У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2026 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурорка звернулась з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який закінчується 14.04.2026. Своє клопотання обґрунтовує наявністю ризиків, які виправдовують застосування до останнього саме цього запобіжного заходу, зокрема, можливість переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, продовження вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також посилається на ч. 8 ст. 176 КПК України, яка не передбачає обрання особі під час дії воєнного стану іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Захисниця заперечувала проти продовження вказаного запобіжного заходу, бо відсутні ризики, які наводить прокурорка.

Обвинувачений також заперечував проти продовження йому цього запобіжного заходу, у зв`язку з тим, бо вважає себе невинуватим.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурорки про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачені умови для застосування запобіжного заходу, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або іншим чином впливати на дієвість кримінального провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, як тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи наявність ризику переховування обвинуваченого, вчинення інших кримінальних правопорушень та зважаючи на вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, яка виключає можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою до осіб, яким інкримінується вчинення кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, суд вважає, що клопотання прокурорки про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Окрім того, ухвалою від 17.02.2026 за клопотанням прокурора судом була призначена стаціонарна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено Львівській філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Вказаною ухвалою етапування обвинуваченого до експертної установи було доручено ДУ «Житомирська установа виконання покарань», де останній утримується під вартою.

Цього ж дня, тобто 17.02.2026, згадана ухвала була направлена до ДУ «Житомирська установа виконання покарань» та 18.02.2026 до військової частини НОМЕР_1 для етапування обвинуваченого ОСОБА_4 до експертної установи.

Однак, уповноважені особи ДУ «Житомирська установа виконання покарань» та військової частини НОМЕР_1 будь-яким чином не повідомили суд про те, що вони не здійснюють організацію етапування обвинуваченого до згаданої експертної установи. У зв`язку з цим у встановлені строки експертиза проведена не була, що призвело до порушення конвенційних прав обвинуваченого, який перебуває під вартою, на розгляд даного кримінального провадження у розумні строки.

Разом з тим, під час контролю виконання ухвали від 17.02.2026, судом безпосередньо встановлено, що у даному випадку етапування обвинуваченого до експертної установи здійснює відповідна рота конвойної служби ГУНП в Житомирській області.

За таких обставин, з метою проведення експертизи, суд доручає організацію етапування обвинуваченого ОСОБА_4 до експертної установи роті конвойної служби ГУНП в Житомирській області, а строк проведення даної експертизи визначає до 01 червня 2026 року.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 331, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурорки про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Термін дії запобіжного заходу рахувати з дня закінчення строку дії ухвали від 12 лютого 2026 року, тобто до 13 червня 2026 року.

Копію даної ухвали направити до ДУ «Житомирська установа виконання покарань» для виконання та вручити обвинуваченому.

Звернутися до ДУ «Житомирська установа виконання покарань» з приводу не виконання ухвали суду від 17.02.2026 в частині організації етапування обвинуваченого до експертної установи.

Абзац сьомий резолютивної частини ухвали від 17.02.2026 викласти у такій редакції:

«Доручити організацію етапування обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно з ухвалою від 14.04.2026 утримується під вартою у ДУ «Житомирська установа виконання покарань», до Львівській філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Кульпарківська, 95, м. Львів, 79021) - роті конвойної служби ГУНП в Житомирській області».

Абзац восьмий резолютивної частини ухвали від 17.02.2026 викласти у такій редакції:

«Визначити строк проведення даної експертизи до 01 червня 2026 року».

На ухвалу, в частині продовження запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя: