Провадження 1-кп/991/130/25
У Х В А Л А

19 лютого 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_6 ,

клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої ОСОБА_6 ,

клопотання захисника ОСОБА_8 про дозвіл на виїзд закордон

у кримінальному провадженні № 0000841 від 29.11.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Історія провадження

В провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває означене кримінальне провадження.

Ухвалою від 03.11.2025 у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.12.2025 частково задоволено клопотання прокурора та покладено на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на два місяці, а саме до 22.02.2026.

12.02.2026 до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_6

19.02.2026 на адресу суду надійшли клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої ОСОБА_6 , шляхом зменшення розміру застави та про надання дозволу ОСОБА_6 на виїзд закордон.

ІІ. Обґрунтування клопотань

Обґрунтування клопотання прокурора

У клопотанні прокурор зазначив, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.05.2025 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із одночасним визначенням застави в розмірі 10 000 000 грн та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.

Строк дії обов`язків неодноразово продовжувався. Востаннє ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.09.2025 у справі № 991/9475/25 строк дії продовжено до 18.11.2025.

У зв`язку із завершенням терміну дії вказаної ухвали прокурор ініціював перед судом клопотання про повторне покладення на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою суду від 22.12.2025 частково задоволено клопотання прокурора та покладено на обвинувачену ОСОБА_6 строком на два місяці обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування (не спілкуватися) із: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 щодо обставин, викладених у обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Прокурор вважав, що ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні продовжують існувати.

На його переконання, ризик переховування від суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними з цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

ОСОБА_6 , будучи обізнаною про обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.03.2024, перебуваючи за кордоном, переховувалася від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та була доставлена в Україну в ході екстрадиційної процедури.

Також прокурор зазначив про наявність у ОСОБА_6 достатніх фінансових ресурсів, які можуть бути використані нею для переховування від суду.

Щодо ризику впливу обвинуваченою на свідків прокурор зазначив, що цей ризик існує через встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Перебуваючи на керівних посадах ГУ Держгеокадастру у Київський області, ОСОБА_6 могла набути ділові або особисті зв`язки з великою кількістю осіб, які потенційно є або можуть бути свідками, включаючи колишніх підлеглих, контрагентів чи інших учасників правовідносин, пов`язаних із кримінальним провадженням.

Перебування ОСОБА_6 в статусі обвинуваченої може викликати активні дії з її сторони щодо впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки жоден із свідків не був допитаний безпосередньо судом, а показання надані на досудовому розслідуванні не можуть лягти в обґрунтування судових рішень.

Тому прокурор просив продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_6 .

Обґрунтування клопотання захисника про зміну запобіжного заходу

Захисник зазначила, що на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.05.2025 у справі № 991/4622/25 ОСОБА_27 23.05.2025 вніс за ОСОБА_6 заставу, після чого її було звільнено з під варти та вступили в дію обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання захисника сплив певного часу, зміни сімейних та особистих обставин, завищення стороною обвинувачення фактичного майнового стану обвинуваченої є підставою для зменшення розміру застави.

Тому захисник ОСОБА_8 просила зменшити суму застави обвинуваченій ОСОБА_6 з 10 000 000 грн до 5 000 000 та повернути частину застави застоводавцю ОСОБА_27 .

В обґрунтування захисник зазначила таке.

При вирішенні питання визначення розміру застави не враховано, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належить лише квартира, у якій вона проживала з сім`єю. Що свідчить про її незначний майновий стан.

Також майно, яке належить її чоловіку не було відчужене ні на час повідомлення про підозру, ні на час обрання запобіжного заходу та до накладення арешту ухвалою суду.

Крім того, на даний час фінансовий стан сім`ї ОСОБА_6 погіршився у зв`язку зі зменшення рівня доходів за період 2025-2026 років через екстрадицію останньої з Німеччини в України.

З 20.03.2025 ОСОБА_6 втратила місце роботи в ФРН, її двоє дітей залишилися без піклування, у зв`язку з чим її чоловік ОСОБА_28 був вимушений припините власне лікування та прибути до Німеччини.

