Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3796/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/206/26
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження № 295/3796/26 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.03.2026 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів, Житомирської області, українця, громадянина України, на утриманні маючого двох малолітніх дітей, інваліда 3 групи, учасника бойових дій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 28.04.2026 включно з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою; 2) не залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора та/або суду; 3) утриматись від спілкування із потерпілим ОСОБА_10 , а також свідками у кримінальному провадженні, а саме з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , підозрюваним ОСОБА_18 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Вказує, що підозра є обґрунтованою, а ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, доведені, а тому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе запобігти вказаним ризикам.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком два місяці.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000152 від 28.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 проходить військову службу та призначений на посаду інструктора восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до вимог статей 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, поважати права і свободи людини, не допускати протиправних дій, що принижують честь і гідність громадян та підривають авторитет Збройних Сил України. Однак, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді незаконного обмеження конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність і бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , 27.02.2026 близько 20 год. 30 хв. маючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі та викрадення ОСОБА_10 , діючи узгоджено, прибули до домоволодіння АДРЕСА_2 , де достовірно знали, що за вказаною адресою перебуває ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі та викрадення ОСОБА_10 , ОСОБА_8 разом з одним із співучасників ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 або ОСОБА_18 ), діючи спільно та узгоджено, пошкодили (вибили) вхідні двері житлового будинку ОСОБА_10 та незаконно проникли всередину приміщення, тоді як інші співучасники забезпечували загальну координацію дій та контроль за обстановкою. Перебуваючи у житловому будинку потерпілого ОСОБА_10 , з метою подолання можливого фізичного опору, ОСОБА_18 умисно застосував до ОСОБА_10 невстановлений під час досудового розслідування спеціальний засіб аерозольної дії (балончик із речовиною сльозогінної або подразнюючої дії), розпиливши його в область обличчя та очей ОСОБА_10 , чим спричинив останньому фізичний біль, різке подразнення слизових оболонок та тимчасове порушення зору, позбавивши його реальної можливості чинити активний фізичний опір. Після цього, ОСОБА_18 спільно з одним із вказаних співучасників, застосовуючи фізичну силу, утримуючи ОСОБА_10 за руки, примусово вивели його з будинку на подвір`я, після чого діяли узгоджено в межах єдиного злочинного наміру, всупереч волі потерпілого, застосовуючи фізичну силу та фактично позбавивши його можливості вільно пересуватись, перемістили ОСОБА_10 до транспортного засобу марки «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , всередину салону, чим здійснили його незаконне позбавлення волі та викрадення. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, зазначені особи проти волі ОСОБА_10 перевезли його до адміністративної будівлі КНП «Романівська лікарня» Романівської селищної ради, що розташована за адресою: вул. Медична, 2, с-ще Романів Житомирського району Житомирської області. Після прибуття до вказаного приміщення ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , діючи узгоджено, продовжили незаконне утримання потерпілого, обмеживши його свободу пересування. Під час незаконного утримання ОСОБА_10 до нього було застосовано спеціальний засіб обмеження рухів - наручники, які були одягнуті на його руки, внаслідок чого потерпілий був фактично позбавлений можливості самостійно пересуватись та залишити приміщення. У подальшому, ОСОБА_10 утримувався у зачиненому холодному приміщенні у виснажливих для людського організму умовах вказаної будівлі до 28.02.2026, без законних підстав та всупереч його волі, що є грубим порушенням гарантованих статтями 29 та 33 Конституції України прав на свободу, особисту недоторканність та свободу пересування.

В мотивування доводів щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення на нього процесуальних обов`язків слідчий посилається на наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

04.03.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується : рапортом-повідомленням на лінію 102 про вчинене кримінальне правопорушення ЄО №3818 від ОСОБА_19 від 27.01.2026; письмовою заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_20 від 28.02.2026; протоколом огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_2 від 28.02.2026; письмовою заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 28.02.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.02.2026; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.02.2026; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 від 28.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.02.2026; протоколом огляду місця події з потерпілим ОСОБА_10 від 28.02.2026; протоколом обшуку у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке розташоване по АДРЕСА_3 від 28.02.2026; протоколом обшуку у адміністративному приміщенні, яке розташоване по АДРЕСА_4 від 28.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 28.02.2026; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 28.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 28.02.2026; протоколом затримання ОСОБА_18 у відповідності до ст. 208 КПК України від 01.03.2026; протоколом допиту підозрюваних, повідомленням про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України від 04.03.2026; іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, наявні ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : ризик переховування від органу досудового розслідування чи суду обгрунтований тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за яке передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому під тяжкістю покарання, яке йому загрожує, може вчиняти такі спроби. Ризик незаконного впливу на свідків обгрунтований тим, що більшість свідків є військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якими останній знайомий, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може шляхом умовлянь, психологічного тиску, схиляти вказаних осіб до зміни показань.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, але недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`яання, оскільки ще не всі слідчі дії проведені, не визначено роль підозрюваного у кримінальному правопорушенні, останній має постійне місце проживання вину визнає, має на утриманні неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, є учасником бойових дій та особою з інвалідністю 3 групи.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обгрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеженням або позбавлення волі на строк до п`яти років.

Більш того, сторона захисту не оспорює обгрунтованість підозри.

Висновок слідчого судді про недоведенність прокурором ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставним виходячи з наступного.

Оцінюючи ризики, на які посилався прокурор, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, доведені.

Так, ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання останній може вчиняти такі спроби.

Ризик можливого незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження обґрунтований тим, що з метою уникнення відповідальності підозрюваний ОСОБА_8 може вчиняти такі спроби, оскільки більшість свідків є військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є його знайомими та тривалий час спільно несли службу в одному підрозділі.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, його зухвалості, не може бути визнаний достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Посилання сторони захисту на те, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім в даному випадку, колегія суддів вважає непереконливими.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_8 на підставі наказу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №80 від.16.03.2026 переведений до нового місця служби у розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 , а тому ризик можливого незаконного впливу на свідків відсутній, на думку колегії суддів є непереконливим, оскільки підозрюваний має можливість впливати на вказаних свідків іншим чином.

Згідно ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням стадії кримінального провадження, особи підозрюваного, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання, є особою з інвалідністю третьої групи, одружений та має на утриманні троє неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, проте, обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби саме за місцем проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Саме вказаний запобіжний захід зможе на думку колегії суддів запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, не порушуючи порядок несення служби.

Водночас, колегія суддів зазначає, що питання щодо зміни місця перебування під домашнім арештом підозрюваного у випадку такої необхідності, можуть бути вирішені у встановленому КПК порядку.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем несення служби в певний період доби з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.03.2026 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 28.04.2026 включно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки :

- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

-не залишати місце проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 в період з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду (командира військової частини);

- утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 - підозрюваним у даному кримінальному провадженні №0000152 з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення.

Строк дії ухвали до 28.04.2026.

Контроль за виконанням ухвали покласти на командира військової частини НОМЕР_2 , орган Національної поліції та процесуального прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: