Провадження №1-кс/127/4111/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 29.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2026 по спецлінії «102» до чергової частини відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що під час патрулювання поліцейським взводу 1 роти 4 батальйону УПП у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_4 на стаціонарному блок посту в с. Літинські Хутори Вінницького району зупинили автомобіль марки Фольцваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прож. АДРЕСА_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 , в якого під час поверхневої перевірки в автомобілі було виявлено прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною Амфетамін.

Під час проведення огляду місця події, у присутності двох понятих було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на арешт майданчик, що розташований за адресою м. Вінниця вул. Генерала Арабея, 17 та прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1249515.

Вказане майно, яке було вилучено, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди кримінального проступку та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Арешт вказаного майна, яке вже вилучено, необхідний для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ним значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просив клопотання задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно, а саме: прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1249515, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використаний під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а тому в цій частині вимог клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В частині вимог клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Passat» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на арешт майданчик, слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком дізнавача довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який дізнавач зазначає у своєму клопотанні.

Враховуючи, що в матеріалах клопотання та додатках до нього відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98, ч. 1 ст. 170 КПК України, а також дізнавач у своєму клопотанні належним чином не обґрунтував доцільність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в цій частині клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 29.03.2026 під час огляду місця події, на стаціонарному блок посту в с. Літинські Хутори Вінницького району, а саме на: прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1249515.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна доручити дізнавачу сектору дізнання відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя