справа № 619/860/26
провадження № 1-кс/619/126/26
УХВАЛА

іменем України

18 лютого 2026 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000004 від 14 січня 2026року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 000004 від 14 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що під час досудового розслідування процесуальним керівником надано доручення співробітникам Управління СБУ в Харківській області про проведення слідчих (розшукових) дій, у порядку ст. 36 КПК України, щодо встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

В ході виконання доручення встановлено анкетні данні особи, яка за грошову винагороду обіцяє оформити медичні документи для отримання другої групи інвалідності та здійснити вплив на посадових осіб ТЦК та СП за безперешкодне оновлення даних, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , користується автомобілем «Skoda Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2026 року надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку в транспортному засобі марки «Skoda Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 11 лютого 2026 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_5 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, проведено обшук транспортного засобу марки «Skoda Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- предмет, зовні схожий на пістолет без серійного номеру;

- 2 (два) магазини зі спорядженими набоями із гумовими кулями;

- сумка чорного кольору, всередині якої жорсткий диск та флеш-накопичувачі;

- прозорий зіп-пакет з пломбами для лічильників, наліпками та ліскою;

- мобільний телефон «Sony Ericsson», моделі С902, IMEI: НОМЕР_2 ;

- сумка червоного кольору з різними лікарськими препаратами та коробка з лікарськими засобами «Propofol Baxter 10mg»;

- ноутбук «Acer Nitro 5» SN: NHQ59EU183400;

- ноутбук «HP» SN: 5СП71302DQ;

- зелена папка з документами;

- предмет, зовні схожий на автомат системи «АК» та чотири магазини, зі спорядженими набоями, що знаходиться в чохлі зеленого кольору;

- транспортний засіб марки «Skoda», моделі «Octavia Scout», р.н. НОМЕР_3 , 2008 року випуску, сірого кольору.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 11.02.2026, вказані вище предметивизнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурором у кримінальному провадженні до слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області було подано клопотання про арешт вищевказаного майна.

Прокурор в своєму клопотанні, посилаючись на ст. 96-1 КК України, зазначає, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі:

1) обвинувального вироку суду;

2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру;

4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру;

5) ухвали суду про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру.

Також, відповідно до ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вищезазначені предмети є тимчасово вилученим майном.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів та з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Оскільки вилучене майно визначено речовим доказом, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, посилаючись на положення ст.ст. 36, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення можливої спеціальної конфіскації, проведення судових експертиз, висновки яких будуть долучені до матеріалів кримінального провадження та у подальшому будуть використані як докази під час судового розгляду та повернення вказаного майна негативно вплине на подальше досудове розслідування.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, та просив судовий розгляд провести у його відсутність.

Особа, майно якої тимчасово вилученеОСОБА_4 , йогопредставник захисник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи, за допомогою SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи, SMS-повідомлення на номер телефона захисника доставлено 17.02.2026 о 14:09:33, крім того інформація щодо часу розгляду даної справи також розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За приписами ч. 1 статті 172 КПК України відсутність прокурора, підозрюваного, іншого власника майна, і за наявності - також захисника не є перешкодою для розгляду клопотання.

Таким чином, використавши всі можливі засоби для забезпечення справедливого розгляду клопотання, враховуючи скорочений термін його розгляду, судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи, майно якої тимчасово вилучене та йогопредставника, які в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, причини своє неявки суд не повідомили, що не позбавляє даних осіб, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено під час обшуку 11.02.2026, а клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду засобами поштового зв`язку «УКРПОШТА» 13.02.2026, тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України - протягом 48 годин після вилучення майна, на адресу суду надійшло 16.02.2026, вхід. № 4395/26.

