Справа №766/3246/26
н/п 1-кс/766/1296/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000041 від 12.03.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

13.03.2026 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому просив: накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: табурет з дерев`яним сидінням та металевими ніжками разом з в`язаною накидкою синього кольору які запаковано до прозорого полімерного мішку та опломбовано пломбою В443923.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесенні 12.03.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідування здійснюється групою прокурорів Олешківської окружної прокуратури в Херсонській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2026 до ЧЧ Відділення поліції № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшла заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 11.03.2026 близько 12:00 співмешканець ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом нанесення ударів спричинив тілесні ушкодження заявниці.

12.03.2026 року в період часу з 21:25 год. по 21:35 год. за адресою: Херсонська обл. Херсонський р-н. с. Мірошниківка, Шахтна, буд. 9, слідчим СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проведено огляд місця події, в ході якого в приміщені кухні в житловому будинку за вказаною адресою виявлено, табурет з дерев`яним сидінням та металевими ніжками разом з в`язаною накидкою синього кольору які в ході огляду запаковано до прозорого полімерного мішку та опломбовано пломбою В443923 та вилучено.

Постановою слідчого від 12.03.2026 вилучені в ході огляду місця події, речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, та визначено місце їх зберігання, до моменту направлення в експертну установу для призначення необхідних судових експертиз відповідно до вимог КПК України.

Метою арешту майна є збереження вилученого, що визнано речовим доказом, оскільки воно може бути використане, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту саме на це майно обґрунтована необхідністю збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, необхідності проведення з ним експертних досліджень. Оскільки вилучені предмети мають істотне значення для встановлення факту та обставин і містять відомості, які можуть бути використані як доказ, в ході досудового розслідування

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесенні 12.03.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, 12.03.2026 до ЧЧ Відділення поліції № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшла заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 11.03.2026 близько 12:00 співмешканець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом нанесення ударів спричинив тілесні ушкодження заявниці.

12.03.2026 року в період часу з 21:25 год. по 21:35 год. за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проведено огляд місця події, в ході якого в приміщені кухні в житловому будинку за вказаною адресою виявлено табурет з дерев`яним сидінням та металевими ніжками разом з в`язаною накидкою синього кольору, які в ході огляду вилучено.

Постановою слідчого від 12.03.2026 вилучені в ході огляду місця події речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З показів потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що тілесні ушкодження їй було нанесено саме вилученим табуретом.

З огляду на викладене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, є знаряддям злочину, а не накладення арешту може призвести до його знищення, псування, приховування, відчуження, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебувало у володінні ОСОБА_7 , а саме табурет з дерев`яним сидінням та металевими ніжками разом з в`язаною накидкою синього кольору, які запаковано до прозорого полімерного мішку та опломбовано пломбою В443923.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1