Справа № 201/2501/26
Провадження № 1-кс/201/671/2026
У Х В А Л А

Іменем України

25.02.2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотанняпрокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна, яке було вилучене в ході обшуку від 25.02.2025 року, у кримінальному провадженні № 0001713 від 03.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

установив:

Прокурор Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене в ході обшуку від 25.02.2025 року у кримінальному провадженні № 0001713 від 03.12.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України. Просить заборонити будь-яким особам користування, володіння та розпорядження майном, а саме: системний блок чорного кольору BOXED; мобільний телефон REDMI NOTE 13 Pro imei: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (далі - СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області) перебувають матеріали досудового розслідування № 0001713 від 03.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Встановлено, що до ВП «2 ДРУП N?1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт оперуповноваженого УПК в Дніпропетровській області, про те, що в ході моніторингу мережі Інтернет виявлено протиправну діяльність невстановлених осіб, які за допомогою шкідливого програмного забезпечення здійснюють несанкціоноване втручання в облікові записи банківських установ громадян.

03.12.2025 СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості розслідувань за № 0001713, за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Зазначає, що проведеними заходами встановлено, особу, яка є мешканцем м. Дніпро, зареєстрований на хакерських форумах за псевдонімом «lilbroPaypay», гіперпосилання на профіль - ІНФОРМАЦІЯ_1 Останній за допомогою власних навичок програмування, створив спеціальний програмний засіб, призначений для несанкціонованого втручання у роботу автоматизованої системи. Зокрема, реалізував атаки на веб-ресурси, розташовані в Україні.

Використовуючи створене шкідливе програмне забезпечення, останній атакував облікові записи інтернет-ресурсів з метою отримання доступу. Це досягалося шляхом підбору паролів до облікових записів.

В подальшому в ході аналізу форуму встановлено, що зловмисник розповсюджує шкідливий програмний засіб типу «stealerRAT».

- «Стилер» - це шкідливий програмний засіб, яке «вміє» збирати з зараженого комп?ютера логіни-паролі з облікових записів у браузерах, у тому числі від поштових сервісів або соцмереж, дані банківських карток, а також інформацію про крипто-гаманці, а потім "передавати" все це своєму оператору.

- Remote Access Trojan (RAT) або троян віддаленого доступу - це тип шкідливого програмного забезпечення, що дозволяє зловмиснику отримати контроль над комп`ютером жертви. Отримавши доступ до зараженого комп`ютера, автор трояна може вивчати вашу файлову систему, переглядати ваші дії на екрані, збирати ваші облікові дані для входу на різні ресурси, переглядати потік, що входить з веб-камери, а також просто запустити процес шифрування файлів з вимогою викупу.

З використанням вказаного програмного засобу, отримує так званні «лог-файли», у яких містяться персональні дані користувачів мережі Інтернет, а саме: інформацію з браузерів (збережені логіни та паролі, дані банківських карток, історія браузеру, соіе-файли, форми автозаповнення та інші), інформацію про уражений пристрій (І-адреса, технічні характеристики комп?ютеру, серійні номера комплектуючих, перелік встановлених програм), файли форматів jpg, txt.

Зазначена інформація отримана у «лог-файлах» дозволяє більш гарантовано та непомітно отримувати доступ до облікових записів користувачів з метою подальшого перепродажу зацікавленим особам - користувачам хакерських форумів.

Прокурор вказує, що в подальшому встановлено обліковий запис у месенджері «Telegram» під псевдонімом ОСОБА_4 . Також встановлено, що вказаний користувач перебуває у групі « ОСОБА_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у якій пропонує послуги з продажу викрадених облікових записів.

У подальшому встановлено, що обліковий запис у месенджері «Telegram» з ідентифікатором користувача ID використовує два псевдоніми, які періодично змінює, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , і зареєстрований за мобільним номером телефону НОМЕР_2 .

Звертає увагу слідчого судді на те, що в ході вжиття заходів щодо встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, та її місця фактичного проживання, використанням OSINT-інструментів і даних бюро кредитних історій, встановлено особу, яка користується мобільним номером телефону НОМЕР_2 . Вказаною особою є: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Паспорт громадянина України - НОМЕР_3 , виданий 01.03.2024 року, додатковий телеграм ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Згідно Українського бюро кредитних історій та даних з Державної міграційної служба України використовує мобільний номер телефону НОМЕР_2 .

Зазначає, що 20.02.2026 року за клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра отримано ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, провулок Токарний, б.13.

25.02.2025 року прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра сумісно з УПК в Дніпропетровській області ДКП НПУ проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_3 .

Під час обшуку виявлено та вилучено наступне майно:

1.Системний блок чорного кольору BOXED;

2.Мобільний телефон REDMI NOTE 13 Pro imei: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 .

Вищевказане майно, яке було вилучене в ході обшуку, вилучено до УПК в Дніпропетровській області ДКП НПУ.

25.02.2026 року прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами.

Прокурор акцентує на тому, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні оглядів інформації, яка значиться у вилучених мобільних телефонах (месенджери, транзакції, контакти), ноутбуках, системну блоці (встановленні шкідливі програми та бази даних, які містять персональні данні громадян) для подальшого призначення судової комп?ютерно-технічної експертизи, висновок якої може бути використаний, як доказ у вчиненні кримінального правопорушення, також вилучені грошові кошти можуть бути отримані в результаті вчинення кримінальних правопорушень. 3 метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладанні арешту на зазначене майно.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд клопотання про накладення арешту без його участі.

Прокурор у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав.

Згідно з ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) неприбуття слідчого та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновків про таке.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Водночас, згідно зі ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку речі, предмети, документи є доказами у даному кримінальному провадженні у рамках цього досудового розслідування.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Оскільки на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею такого обмежувального заходу, як арешт майна.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Приймаючи рішення за результатами розгляду цього клопотання слідчий суддя враховує те, що наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, вилучені предмети не оглянуті, відсутні очевидні дані вважати, що вони не мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 16, 93, 98, 100, 107, 131, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна, яке було вилучене в ході обшуку від 25.02.2025 року, у кримінальному провадженні № 0001713 від 03.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 Кримінального кодексу України задовольнити.

Накласти арешт на речі, які були вилучені в ході обшуку від 25.02.2025 року, а саме на:

1.Системний блок чорного кольору BOXED;

2.Мобільний телефон REDMI NOTE 13 Pro imei: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 .

Заборонити будь-яким особам користування, володіння та розпорядження переліченим майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1