УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 761/11718/25

провадження № 51-808 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року затверджено угоду про визнання винуватості від 17 червня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному 26 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002415, між прокурором Офісу Генерального прокурора, що погоджено заступником Генерального прокурора, з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_6 з іншої сторони.

ОСОБА_6 засуджено до покарання за:

- ч. 5 ст. 191 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями, на строк 3 роки, без конфіскації майна на підставі ст. 77 КК України;

- ч. 3 ст. 209 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями, на строк 3 роки, без конфіскації майна на підставі ст. 77 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень призначено остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями, на строк 3 роки, без конфіскації майна на підставі ст. 77 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на неї обов`язки відповідно до ст. 76 цього Кодексу.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року (справа № 757/19560/22-к) на грошові кошти, які містяться на рахунках ТОВ «Танос Текнолоджи» ().

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні: грошові кошти, які містяться на рахунках ТОВ «Танос Текнолоджи» (), які на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року (справа № 757/1612/23к) передані в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, загальна сума яких згідно з отриманою АРМА інформацією становила 42 406 401,24 грн, та які 02 березня 2023 року були розміщені на депозитному рахунку АРМА в АТ «Ощадбанк» у порядку п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України, ухвалено конфіскувати в дохід держави.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року повернуто апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 на вирок суду першої інстанції на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подано особою, яка не має права її подавати.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_4 , у якій він, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Статтею 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені, серед іншого, вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржено у порядку, передбаченому КПК України, на підставах, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

За ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 березня 2016 року (справа № 5-347кс15), конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження; і при цьому відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 18 травня 2020 року (справа № 639/2837/19), на яку посилається й представник у касаційній скарзі, дійшла висновку, що суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Зі змісту оскарженої ухвали апеляційного суду вбачається, що представник ОСОБА_4 , який є власником ТОВ «Танос Текнолоджи», не погодившись з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року щодо ОСОБА_6 , оскаржив його до Київського апеляційного суду.

Разом з тим, суддя-доповідач проаналізувавши зміст вироку, не встановив таких обставин, які дозволяють з впевненістю ідентифікувати ОСОБА_4 у судовому рішенні, а також, що воно стосується прав, свобод та інтересів цієї особи.

З урахуванням положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційну скаргу на судове рішення подала особа, яка не має права її подавати, а тому обґрунтовано повернув скаргу.

З таким рішенням погоджується і колегія суддів Верховного Суду. Ухвала Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, про що йдеться

в касаційній скарзі, колегія суддів касаційного суду не вбачає.

Обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наявних матеріалів провадження убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслуговує на увагу й те, що за правилами ст. 100 КПК України спори про належність майна, його повернення вирішуються у порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника слід відмовити.

З цих підстав та, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3