Чоловік обвинуваченої не може працювати через фізичний стан та незнання мови, тому його дохід складає виключно пенсія в Україні.

У зв`язку із заставою ані чоловік обвинуваченої, ані її діти не мають медичної страховки та будь-яких соціальних виплат.

Крім цього, захисник вважала, що підставами для зменшення розміру застави також є погіршення стану здоров`я ОСОБА_6 , її чоловіка та процесуальна поведінка обвинуваченої, що підтверджується:

- явкою обвинуваченої до направлення обвинувального акту до суду у жовтні 2025 року на всі виклики сторони обвинувачення, а в подальшому на всі виклики суду;

- звернення до прокурора з метою отримання дозволу на переміщення у період з 20.08.2025 по 10.09.2025 по території України та виконання умов такого дозволу;

- повідомлення прокурора про короткочасний виїзд до Німеччини у зв`язку з сімейними обставинами із зазначенням свого місця перебування, засобів зв`язку та строків повернення;

- належне виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків. Ухвалою суду від 22.12.2025 на ОСОБА_6 покладено, зокрема обов`язок здати свої паспорти для виїзду закордон до відповідного органу державної влади, проте вона не могла його виконати через відмову службових осіб ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області. Однак домоглася письмової відмови органу ДМС та вчасно звернулася до суду, після надання роз`яснення яким одразу здала документи на зберігання.

Обґрунтування клопотання захисника про надання дозволу на виїзд закордон

Захисник зазначила, що на території Німеччини перебувають діти обвинуваченої, які там навчаються. У зв`язку із екстрадицією ОСОБА_6 з Німеччини в Україну, піклується за дітьми її чоловік ОСОБА_28 , який з цією метою перервав своє лікування в Україні.

Чоловік ОСОБА_6 був добровільно мобілізований з перших днів повномасштабного вторгнення рф на територію України.

У 2023 році в силу віку та наявності захворювань його стан здоров`я погіршився у зв`язку з чим проведено екстрену операцію із стентування серця.

У 2024 році чоловік обвинуваченої ОСОБА_28 звільнений з військової служби за станом здоров`я у зв`язку з інвалідністю, через що тривалий час проходив лікування та потребує його на даний час.

Маючи можливість, чоловік обвинуваченої на тиждень повернувся до України для медичного дослідження. За результатами якого встановлено, що він потребує госпіталізації.

У зв`язку з відсутністю інших членів сім`ї, які можуть піклуватися про дітей та неможливістю проходження лікування в Німеччині виникла необхідність у виїзді ОСОБА_6 до Німеччини на час лікування її чоловіка, а саме на період з 15.03.2026 по 10.04.2026.

Клопотання містить адресу за якою перебуватиме обвинувачена та зазначено, що вона буде приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

У зв`язку з наведеним захисник просила надати дозвіл на тимчасове отримання зданих паспортів для виїзду закордон та надати дозвіл ОСОБА_6 на виїзд закордон у період з 15.03.2026 по 10.04.2026 до Німеччини з подальшим поверненням паспортів на зберігання після повернення на територію України.

ІІІ. Позиції учасників

У судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що ризики не втратили своєї актуальності, тому дію обов`язків, покладених на ОСОБА_6 необхідно продовжити.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу. Зазначив, що сума застави в 10 000 000 грн є саме тим запобіжником, який забезпечує належну поведінку обвинуваченої. Водночас не заперечував проти задоволення клопотання про надання дозволу на виїзд закордон.

Захисник ОСОБА_8 підтримала свої клопотання, просила їх задовольнити. Зазначила, що повернення частини застави також обумовлене необхідністю повернення коштів заставодавцю.

Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію своєї колеги, зазначив, що з моменту екстрадиції ОСОБА_6 показувала бездоганну процесуальну поведінку, крім того, умови застави не переглядалися на протязі 8 місяців.

Також захисники просили скасувати обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання захисника ОСОБА_8 .

