печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м.Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001184 від 04.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК Ураїни,

В С Т А Н О В И В:

23.3.2026прокурор першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 17.03.2026 під час обшуку за місцем мешкання інспектора СРПП ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Самсунг, GalaxyM32, імеі НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 із двома сім картами НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001184 від 04.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України КК України.

17.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 23.02.2026 проведено обшук за місцем мешкання інспектора СРПП ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 :

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон Самсунг, GalaxyM32, імеі НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 із двома сім картами НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 18.03.2026 зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001184 від 04.12.2025.

До судового засідання прокурор подав заяву, у якій клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна здійснюється без участі власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001184 від 04.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України КК України.

17.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 23.02.2026 проведено обшук за місцем мешкання інспектора СРПП ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 :

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон Самсунг, GalaxyM32, імеі НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 із двома сім картами НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 18.03.2026 зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001184 від 04.12.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинене кримінальне правопорушення, і що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на вилучене 17.03.2026 під час обшуку за місцем мешкання інспектора СРПП ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 :, майно, а саме на мобільний телефон Самсунг, GalaxyM32, імеі НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 із двома сім картами НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1