Справа № 466/748/26
Провадження № 1-кп/466/548/26
У Х В А Л А

27 березня 2026 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001394 від 13.12.2025 відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України прокурору,-

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001394 від 13.12.2025 р. про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

04.02.2026 ухвалою суду вказаний обвинувальний акт прийнято до провадження суду та призначено у підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_6 подала клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав того, що він не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.

У клопотанні відповідно зазначає, що обвинувальний акт не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а саме обвинувальний акт не відображає усіх істотних фактичних обставин, встановлених матеріалами досудового розслідування, чим порушує вимоги ст. 291 КПК України. Зокрема, мається невідповідність місця вчинення злочину, зазначеного у протоколі допиту обвинуваченого та у обвинувальному акті, що свідчить, на думку потерпілої, про викривлення обставин на користь версії про «випадкову» крадіжку.

Крім цього, потерпіла вказує на те, що обвинувальний акт складено без урахування та виконання в повному обсязі ухвали слідчого судді від 21.01.2026, якою орган розслідування було зобов`язано витребувати білінги з номера телефону обвинуваченого та відеозаписи з камер спостереження, які могли підтвердити маршрут та присутність третіх осіб (замовників) при вчиненні злочину. Окрім цього, потерпіла вказує на відсутність зазначення мотиву вчинення злочину в обвинувальнольму акті та суперечності даних щодо вчинення злочину, викладених у обвинувальному акті, із протколами допитів підозрюваного.

На думку потерпілої, має місце також неконкретність формулювання щодо законних підстав перебування обвинуваченого у будинку, не наведено жодного доказу існування законного права перебувати в будинку, а тим більше - доступу до конкретного під`їзду та місця зберігання її майна, а це створює враження оціночного, а не фактичного формулювання і не дає можливості належним чином перевірити версію обвинувачення щодо способу потрапляння особи до місця злочину.

Окрім цього, ОСОБА_6 зазначає про порушення її прав, як потерпілої у даному кримінальному провадженні, які полягають у несвоєчасному ознайомленні її з обвинувальним актом та позбавлення можливості подати цивільний позов .

У підготовчому засіданні потерпіла клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримала та просила задовольнити.

Обвинувачений покладається на думку суду.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання, дослідивши обвинувальний акт в обсязі, що стосується клопотання, яке вирішується, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, обвинувальний акт, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Крім цього, за змістом ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додаються: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Наведені норми права вказують на вичерпність переліку вимог, порушення яких тягне повернення обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто, повернення обвинувального акта є правом, а не обов`язком суду, тому підставою для повернення обвинувального акта не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідивши поданий у даному кримінальному провадженні обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що вищевказані вимоги до нього стороною обвинувачення дотримані в тій мірі, яка не перешкоджає суду призначити судовий розгляд. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001394 від 13.12.2025 р. містить відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Суд вважає, що озвучене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору зводиться до незгоди з форматом викладення фактичних обставин кримінального правопорушення.

Посилання потерпілої на суперечності між даними, викладеними у обвинувальному акті та показаннями підозрюваного, які суд не досліджує в ході підготовчого засідання, а також із обставинами, які підлягають дослідженню в ході судового розгляду, суд не вважає підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Так, у цьому контексті суд зазначає, що законом визначено вичерпний перелік повноважень суду на стадії підготовчого провадження. Зокрема, під час підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості досліджувати матеріали кримінального провадження і встановлювати належність окремих доказів, а тим більше вирішувати питання про визначення розміру шкоди та процесуальних витрат. На даному етапі у суду є лише обов`язок встановити, чи містить обвинувальний акт відомості, передбачені КПК України, і немає процесуальних можливостей і необхідності перевіряти обґрунтованість таких відомостей. Відповідне питання може бути вирішено виключно за результатами судового розгляду.

В обвинувальному акті зазначаються не будь-які фактичні обставини кримінального правопорушення, а ті, які прокурор (а не суд чи сторона захисту) вважає встановленими. До цього слід додати, що КПК України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення (частина 2 статті 337, статті 338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (частина 3 статті 337 КПК України). В свою чергу, якщо під час розгляду обвинувального акта суд не зможе дійти висновку про те, що викладені в ньому відомості (в тому числі фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення) не узгоджуються з представленими доказами або суперечать правилам кримінально-правової кваліфікації, він виносить виправдувальний вирок.

Отже, визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, і формулювання обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані мають в своїй сукупності лише давати уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

В свою чергу, особливістю підготовчого провадження є те, що на цій стадії суд не досліджує доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті, не оцінює повноту пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації діяння, інкримінованого особі, розмір завданої шкоди. Закріпивши можливість повернення обвинувального акта прокурору на первісному етапі судового провадження, законодавець очевидно не мав наміру створити таким чином простір для попередньої судової оцінки правильності та об`єктивності позиції сторони обвинувачення у змагальному кримінальному процесі

З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до статті 291 КПК України, зауваження щодо змісту і форми обвинувального акта, зазначені в клопотанні потерпілої, суд вважає такими, що не зумовлюють повернення обвинувального акту прокурору, а отже клопотання потерпілої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 291, 314-317 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору, - відмовити.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у підготовчому судовому засіданні.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27.03.2026.

Суддя ОСОБА_1