Справа № 461/1611/26
Провадження № 1-кс/461/1229/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

28.02.2026 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000853 від 24.07.2020, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, погодженим Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, із можливістю внесення застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 408 КК України. З урахуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання слідчого, вважають, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000853 від 24.07.2020, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2020 № 6 ОСОБА_4 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на всі види забезпечення та призначений на посаду командира 3 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 6 десантно штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548- XIV, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІУ, сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; віддано служити Українському народові; сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням; сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, сержант ОСОБА_4 , з метою назавжди ухилитися від несення обов`язків військової служби, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду при наступних обставинах.

15.06.2020 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою назавжди ухилитися від виконання обов`язків військової служби та провести час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, самовільно залишив військову частин НОМЕР_1 та ухиляється від несення військової служби по теперішній час, тобто самовільно залишив військову частину, в умовах особливого періоду.

З 15.06.2020 по теперішній час сержант ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини НОМЕР_1 приховував. Під час незаконного перебування за межами вказаної військової частини ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

30.09.2021 в рамках кримінального провадження № 0000853 складено повідомлення про підозру та в порядку ст.ст. 111, 112, 278 КПК України повідомлено громадянину України ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 408 КК України, а саме - надіслано поштою за останнім відомим місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , та останнім відомим місцем проживанням ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 . Тоді ж на зазначені адреси надіслано повістки про виклик ОСОБА_4 на 10 год 00 хв 04.06.2021 та на 10 год 00 хв 05.06.2021 до слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області на допит у якості підозрюваного

Проте, на виклик до слідчого у визначені дати та час ОСОБА_4 не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виявлення кримінального правопорушення.

копією контракту про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 30.08.2019;

матеріалами службової перевірки за фактом нез`явлення вчасно на службу без поважних на те причин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4

актом службового розслідування;

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.06.2020 № 132;

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 3 0.07.2021 № 164;

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.06.2020 № 141;

іншими матеріалами кримінального провадження.

30.09.2021 надіслано поштою за останнім відомим місцем реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , та останнім відомим місцем проживанням ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , повістки про виклик ОСОБА_4 на 10 год 00 хв 04.06.2021 та на 10 год 00 хв 05.06.2021 до слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області на допит у якості підозрюваного.

Проте, на виклик до слідчого у визначені дати та час ОСОБА_4 не з`явився та про причини неявки не повідомив.

На підставі вищевикладеного, 06 жовтня 2021 року ОСОБА_4 оголошено в розшук у зв`язку з невстановленим місцем його перебуванням на теперішній час.

27 лютого 2026 року під час проведення обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 було встановлено фактичне місцеперебування ОСОБА_4 .

В той же день ОСОБА_4 затримано згідно ст.190 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.02.2026 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з середньою освітою, неодруженого, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , з метою подальшої його доставки в судове засідання для розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оцінюючи особу підозрюваного та інкриміноване йому кримінальне правопорушення, слідчий суддя вбачає наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, яких неможливо запобігти у разі перебування підозрюваної на волі, зокрема переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Так із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу (більше року) ухилявся від проходження військової служби, тобто із 15.06.2020 відсутній в розташуванні військової частини за місцем несення служби, жодного разу не з`являвся за викликом до слідчого, а також переховувався від органів військової служби правопорядку.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 повідомив, що покинув місце служби в середині червні 2020 року у зв`язку з сімейними проблемами, вирішення яких, на його думку, потребувало присутність вдома. Більш детально про причини самовільного залишення військової частини ОСОБА_4 не повідомив, пославшись на фізичну та емоційну втому.

Окрім цього, ОСОБА_4 не має сталого джерела доходів, ніде не працює, що свідчить про відсутність факторів соціального стримування. Викладене у своїй сукупності є достатніми мотивуючими особу факторами вчинення спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що:

- наявні докази причетності підозрюваного ОСОБА_4 до інкримінованого кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування щодо неї запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі п.3 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього КПК України обов`язків буде застава 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі абз.2 ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваному ОСОБА_4 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодопідозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту затримання, тобто до 27.04.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199 680 грн, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Встановити ОСОБА_4 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на два місяці, з моменту внесення такої:

прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

не відлучатися з постійного місця проживання, а саме помешкання за адресою АДРЕСА_4 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст складено 02.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1