийом підтримуючого лікування та подальшого спостереження психіатра. Згідно з оцінкою за шкалою HCR-20v3 від 19.02.2026р.: ризик насильства у майбутньому - помірний, ризик серйозної фізичної шкоди - помірний, ризик неминучого насильства - помірний. Викладене свідчить про усунення значної суспільної небезпеки пацієнта. Таким чином, потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на надання примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Також, в судовому засіданні встановлено, що згідно п.24 вказаного висновку комісії лікарів-психіатрів №240 від 26.02.2025 року, зазначено, що за міжкомісійний період психічний стан хворого залишався стабільним. 12.12.2025р., 11.02.2026р. були зафіксовані епілептичні напади. Пацієнт отримує протисудомну терапію, проте призначення нейролептичних препаратів є неможливим через алергічну реакцію на них в анамнезі пацієнта (набряк Квінке). Поведінка залишалась впорядкованою, контрольованою. Агресивних, аутоагресивних імпульсивних або дезорганізованих проявів не спостерігалось. Режим відділення не порушував. На зауваження медичного персоналу реагував спокійно. У конфліктних ситуаціях помічений не був. З іншими пацієнтами спілкувався за потреби. Продуктивна психопатологічна симптоматика залишалась неактуальною. Мислення характеризувалось паралогічністю, фрагментарністю. Судження носили нецілеспрямований, інколи різноплановий характер. Виявлялись ознаки негативної симптоматики, характерної для ендогенного психотичного процесу у вигляді: знижених афективних реакцій, холодність, емоційне сплощення, вихолощення, пасивність, психічної інертності, замкнутість, совісної ізоляції та аутостичності. Щодо скоєного висловлював формальний жаль, без належного емоціного вигляду. Пацієнт погоджується з наявністю у себе психічного розладу та необхідністю прийому лікування і спостереження у лікаря-психіатра в майбутньому.

Суд звертає увагу на пояснення ОСОБА_6 , які останній надав під час судового розгляду, а саме на те, що він почуває себе добре, зазначає, що він здоровий. Щодо скоєного вказав, що він заступався за себе, оскільки на нього напали. Викладене свідчить про те, що критика пацієнта як до свого психічного стану, так і до скоєного суспільно небезпечного діяння, не є сформованою в тій мірі, яка б могла з достатньою ймовірністю забезпечити розуміння необхідності подальшого лікування та прийому підтримуючої терапії, та негативних наслідків, які можуть настати в разі відмови від прийому підтримуючої терапії.

Враховуючи викладені обставини, суд робить висновок, що незважаючи на те, що психічний стан здоров`я ОСОБА_6 хоча і покращився та залишався стабільним. Однак, таке покращення не є тривалим і не може свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, а тому приймаючи до уваги висновок комісії лікарів психіатрів, зміст якого не відповідає фактичним обставинам, які встановлені в судовому засіданні, думку прокурора, захисника та пояснення надані представником установи, пояснення ОСОБА_6 в судовому засіданні, слід відмовити у задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 26.05.2025 року, відносно ОСОБА_7 , 1974 року народження - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя ОСОБА_1