ЄУН справи: 336/8295/25
Номер провадження: 1-кп/336/655/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № 0001316 від 06.09.2025, № 0001187 від 13.08.2025, № 0001451 від 08.10.2025 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кам`янка Кам`янського району Черкаської області, громадянина України, який має середню освіту, військовослужбовця, неодруженого, який на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК Україні раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2025 року приблизно в період часу з 09 години 00 хвилин по 12 годину 15 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, та в подальшому продовженого Указом Президента України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні ломбарду № 34 відокремленого підрозділі № 377 Ломбарду «ПЕРШИЙ», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 159, шляхом вільного доступу, таємно викрав жіночу каблучку зі сплаву золота 585 проби, загальною масою 3,3 г, вартість якої складає 14 698, 97 гривень, та яка належить ПТ «ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ТОВ «МІКРОФІНАНС і КОМПАНІЯ».

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, того ж дня, попрямував до відділення ломбарду № 382 ПТ «ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ТОВ «МІКРОФІНАНС і КОМПАНІЯ», яке розташоване по вул. Чарівна, буд. 127, де збув раніше викрадену золоту жіночу каблучку, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ПТ «ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ТОВ «МІКРОФІНАНС і КОМПАНІЯ» на загальну суму 14 698,97 гривень.

Окрім того, 11 серпня 2025 року приблизно о 10 годині 39 хвилин у період дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, та продовженого відповідними Указами Президента України по теперішній час, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні № 34 відокремленого підрозділу № 377 Ломбарду «ПЕРШИЙ», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 159, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав ланцюг зі сплаву золота 585 проби, масою 3,82 г, вартість якого складає 18 755,28 гривень, який належить ПТ «ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ТОВ «МІКРОФІНАНС і КОМПАНІЯ».

В подальшому ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинивши ПТ ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ТОВ «МІКРОФІНАНС і КОМПАНІЯ» матеріальну шкоду на суму 18 755,28 гривень.

Окрім того, 07 жовтня 2025 приблизно о 17 годині 16 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений па таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, та в подальшому продовженого Указом Президента України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні магазину "Parko", який розташований за адресою: м. Запоріжжя вул. Бочарова, буд. 1-а, шляхом вільного доступу, таємно викрав з поверхні торгівельного столу мобільний телефон марки «Samsung», модель А 56 5G, пам`ять 128 Gb. у корпусі графітового кольору, imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , вартість якого складає 15 187,65 гривень, та який належить належить потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, того ж дня, попрямував до вул. Полякова, буд. 3, де на території дитячого майданчику збув викрадений мобільний телефон ОСОБА_7 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 15 187,65 гривень.

Обвинувачений у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні вказаних злочинів. Надав пояснення щодо часу та способів їх вчинення. Зазначив, що щиро кається у вчиненому, просить суд врахувати, що він є військовослужбовцем, його попередні судимості є погашеними, а також має захворювання.

Потерпілі надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, що узгоджується із положеннями ст. 325 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням висновків товарознавчих експертиз, доказів, які характеризують особу обвинуваченого, та процесуальних документів, які впливають на вирішення долі речових доказів.

Отже, оцінюючі надані суду докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі. Його дії суд кваліфікує

-за епізодом від 08.08.2025 - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

-за епізодами від 11.08.2025 та 07.10.2025 - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, є визнання вини.

Той факт, що обвинувачений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про його щире каяття з приводу вчиненого. Щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки. Чого не було встановлено в ході судового розгляду справи, адже ОСОБА_4 продовжував злочинну діяльність навіть після надходження 28.08.2025 до суду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001187

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Керуючись вищенаведеним при призначенні покарання, суд враховує згадану обставину, що пом`якшує покарання, ступені тяжкості скоєного, яке закон відносить до тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який вважається раніше не судимою особою, має статус військовослужбовця, має тяжкі захворювання та залежність від ПАР (т. 1, а.с. 75), не має міцних соціальних зав`язків, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде досягнуто призначенням мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, із його реальним відбуванням.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням) суд не вбачає.

Відносно обвинуваченого під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжувався судом.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну раніше встановлених ризиків, що виправдовує застосування відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі пов`язаної із виконанням вироку у разі набрання ним законної сили.

За положеннями ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цивільні позови не заявлялися.

Витрати на проведення судових товарознавчих експертиз у сумі 2674,20 грн. відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зарахувати строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою з 24 жовтня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь державі процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у розмірі 2674,20 гривень.

Речові докази:

- золоту жіночу каблучку пробою 585, загальною вагою 3,30, чистою - 3,01, що постановою слідчого від 19.09.2025 визнана речовим доказом та відповідно до розписки від 23.09.2025 передана кредитному експерту ПТ «ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ОСОБА_8 , - залишити ПТ «ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ТОВ «МІКРОФІНАНС і КОМПАНІЯ» як власнику;

- мобільний телефон «Samsung», модель А 56 5G, пам`ять 128 Gb, imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , що відповідно до розписки від 09.10.2025 переданий потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній як власнику;

- специфікацію (прийняття предмету застави) № від 11.08.2025 - зберігати у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копію не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя ОСОБА_1