З огляду на викладене, строки звернення з клопотанням про арешт майна, прокурором дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000004 від 14 січня 2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий має правооглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме, п.п. 1, 3 тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей та документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення

Так, 11 лютого 2026 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_5 , на підставі ухвали суду, проведено обшук транспортного засобу марки «Skoda Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено: - предмет, зовні схожий на пістолет без серійного номеру; - 2 (два) магазини зі спорядженими набоями із гумовими кулями; - сумка чорного кольору, всередині якої жорсткий диск та флеш-накопичувачі; - прозорий зіп-пакет з пломбами для лічильників, наліпками та ліскою; - мобільний телефон «Sony Ericsson», моделі С902, IMEI: НОМЕР_2 ; - сумка червоного кольору з різними лікарськими препаратами та коробка з лікарськими засобами «Propofol Baxter 10mg»; - ноутбук «Acer Nitro 5» SN: NHQ59EU183400; - ноутбук «HP» SN: 5СП71302DQ; - зелена папка з документами; - предмет, зовні схожий на автомат системи АК та чотири магазини, зі спорядженими набоями, що знаходиться в чохлі зеленого кольору; - транспортний засіб марки «Skoda», моделі «Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_3 , 2008 року випуску, сірого кольору.

Із наданих суду матеріалів вбачається, що 11 лютого 2026 року ОСОБА_4 пересувався на автомобілі марки «Skoda Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_1 , який йому належить на праві власності, і який вказана особа використовувала під час отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , при цьому спілкувався по телефону марки «Sony Ericsson», моделі С902 через месенджер Telegram.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 11.02.2026, зазначене вище майно, в тому числі: автомобіль торгівельної марки «Skoda Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_1 ,мобільний телефон «Sony Ericsson», моделі С902, IMEI: НОМЕР_2 , ноутбуки, жорсткий диск, флеш-накопичувачі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під час обшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Статтею 168 КПК України встановлено, що факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучені речі, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання їх речовими доказами, є необхідність у проведенні їх додаткового огляду, проведення відповідних експертиз. Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування фактів, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Також прокурор свої вимоги про арешт тимчасово вилученого майна обґрунтовуєз метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені під час огляду предмети можуть бути використанні як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відтак, враховуючи, що зазначене у клопотанні майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, можливості перевірки інформації, яка міститься на вилученому телефоні, ноутбуках, жорсткому диску, флеш-накопичувачах, і дана інформація може мати значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Із клопотання вбачається, що вилучений автомобіль марки «Skoda Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон ОСОБА_4 використовував під час отримання неправомірної вигоди, необхідністю отримання висновків відповідних експертів, тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, в межах строку досудового розслідування, оскільки вилучене майно, може мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням, згідно ст. 91 КПК України, а також з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, виходячи з обраної кваліфікації.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами статті 219 КПК України, а крім того слідчий суддя роз`яснює, якщо в подальшому, якщо відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді, в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 000004 від 14 січня 2026року на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 11 лютого 2026 року під час обшуку транспортного засобу марки «Skoda», моделі «Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_3 , 2008 року випуску, а саме на:

- предмет, зовні схожий на пістолет без серійного номеру;

- 2 (два) магазини зі спорядженими набоями із гумовими кулями;

- сумку чорного кольору, всередині якої жорсткий диск та флеш-накопичувачі;

- прозорий зіп-пакет з пломбами для лічильників, наліпками та ліскою;

- мобільний телефон «Sony Ericsson», моделі С902, IMEI: НОМЕР_2 ;

- сумку червоного кольору з різними лікарськими препаратами та коробку з лікарськими засобами «Propofol Baxter 10mg»;

- ноутбук «Acer Nitro 5» SN: NHQ59EU183400;

- ноутбук «HP» SN: 5СП71302DQ;

- зелену папку з документами;

- предмет, зовні схожий на автомат системи «АК» та чотири магазини, зі спорядженими набоями, що знаходиться в чохлі зеленого кольору;

- транспортний засіб марки «Skoda», моделі «Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_3 , 2008 року випуску, сірого кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном в межах строку досудового розслідування, абоухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді;

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

Місцем зберігання арештованого транспортного засобу: - автомобіля марки «Skoda», моделі «Octavia Scout», д.н.з. НОМЕР_3 , 2008 року випуску, сірого кольору, визначити майданчик утримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Г. Сковороди, буд. 107, м. Харків.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням покласти на прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1