Справа №504/4035/25
Провадження №1-кс/504/137/26
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

31.03.2026с-ще Доброслав

Слідчий суддя Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду № 5 селищ. Доброслав, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052, внесеному до ЄРДР 09.09.2025 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, голови ФГ «Аделіна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене заступником керівника Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052, внесеному до ЄРДР 09.09.2025 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 з 28.02.2018 є засновником та головою фермерського господарства «Аделіна».

Відповідно до положень ст.91, 92 Цивільного кодексу України, фермерське господарство, як юридична особа набуває цивільних прав і обов`язків та здійснює свою діяльність через свої органи управління, які діють у межах компетенції, визначеної законом і установчими документами

Згідно із ст. 4, 27 Закону України «Про фермерське господарство» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа.

Голова фермерського господарства (1) представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону, (2) укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України, (3) може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом, (4) створює безпечні умови праці для членів господарства і громадян, які уклали трудовий договір (контракт), (5) забезпечує дотримання вимог техніки безпеки, виробничої гігієни та санітарії, пожежної безпеки.

Крім того, відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого Наказ Міністерства промислової політики України від 22.03.2007 №120 до завдань та обов`язків директора підприємства належить: 1) керівництво згідно з чинним законодавством виробничо-господарською та фінансово-економічною діяльністю підприємства, 2) збереження та ефективне використання майна підприємства, 3) забезпечення виконання підприємством усіх зобов`язань перед державним та місцевим бюджетами, 4) організація роботи та ефективної взаємодії всіх структурних підрозділів, цехів та виробничих одиниць, спрямовання їх діяльність на розвиток і вдосконалення виробництва з урахуванням соціальних та ринкових пріоритетів, 5) забезпечення виконання підприємством програми оновлення продукції, планів капітального будівництва, обов`язків перед державним бюджетом, постачальниками, замовниками і банками, а також господарських та трудових договорів (контрактів) і бізнес-планів, 6) організація виробничо-господарської діяльності підприємства на основі застосування методів обґрунтованого планування, нормативних матеріалів, фінансових і трудових витрат, вивчення кон`юнктури ринку та передового досвіду, з метою підвищення технічного рівня та якості продукції (послуг), економічної ефективності її виробництва, раціонального використання виробничих резервів та витрачання всіх видів ресурсів, 7) вжиття заходів щодо забезпечення підприємства кваліфікованими кадрами, найкращого використання знань та досвіду працівників, створення безпечних і сприятливих умов праці, додержання вимог законодавства про охорону навколишнього середовища, 8) вирішення питань щодо фінансово-економічної та виробничо-господарської діяльності підприємства в межах наданих йому прав, 9) забезпечення додержання законності, активне використання правових засобів удосконалення управління та функціонування в ринкових умовах.

Фермерське господарство «Аделіна» діє на підставі Статуту, який визначає, зокрема, органи управління господарства та порядок прийняття ними рішень.

Згідно із Статутом (нова редакція) затвердженого рішенням фермерського господарства «Аделіна» №2/2019 від12.08.2019 управління господарством здійснює його голова або особа, яка є його правонаступником. Головою господарства є його засновник або інша визначена в статуті особа.

Голова господарства (1) представляє його перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону. (2) Укладає від імені господарства угоди та (3) вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України.

Господарство проводить свою діяльність на засадах майнової незалежності та основі укладення з іншими фізичними та юридичними особами договорів згідно чинного законодавства України. (4) Визначає напрями своєї діяльності, спеціалізацію, (5) організує виробництво сільськогосподарської продукції, її переробку у встановленому порядку та реалізацію, за власним розсудом. (6) Придбаває необхідні йому матеріально-технічні ресурси, виробництво і споживання яких контролюється і централізовано розподіляється державою і які виділені цільовим призначенням для господарства за рахунок ресурсів, передбачених для сільського господарства.