IV. Встановлені обставини

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.05.2025 у справі № 991/4622/25 у кримінальному провадженні № 0000841 до обвинуваченої ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначення застави у розмірі 10 000 000 грн.

У випадку внесення застави на ОСОБА_6 покладені обов`язки:

- прибувати за викликами до детективів НАБУ, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Київської області, крім м. Києва, без дозволу детектива, прокурора та суду;

- повідомляти детективів НАБУ, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Згідно довідки Вищого антикорупційного суду від 26.05.2025 № 03.13-04/41/2021 за ОСОБА_6 внесено заставу у розмірі 10 000 000 грн.

Отже, до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді застави з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.07.2025 у справі № 991/7480/25 строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , продовжений до 22.09.2025.

18.09.2025 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою у справі № 991/9472/25 продовжив строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , до 18.11.2025.

Прокурор вчасно звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, але у зв`язку із заявленими стороною захисту відводом головуючого суд був позбавлений можливості його розглянути.

Ухвалою суду від 22.12.2025 на обвинувачену ОСОБА_6 покладено обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування (не спілкуватися) із: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 щодо обставин, викладених у обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Також ухвалою суду від 15.01.2026 (провадження № 1-р/991/1/26) надано роз`яснення щодо виконання обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

А саме, суд роз`яснив, що відповідним органом державної влади, якому обвинувачена ОСОБА_6 зобов`язана здати на зберігання усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України, є, зокрема, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

V. Мотиви та висновки суду

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ч. 6 ст. 181, ч. 7 ст. 194, ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу, строку дії обов`язків розглядаються згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується (ст. 178 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд має дослідити та встановити такі обставини: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ст. 194 КПК України).

З огляду на мету та вимоги до стандарту доказування під час здійснення судового провадження, суд не здійснює оцінку наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Щодо існування ризиків

Матеріали кримінального провадження та встановлені під час розгляду клопотань обставини дають підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування обвинуваченої від суду та ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування обвинуваченої від суду

Про існування цього ризику свідчать:

1) тяжкість та характер інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. За змістом обвинувального акту ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 6 ст. 12 КК України це кримінальне правопорушення є особливо тяжким;

2) розмір інкримінованої шкоди та наявність цивільного позову щодо відшкодування шкоди. ОСОБА_6 інкримінується заволодіння земельними ділянками на загальну вартість майже 2 млрд грн у складі організованої групи. Крім цього, потерпілою особою заявлено цивільній позов щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 23 798 210 грн;

3) застосування до обвинуваченої процедури екстрадиції.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні

Статтею 23 КПК України передбачена безпосередність дослідження доказів, тобто суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Означене кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, яке не передбачає дослідження судом доказів, зокрема й показань свідків, оскільки це здійснюється під час судового розгляду.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_6 перебувала на керівних посадах в ГУ Держгеокадастру у Київський обл., тому могла набути зв`язки з великою кількістю осіб, які є або можуть бути свідками, які безпосередньо вказують на обвинувачену як на особу, що вчинила злочин.

Перебування ОСОБА_6 в статусі обвинуваченої може викликати активні дії з її сторони щодо впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки жоден свідок не був допитаний безпосередньо судом, а показання надані на досудовому розслідуванні не можуть лягти в обґрунтування судових рішень.

Тому ризик незаконного впливу на свідків може зберігати свою актуальність до моменту безпосереднього отримання судом показань та їх дослідження.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу

При вирішенні питання про можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який суд має врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, тому суд враховує:

- тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 та покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою;

- розмір інкримінованої шкоди та заявлений потерпілою особою цивільний позов про відшкодування збитків;

- характери існуючих ризиків;

- застосування до обвинуваченої екстрадиційної процедури;

- відсутність фактору поступового зменшення ймовірності вчинення дій, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню, з огляду на стадію судового процесу,

та вважає, що у кримінальному провадженні № 0000841 від 29.11.2017 обставини, якими обумовлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не змінилися та продовжують існувати.

За таких обставин клопотання прокурора належить задовольнити та продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_6 .

