Справа № 191/5566/24
Провадження № 1-кп/191/466/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000910від 16.10.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше не судимий, депутатом не обирався, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 ;

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи посвідчення водія НОМЕР_1 категорії: «А», «В», «С», перебуваючи за кермом легкового автомобілю «DAEWOO NEXIA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстровано ОСОБА_5 , 15.10.2024 о 19.55 годині рухався в межах смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області.

15.10.2024 о 20.00 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "DAEWOO NEXIA" р.н. НОМЕР_2 здійснюючи рух по вул. Незалежності зі сторони вул. Мічуріна в напрямку вул. Шевченка смт. Іларіонове, Синельниківського району, де під час руху проявляючи кримінально-протиправну самовпевненість, крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, рухаючись по вказаній вулиці порушуючи вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою кабінету міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (далі Правила дорожнього руху), не переконався , що він своїм маневром не скоїть небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи маневр повороту ліворуч до залізничної станції Іларіонове, не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобу, де на смузі зустрічного руху допустив зустрічне блокуюче зіткнення з мотоциклом " ІЖ П3" р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався зі сторони вул. Шевченка в напрямку вул. Мічуріна смт. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, в межах смуги свого руху.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Політравма (15.10.2024): Відкритий ІА перелом обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків», які за своїм характером, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Водій ОСОБА_4 , керуючи легковим автомобілем марки "DAEWOO NEXIA" р.н. НОМЕР_2 , виконуючи маневр повороту лівору, повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.4 ПДР України в яких вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху».

«Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух».

У даній дорожній обстановці дії водія легкового автомобілю марки "DAEWOO NEXIA" р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, а невідповідність дій водія ОСОБА_4 , вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно скоїв протиправне діяння. Добровільно відшкодував завдану шкоду. Щиро розкаявся.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з призначенням додаткового покарання.

При цьому прокурор просив урахувати таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоду.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

За таких обставин, судом враховано, що обвинувачений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, шкода від вчиненого злочину ним повністю відшкодована потерпілому, а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при застосування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням до нього положень ст.ст. 75,76 КК України.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», не лише покарати за вчинення кримінального правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, а також запобігти вчиненню нею так і іншими особами злочинів.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 349, 363-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази, з набранням вироком законної сили:

автомобіль марки «DAEWOO NEXIA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору, номер кузова НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстровано за ОСОБА_5 , але яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 , який зберігається за адресою: АДРЕСА_1 . залишити ОСОБА_4 , скасувавши накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2024 року справа №191/4872/24;

мотоцикл «ІЖ Планета 3» реєстраційний номер НОМЕР_4 , користувачем якого є ОСОБА_6 , який зберігається за адресою: АДРЕСА_2 , - залишити ОСОБА_6 , скасувавши накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2024 року справа №191/4872/24;

носій інформації «Transend» 4 GB mikro SD HC, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати:

на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-24/44991-ІТ від 20.11.2024 1591 грн. 8 коп.;

на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-24/44994-ІТ від 20.11.2024 1591 грн. 8 коп.;

на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-24/44986-ІТ від 21.11.2024 1591 грн. 8 коп.;

на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-24/44989-ІТ від 21.11.2024 1591 грн. 8 коп.;

на проведення судової транспортно - трасологічної №СЕ-19/104-24/44985-ІТ від 19.11.2024 6367 грн. 2 коп.;

на проведення комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/104-24/46259 від 25.11.2024 6367 грн 20 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1