26.02.2026 Справа № 940/2230/25
Провадження по справі № 1-кс/940/40/26
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2026 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000116 від 28.03.2025, винесену 22.01.2026 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 .

Скарга мотивована тим, що на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 27.03.2025 в цей же день були внесені відомості до ЄРДР за фактом використання ОСОБА_6 завідомо підроблених документів, а саме заповіту та свідоцтва про шлюб шляхом подачі до уповноважених органів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

06.11.2025 дізнавачемсектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000116 від 28.03.2025.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_3 подано скаргу на постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 10.11.2025 скаргу ОСОБА_3 задоволено та скасовано постанову про закриття кримінального провадження № 0000116 від 28.03.2025, винесену 29.08.2025 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 .

У подальшому, 22.01.2026 дізнавачемсектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000116 від 28.03.2025, копію якої скаржник отримав засобами поштового зв`язку лише 12.02.2026.

На думку скаржника, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки містить хибні висновки дізнавача щодо вичерпання можливості отримання достатніх доказів та відсутності в діянні складу кримінального правопорушення у провадженні.

Так, у скарзі зазначено, що не спростовано той факт, що в актовому записі про шлюб відсутній підпис покійного ОСОБА_7 , тобто має місце підроблення.

Також факт підробки мав місце, що беззаперечно підтверджується висновками експертів № 2736/2737/15032 від 19.05.15, № 1071 від 19.01.15 та № 0975 від 23.10.14, які встановили, що нині покійний ОСОБА_7 не підписував актовий запис.

Окрім висновків експерта факт підробки актового запису про шлюб підтверджується тим, що шлюб зареєстровано П`ятигірською сільською радою 20.11.1999 за № 11, а свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видано 06.10.1999, тобто за понад місяць до його фактичної реєстрації. При цьому використання свідоцтва про шлюб, виданого на підставі підробленого актового запису, створює склад кримінального правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній. Водночас, до матеріалів скарги на підтвердження ймовірного використання завідомо підробленого документа представником скаржника надано повідомлення, адресоване ОСОБА_8 Тетіївською державною нотаріальною конторою Київської області від 05.07.2013 р. № 838/02-14.

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги та повідомив, що орган досудового розслідування вжив всіх необхідних заходів, спрямованих на перевірку обставин кримінального провадження.

Розглянувши матеріали скарги, кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, із матеріалів скарги та кримінального провадження № 0000116 від 28.03.2025 вбачається, що 27.03.2025 ОСОБА_3 звернувся до Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури із заявою щодо використання завідомо підробленого документа.

За цією заявою 28.03.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання актового запису про шлюб, зареєстрованого П`ятигірською сільською радою від 20.11.1999 № 11, про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 , а також заповіту від імені ОСОБА_7

29.08.2025 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000116 від 28.03.2025 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 10.11.2025 скасовано постанову про закриття кримінального провадження № 0000116 від 28.03.2025, винесену 29.08.2025 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5

22.01.2026 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000116 від 28.03.2025 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Прийняте рішення дізнавач обґрунтовував тим, що, оскільки можливості отримання достатніх доказів у вказаному кримінальному провадженні вичерпані, а згідно з ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи, тому відсутні підстави для притягнення будь-кого до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а отже кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діянні складу вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження в справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, заслухавши пояснення учасників скарги, розглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що доводи скаржника про те, що оскаржувана постанова винесена без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження заслуговують на увагу.

Так, слідчий суддя вважає, що всім обставинам кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не було надано належну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена наразі органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява №25, який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог ст. 92 КПК України у цьому кримінальному провадженні дізнавачем не в повній мірі виконаний обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, який за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження, дізнавач не в повній мірі проаналізував докази, які були здобуті під час досудового розслідування, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку щодо встановлення фактичних обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення, не обґрунтував належним чином свої висновки щодо наявності правових підстав саме для закриття провадження.

Так, оскаржувана постанова, зокрема, мотивована тим, що ОСОБА_10 ніде ніяким чином свідоцтво про шлюб та заповіт не використовувала та до державних органів не подавала, у спадщину не вступала. Разом з цим, ні свідоцтва про шлюб, ні заповіту в оригіналах остання не має і де вони зараз їй начебто не відомо.

Водночас у постанові зазначено, що ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 10.11.2025 рішення дізнавача про закриття вказаного кримінального провадження від 29.08.2025 скасовано, оскільки органом дізнання не проведено достатньо процесуальних дій, зокрема не перевірено, чи зверталася ОСОБА_9 до нотаріальної контори про відкриття спадщини, тим самим використала завідомо підроблені документи.27.11.2025 надано запит до Тетіївської державної нотаріальної контори з проханням вказати, чи зверталася ОСОБА_9 з метою заведення спадкової справи після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 , і якщо так, то які документи подавала. 04.12.2025 від Тетіївської державної нотаріальної контори отримано відповідь з додатками, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_9 зверталася 05.08.2016 із проханням призупинити видачу свідоцтва про спадщину ОСОБА_8 (покійна донька покійного ОСОБА_7 ), при цьому додала до заяви копію свого паспорту, копію дублікату свідоцтва про шлюб та касаційної скарги.

Однак, за твердженнями представника скаржника, зазначена Тетіївською державною нотаріальною конторою відповідь не відповідає дійсності з огляду на наявність повідомлення, адресованого ОСОБА_8 Тетіївською державною нотаріальною конторою Київської області від 05.07.2013 р. № 838/02-14, в якому зазначено, що 07 серпня 2013 року на 10 год Тетіївською державною нотаріальною конторою призначена видача свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадщину ОСОБА_7 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 - на ім`я його дружини ОСОБА_9 . Вказана інформація, на думку представника скаржника, свідчить про те, що ОСОБА_9 подавала до Тетіївської державної нотаріальної контори заповіт, про підроблення якого повідомляє скаржник.

З огляду на зазначене, дізнавач у судовому засіданні не заперечував, що зазначені представником скаржника обставини потребують перевірки, оскільки раніше не були відомі органу дізнання, відтак не могли бути предметом дослідження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що без витребування копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 , орган дізнання дійшов передчасного висновку щодо фактично вичерпання можливостей для отримання достатніх доказів та відповідно щодо встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відтак, з урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає недостатнім для належного мотивування прийнятого рішення посилання дізнавача в оскаржуваній постанові лише на ті обставини, що можливості отримання достатніх доказів у вказаному кримінальному провадженні вичерпані, а згідно з ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи, тому відсутні підстави для притягнення будь-кого до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки у постанові про закриття кримінального провадження не наведені переконливі докази, які спростовують твердження потерпілого про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Більш того, оскільки потерпілий вказує на конкретну особу, а кримінальне провадження внесене до ЄРДР саме за фактом використання завідомо підроблених документів, зокрема заповіту, враховуючи можливий мотив - оформлення спадщини, принаймні без витребування копії спадкової справи, якщо вона була заведена, без дослідження висновків експертиз щодо підписів ОСОБА_7 , аналізу можливого факту отримання ОСОБА_9 свідоцтва про шлюб за місяць до його реєстрації та без всебічного та повного дослідження вказаних та інших обставин, слід дійти висновку, що дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести у кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись статтями 9, 91, 110, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Постанову про закриття кримінального провадження № 0000116 від 28.03.2025, винесену 22.01.2026 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 - скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді буде складено 02 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11