Провадження № 1-кс/537/190/2026
Справа № 537/1560/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000114 від 11.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy A71», темного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з метою позбавлення права на відчуження, знищення, псування, приховування, вчинення інших дій, які можуть привести до втрати речового доказу, та передати в камеру зберігання речових доказів ВП №1 КРУП ГУ НП в Полтавської області.

На обґрунтування вказаного вище клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000114 від 11.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Встановлено, що до чергової частини надійшло повідомлення через лінію 102 від працівників УПП м. Кременчук залік-Т2 про те що 11.03.2026 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в складі екіпажу залік Т-2 під час патрулювання біля буд. 73 за адресою: м. Кременчук, вул. Давида Кострова, останні виявили ОСОБА_4 , який відповідно бази «АРМОР» виявився в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого останнього було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де під час поверхневої перевірки в нагрудній сумці у ОСОБА_4 було виявлено: 3 поліетиленових пакетика з речовиною білого кольору, зовні схожа на наркотичну, 1 шприц з рідиною бурого кольору та контейнер з речовиною зеленого кольору рослинного походження. 12.03.2026 в період часу з 00:14 год. по 00:31 год. проведено огляд речей на території приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_4 та в подальшому осатаній добровільно видав для вилучення мобільний телефон «Samsung Galaxy A71», темного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який поміщено до сейф-пакету PSP1125893. Постановою слідчого від 12.03.2026 виявлений та вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучений мобільний телефон являється матеріальним об`єктом, який був предметом вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останнього та необхідність у проведенні судових експертиз вилученої речі, а також для виконання інших слідчих дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у справі, прокурор просить накласти на нього арешт.

Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна, на яке прокурор просить накласти арешт, ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, а в протоколі огляду місця події від 11.03.2026 року зазначив, що не заперечує проти накладення арешту на добровільно виданий ним мобільний телефон.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000114 від 11.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 11.03.2026 на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення внесено відомості такого змісту: «До чергової частини надійшло повідомлення через лінію 102 від працівників УПП м. Кременчук залік-Т2 про те що 11.03.2026 року близько 16год. 00хв., перебуваючи в складі екіпажу залік Т-2 спільно з ст. лейтенантом поліції ОСОБА_5 , під час патрулювання за адресою м. Кременчук, вул. Давида Кострова біля буд. 73, виявили громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відповідно бази «АРМОР» виявився в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого ОСОБА_4 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де під час поверхневої перевірки в нагрудній сумці останнього,було виявлено 3 поліетиленових пакетика з речовиною білого кольору, зовні схожа на наркотичну, 1 шприц з рідиною бурого кольору та контейнер з речовиною зеленого кольору рослинного походження».

На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаними вище фактом жодній фізичній особі не вручено.

З протоколу огляду від 12.03.2026 вбачається, що в ході огляду мобільного телефону Samsung» моделі «А71», імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А71», імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Відповідно до постанови слідчої СВ ВнП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 від 12.03.2026, вбачається, що мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А71», імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , визнано і приєднано до кримінального провадження № 0000114 від 11.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, як речовий доказ.

Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду, може бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000114 від 11.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy A71», темного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який 12.03.2026 добровільно видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході огляду мобільного телефону Samsung» моделі «А71», імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , з позбавленням права на розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1