Водночас суд уточнює, що відповідним органом державної влади, якому обвинувачена зобов`язана здати на зберігання усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України, є, зокрема, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - ЦМУ ДМС України).

Щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу

За результатом розгляду клопотання прокурора суд встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та інших обставин, які унеможливлюють зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_6 , на даній стадії судового процесу.

Встановлені обставини навпаки свідчать про те, що застава в розмірі 10 000 000 грн відповідає завданню та меті запобіжного заходу в кримінальному провадженні, сприяє забезпеченню бездоганної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Зі змісту квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН4992 від 23.05.2025 вбачається, що грошові кошти в якості застави за ОСОБА_6 в повному обсязі вніс ОСОБА_27 .

Суду не надано відомостей, які були б підставою вважати, що заставодавець є членом родини чи близькою особою обвинуваченої, яка може спрямувати отримані кошти на лікування подружжя ОСОБА_29 або на покращення фінансового становища їх сім`ї.

Стосовно доводів клопотання щодо процесуальної поведінки обвинуваченої суд зазначає, що належна процесуальна поведінка є лише обставиною, яка враховується під час з`ясування питання щодо ступеня вірогідності вчинення дій із перешкоджання кримінальному провадження. Водночас сама по собі ця обставина не спростовує можливість вчинення таких дій та не є виключною підставою для зміни запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наразі відсутні будь-які підстави для зміни запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_6 , шляхом зменшення розміру застави, тому відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Щодо клопотання захисника про надання дозволу на виїзд закордон

Суд встановив, що чоловік обвинуваченої перебуває з дітьми у Німеччині та потребує планової госпіталізації в кардіологічне відділення для уточнення діагнозу та корекції лікування. Також встановлено, що діти обвинуваченої навчаються в Німеччині у школах.

Окрім цього в матеріалах справи містяться відомості про виїзд обвинуваченої ОСОБА_6 до Німеччини в той час, як припинили свою дію покладені на неї обов`язки.

Так згідно з повідомленням про тимчасовий короткочасний виїзд від 24.11.2025 ОСОБА_6 повідомила прокурора у кримінальному провадженні про свій виїзд закордон у період з 27.11.2025 до 06.12.2025.

Прокурор у судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_6 дійсно здійснювала виїзд закордон, повідомляла його про це та після вирішення сімейних питань повернулася до України в зазначені нею терміни.

Суд бере до уваги те, що родина ОСОБА_6 на даний час тривалий період перебуває за межами України. Тобто центр її соціальних зв`язків змінився та знаходиться у Німеччині.

Водночас суд вважає, що сам факт перебування сім`ї обвинуваченої закордоном не свідчить про наявність ризику ухилення від суду, оскільки обвинувачена перебуває під запобіжним заходом у вигляді застави, виконує покладені на неї обов`язки та звернулася до суду за отриманням відповідного дозволу.

На переконання суду, відмова у наданні дозволу на тимчасовий виїзд закордон до дітей становитиме надмірний тягар для обвинуваченої та буде порушенням її прав. Тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника та надати дозвіл на виїзд закордон ОСОБА_6 у період з 15.03.2026 по 10.04.2026 до Німеччини.

Згідно з матеріалами справи з метою виконання обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_6 здала їх до ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області. Тому слід надати обвинуваченій дозвіл на отримання цих паспортів на період поїздки з подальшим переданням їх на зберігання до відповідного органу, зокрема до ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області.

За таких обставин, керуючись статтями 176-178, 194, 315, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 .

2. Продовжити на два місяці, тобто до 19.04.2026 включно, строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування (не спілкуватися) із: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 щодо обставин, викладених у обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області) усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.

3. Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої ОСОБА_6 .

4. Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 про дозвіл на виїзд закордон.

Надати дозвіл на виїзд закордон ОСОБА_6 у період з 15.03.2026 по 10.04.2026 до Федеративної Республіки Німеччина.

Дозволити отримання зданих паспортів для виїзду закордон на цей період з подальшим переданням на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області після повернення в Україну.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1