Реалізовуючи вище перелічені функції голови ФГ «Аделіна», ОСОБА_7 був уповноважений на здійснення загального керівництва господарством, його виробничою діяльністю, трудовим колективом, а також управляти та розпоряджатись майном та матеріальними ресурсами фермерського господарства з додержання законності при провадженні такої діяльності.

Таким чином, ОСОБА_7 , з 28.02.2018 перебуваючи на посаді голови ФГ «Аделіна», є одноосібним виконавчим органом цього господарства, постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та, відповідно до ч.3 ст.18 КК України, є службовою особою.

Реалізовуючи надані йому повноваження керівника ФГ «Аделіна», ОСОБА_7 зобов`язаний діяти в інтересах очолюваного господарства, дотримуватися вимог законодавства та положень Статуту при здійсненні господарської діяльності.

Водночас, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння коштами державного бюджету України, ОСОБА_7 використав своє службове становище всупереч інтересам служби.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не раніше 20.08.2021, ОСОБА_7 дізнався про державну програму «Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників», грошові кошти державного бюджету з якої, спрямовуються сільськогосподарським товаровиробникам для відшкодування втрат від повністю втрачених з 1 січня 2020 року (загиблих) посівів сільськогосподарських культур внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Ознайомившись з умовами та порядком отримання фінансової підтримки, визначеними Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для відшкодування втрат від пошкодження посівів сільськогосподарських культур внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 885, знаючи, що Наказом Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної державної адміністрації від 15.09.2021 № 81 зі змінами, внесеними наказами від 19.10.2021 №101 та від 23.10.2021 № 106, утворено обласну комісію з прийняття рішень щодо виплати дотації від відшкодування втрат від повністю втрачених (загиблих) посівів сільськогосподарських культур внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (далі Комісія), вирішив незаконно заволодіти коштами державного бюджету України шляхом отримання максимальної дотації за знищення посівів, достовірно розуміючи, що ФГ «Аделіна» не має права на фінансову підтримку від держави, у зв`язку із тим, що останнє не є власником посівів сільськогосподарських культур, які були знищені у період за який передбачена дотація.

Так, маючи на меті незаконне отримання бюджетних коштів, ОСОБА_7 , як голова ФГ «Аделіна», умисно, з корисливих мотивів, користуючись можливостями свого службового становища, 20.09.2021 подав до Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної державної адміністрації заявку на отримання дотації сільськогосподарським товаровиробникам шляхом державної підтримки для відшкодування втрат від повністю втрачених (загиблих) посівів сільськогосподарських культур внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, в якій зазначив про втрату посівів озимого ячменю, засіяного на земельній ділянці площею 46 га та озимої пшениці 25 га, (загалом на площі 71 га) які розташовані на території полів № 1, 2 Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області по 10 га та 15 га відповідно та полів № № 3, 4 на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області по 36,3 га та 9,7 га відповідно.

При цьому, ОСОБА_7 достовірно знав, що такі відомості не відповідають дійсності, оскільки на момент подання заявки, і у період нібито здійснення посівів, у користуванні чи власності ФГ «Аделіна» фактично перебувало лише 4 земельні ділянки загальною площею 19,6491 га, а саме:

1. :01:003:0321, площею 4,6997 га, розташована на території Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області, яка перебувала у власності ОСОБА_7 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 19.03.1997 серія І-ОД № 028181, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області;

2. :01:004:0622, площею 1,9993 га, розташована на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, яка перебувала у власності ОСОБА_7 на підставі Наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 12.01.2017 № 15-548/13-17-СГ;

3. :01:004:0005, площею 7,6516 га, розташована на території Красносільської сільської ради Одеської області, яка перебувала у власності ОСОБА_7 згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.12.2007 у справі № 2-2597/07;

4. :01:003:0320, площею 5,2985 га, розташована на території Доброславської селищної ради, яка перебувала у постійному користуванні ОСОБА_7 .

