Справа № 524/1258/26
Провадження № 1-кс/524/435/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № № 0000020 від 13.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

16.02.2026 до суду надійшло клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 від 13.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У обгрунтування клопотання зазначено, що 13.02.2026 на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 12.02.2026 о 17 год, перебуваючи поблизу вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді розсічень голови внаслідок 4-х ударів сокирою, вчинених його знайомим на ім`я ОСОБА_5 .

За цим фактом, внесені відомості, передбачені ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000020 від 13.02.2026за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

13.02.2026 поблизу будинку № 13 на вул. Соборній в с. Чечелеве Кременчуцького району Полтавської області на підставі заяви ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. ст. 223, 237 КПК України здійснений огляд добровільно виданих ОСОБА_6 сокири з дерев`яним сокирищем (держаком), перемотаним у верхній частині ізоляційною стрічкою блакитного кольору, на якій біля металевої частини сокири на дерев`яній основі рукоятки виявлені сліди речовин бурого кольору округлої форми, а також дерев`яної палиці сірого кольору довжиною близько 120 см, що в подальшому вилучені.

Після проведення огляду виявлені та вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішене, в результаті арешту або повернення.

Постановою начальника СД відділення поліції № 2 КРУП ГУНП в Полтавській області від 13.02.2026 ОСОБА_7 визнані речовими доказами: сокира з дерев`яним сокирищем (держаком), перемотаним у верхній частині ізоляційною стрічкою блакитного кольору, дерев`яна палиця сірого кольору довжиною близько 120 см.

Враховуючи, що сокира містить сліди речовин бурого кольору, а також дерев`яна палиця сірого кольору мають значення в кримінальному провадженні як речові докази, з метою їх збереження та задля проведення необхідних для досудового розслідування слідчих дій, необхідно накласти арешт на вказане майно.

Щодо вилученого майна існує сукупність підстав і розумних підозр вважати, останнє є доказом вчинення кримінального правопорушення, у встановленому законом порядку визнаний речовим доказом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечення його збереження як речового доказу, враховуючи, що вилучене майно відповідає ст. 167 КПК України, тому згідно ст. 170 КПК України на них слід накласти арешт для забезпечення проведення ряду необхідних слідчих дій та відповідних експертиз.

17.02.2026 у судове засідання не з`явилися прокурор та власник майна, повідомлені про дату, час, місце розгляду.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КАС України).

Дослідивши клопотання із доданими матеріалами, враховуючи відсутність відомостей про закінчення досудового розслідування та документів, що стверджували б, що прокурор раніше звертався із таким клопотанням, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Клопотання подане до суду в межах строків, визначених ч. 5. ст. 171 КПК України, на наступний робочий день після вилучення майна.

Кременчуцьким РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, визначений дізнавач, який здійснює розслідування та прокурори, що здійснюють процесуальне керівництво.

13.02.2026 начальником СД Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області винесені постанови про визнання речовими доказами вилучених речей у межах цього кримінального провадження та про призначення судово-медичної експертизи.

У рамках цього провадження ініційоване питання накладення арешту на зазначене майно, вказуючи, що вилучені речі є речовими доказами, можуть бути використані як докази у кримінальному проваджені, з якими необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій. З метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також схоронності вилучених речей, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно, оскільки прокурор, слідчий не забезпечить схоронності речового доказу.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, застосування якого не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

На речові докази може бути накладений арешт у порядку, визначеному ст. ст. 170-174 КПК України (ст. 100 КПК України). Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/ або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК України).

Після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів (ст. ст. 214, 223 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України (ст. 173 КПК України).

Із наданих суду матеріалів слідує наявність достатніх підстав вважати, що майно вказане у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому матеріали клопотання свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину.

Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника/ володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування фактів, що слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником/ володільцем майна до суду не надано та слідчим суддею не встановлено.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 132, 170 173, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № № 0000020 від 13.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Накласти арешт на на тимчасово вилучене 13.02.2026 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , майно, а саме: сокиру з дерев`яним сокирищем (держаком), перемотаним у верхній частині ізоляційною стрічкою блакитного кольору зі слідами речовин бурого кольору, а також на дерев`яну палицю сірого кольору довжиною близько 120 см із забороною ОСОБА_6 розпоряджатися, використовувати та відчужувати зазначене майно.

Визначити місцем зберігання вилученого майна камеру схову речових доказів відділення поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області (м. Кременчук, просп. Свободи, 166).

Ухвала про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію з підстав, передбачених ч. 4 ст. 132 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1