Справа № 214/925/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , (в режиме відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000863 від 03.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2026 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , в якому просить: накласти арешт на частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , із забороною відчуження та розпорядження.

В обґрунтування клопотання наведено наступне. У провадженні СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000863 від 03.07.2025 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

Під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні встановлено, що на території Саксаганського району міста Кривого Рогу особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснюють збут наркотичної речовини.

В період часу серпня 2025 року по лютий 2026 року проведеними негласними слідчо (розшуковими) діями в порядку ст. 260,261,263,264,269 КПК України було задокументовано та отримано інформацію, щодо групи осіб які займаються збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, серед яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Виконавець) на прізвисько « ОСОБА_6 », користується номером мобільного телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 (роль якого полягає у здійсненні збуду наркотичного засобу «канабіс» та наркотичної речовини альфа «PVP», а також здійснення доставки вказаних наркотичних засобів та психотропних речовин «клієнтам» у разі необхідності.) Військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 причетність до СЗЧ встановлюється.

25.02.2026 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин діючи за попередньою змовою групою осіб.

Також в ході проведення досудового розслідування при допиті в якості свідка дружини ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що на теперішній час вона разом з чоловіком та донькою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №466509776, квартира розташована за адресою АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_7 спільна часткова; ОСОБА_5 спільна часткова.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 об`єктивно підозрюється за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна.

З метою подальшого проведення обставин ефективного досудового вчинення кримінального вищевказаному розслідування, встановлення правопорушення, досягнення об`єктивної істини кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, збереження предметів злочинної діяльності, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, збереження майна, що підлягає конфіскації як вид покарання, у органа досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту нерухомого майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на вищевказане нерухоме майно забезпечити його схоронність, не допущення знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив слідчого суддю з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин його задовольнити.

Власник майна та його представник належним чином повідомлені про розгляд клопотання. Від захисника ОСОБА_9 надійшло клопотання про розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Частина 2 статті 131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що 03.07.2025 року капітаном ОСОБА_4 були внесені дані до ЄРДР за №0000863 за правовою кваліфікацією ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України (а.с.4-6).

Відповідно до зазначеного витягу, згідно заяви повідомлення 02.07.2025 року до чергової частини відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт про те, що громадяниин ОСОБА_10 на території Саксаганського району м. Кривого Рогу займається збутом наркотичних речовин.

Згідно заяви повідомлення від 23.02.2026 року в різний період часу, встановлено, що на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, особи діючи за попередньою змовою групою осіб, відомості, щодо якої не підлягають розголошенню, здійснюють збут наркотичних речовин.

Відповідно до ст. 170 ч.2 п.3 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ст. 170 ч.5 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст.170КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Судом встановлено, що 25.02.2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин діючи за попередньою змовою групою осіб. (а.с. 7-16)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, слідує, що підозрюваний ОСОБА_5 , на праві спільної часткової власності є власником частки квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі продажу серія та номер 2672 виданого 06.11.2025 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_11 (а.с. 19).

Тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також для виконання завдання арешту майна щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, суд вважає, що обмеження права власності на зазначене майно буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 належить 1/2 частина квартири, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог ст. 170 ч.5 КПК України, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.32, 110, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000863 від 03.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження та розпорядження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1