Крім цього, ОСОБА_7 , з метою отримання фінансової підтримки за втрату посівів сільськогосподарських культур, склав звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (№ 4-сг (річна) та звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (№ 29-сг (річна) в яких внесені завідомо неправдиві відомості про землі, які перебувають у володінні та користуванні підприємства згідно з чинним законодавством, уключаючи посіви на землях, узятих у найм (оренду) в інших землекористувачів, якщо отримання земельних ділянок здійснене та оформлене договорами найму (оренди), в яких площа таких земель вказана 71 га.

Тобто, ОСОБА_7 умисно вніс до офіційного документа зазначеної заявки від 20.09.2021 завідомо неправдиві відомості щодо площ та місця загибелі посівів, ввівши в оману членів конкурсної комісії Одеської обласної державної адміністрації, з метою незаконного отримання державної грошової допомоги, а також склав завідомо неправдиві офіційні документи - звіти про посівні площі за формами № 4-сг (річна) і № 29-сг (річна).

Далі, у результаті введення в оману посадових осіб розпорядника бюджетних коштів, шляхом подання вищезазначеної заявки та доданих до неї документів із недостовірними відомостями, рішенням Комісії ФГ «Аделіна» було незаконно включено до переліку сільгоспвиробників, яким надається дотація за втрати від надзвичайної ситуації.

29.12.2021, на підставі платіжного доручення №271 від 28.12.2021 здійснено фінансову операцію з перерахування коштів з рахунку UA0098881 в Державній казначейській службі України (м. Київ) Департаментом аграрної політики, продовольства та земельних відносин ООДА на рахунок НОМЕР_1 в Южному ГРУ АТ КБ «Приватбанк» (м. Одеса) отримувачу ФГ «Аделіна» (код 41963372) за призначенням платежу «2801580:2610: відшкодування втрат під пошкодження посівів с/г культур внаслідок надзвичайних ситуацій.; від№1 від 24.12.21., НМАП від 15.11.21 №358,ПКМУ від 11.08.21 №885; без ПДВ» в сумі 235 000 гривень.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи документально не підтверджується обґрунтованість отримання виплати дотації з бюджету за повністю втрачених (загиблих) посівів в сумі 142 880 гривень, з розрахунку 4 700 гривень за 1 га (4 700 х 30,4 га).

Після надходження на рахунок ФГ «Аделіна» грошових коштів, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, тобто внаслідок використання наданих йому як керівнику ФГ «Аделіна» повноважень, всупереч інтересам служби, достовірно розуміючи незаконність їх отримання, незаконно заволодів бюджетними коштами у сумі 142 880 грн, які були ввірені та знаходились у віданні Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації, та перераховані на рахунок очолюваного ним фермерського господарства на підставі неправдивих даних.

Надалі, незаконно отриманими грошовими коштами державного бюджету, ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим державі майнову шкоду на суму 142880 грн.

13 січня 2026 року на підставі зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження доказів, відповідно до вимог ст.ст. 276, 277 КПК України складено та заочно повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України відповідно до вимог ст.ст. 276, 277 КПК України. Повідомлення про підозру вручене шляхом направлення повідомлення за адресою його місця мешкання, за адресою місця роботи, місця реєстрації та вручено рідній доньці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, скан копію повідомлення про підозру надіслано через особисті повідомлення в мобільному застосунку «Вайбер» на особистий номер мобільного телефону ОСОБА_7 про що мається відмітка про отримання.

Крім того, слідчим надавалось доручення на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України) співробітникам СКП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 . Під час виконання доручення оперативними працівниками встановлено, що ОСОБА_7 перетнув державний кордон України 13.08.2025 року о 19:25 годині у пункті пропуску «Краківець» в напрямку виїзду та до теперішнього часу до України не повертався.

Надалі, з огляду на те, що місцезнаходження підозрюваного не встановлено та є достатні підстави вважати, що особа перебуває за кордоном, слідчим винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного, проведення якого доручено співробітникам СКП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Співробітниками СКП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» №024004 від 21.01.2026, щодо розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з переховуванням ОСОБА_7 від органу досудового розслідування 21.01.2026 його оголошено в розшук.

Також, в ході досудового слідства підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в міжнародний розшук, а слідчим суддею 16.02.2026 стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (справа № 504/4035/25).

Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, які викладені у клопотанні.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання та зазначив про необґрунтованість клопотання.

Зокрема, захисник вказав, що органом досудового розслідування безпідставно вказано у клопотанні про переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування.

За твердженням захисника підозра пану ОСОБА_7 була вручена майже через 5 місяців після того, як ОСОБА_7 перетнув державний кордон.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 1102, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Прокурор обгрунтував необхідність надання дозволу на спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину передбаченого ч.1 ст. 366 КК України тим, що кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 191 та ч.1 ст. 366 КПК України в цьому конкретному кримінальному провадженні тісно пов`язані, і їх розділення (виділення) в окреме провадження негативно вплине на повноту досудового розслідування.

Окрім того, прокурор вважав, що матеріалами кримінального провадження повністю доведено оголошення підозрюваної особи у міжнародний розшук.

На думку прокурора слідчим вжито всіх можливих заходів повідомлення підозрюваної особи, які не привели до результату.

Тому прокурор вважав, що підозрюваний продовжує ухилятись від кримінального переслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено йому внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Разом з цим, згідно практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої «обґрунтована підозра», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, які могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» (заява № 18731/91) від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів в судовому засіданні підстави оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, та довів ухилення підозрюваного від кримінального переслідування.

Зокрема, слідчим суддею досліджені численні повістки адресовані підозрюваному за правилами КПК України, правильність їх надіслання підозрюваному, протокол допиту свідка голови ОСББ за місцем проживання підозрюваного на території України.

Слідчий суддя безумовно враховує, що інтереси підозрюваного як у досудовому розслідуванні так і в ході розгляду клопотань слідчим суддею в судовому засіданні представлені захисниками- адвокатами.

Доводи сторони захисту про те, що прокурор не довів факт переховування підозрюваного від кримінального переслідування слідчий суддя вважає помилковими, оскільки ці доводи спростовуються всією сукупністю досліджених слідчим суддею матеріалів досудового розслідування, які надані слідчому судді у трьох томах.

На переконання слідчого судді сам факт перебування підозрюваної особи за межами держави Україна, поза межами юрисдикції органу досудового розслідування, який здійснює кримінальне переслідування цієї особи, може переконати стороннього спостерігача у переховуванні підозрюваної особи.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_9 , який діяв в інтересах підзахисного підозрюваного ОСОБА_7 , повідомив, що ним в інтересах підозрюваного оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, ОСОБА_7 обізнаний про його підозру у цьому самому кримінальному провадженні на території України.

Тому, слідчий суддя має знайти баланс між інтересами органу досудового розслідування та правами підозрюваної особи.

Зі змісту ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4КПК України вбачається, що для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування орган слідства має довести факт оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 КПК України, про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова.

Ця постанова у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку.

Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого територіального обмеження.

Не вирішуючи питання щодо доведеності обґрунтованості підозри та кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_7 , а виходячи лише з фактичних даних, які містяться в матеріалах, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також віковий аспект суб`єкта злочину, відповідно до ч. 2 ст. 297-2 КПК України, дозволяє провести спеціальне досудове розслідування, підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, оскільки переховується від органів досудового розслідування та з метою ухилення від кримінальної відповідальності, наявні обґрунтовані підстави вважати, що своєчасне невжиття заходів зможе в подальшому унеможливити проведення досудового розслідування чи ускладнити його проведення, з метою досягнення завдань кримінального провадження, виходячи із загальних засад кримінального провадження, застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав, визначених ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Вказане рішення засновано на балансі інтересів органу досудового розслідування та прав підозрюваної особи, не виглядає надмірнем тягарем для підозрюваного, та забезпечить належне та ефективне досудове розслідування у межах даного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 135, 206, 297-1, 297-3, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене заступником керівника Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052, внесеному до ЄРДР 09.09.2025 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000052 від 09.09.2025 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, голови ФГ «Аделіна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1