У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5131/23

№ 1-кс/183/176/26

11 лютого 2026 року слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську стосовно неприйняття процесуального рішення за результатами розгляду клопотання,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2026 року до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, за допомогою модулю системи «Електронний суд» подана вказана скарга, отримана слідчим суддею 11 лютого 2026 року. В скарзі ОСОБА_2 просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Другого СВ ТУ ДБР у м. Краматорську ОСОБА_3 , яка полягає у невинесенні вмотивованої постанови за результатами розгляду клопотання ОСОБА_2 від 03 лютого 2026 року. Скасувати рішення слідчого, оформлене листом від 06 лютого 2026 року № 13-02-3036/26-кр, про відмову у розгляді клопотання. Зобов`язати слідчого ОСОБА_3 повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 03 лютого 2026 року та прийняти за його результатами рішення у формі Постанови, як того вимагає ст. 220 КПК України.

В обґрунтування скарги вказує, що 03 лютого 2026 року ним подано клопотання слідчому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000357 щодо надання інформації про матеріали справи. 06 лютого 2026 року заявник отримав відповідь за підписом слідчого (лист № 13-02-3036/26-кр), у якій слідчий відмовив у задоволенні клопотання посилаючись на те, що провадження закрите, а отже ст. 220 КПК України не застосовується. Заявник вважає дії слідчого незаконними, а формулювання надання відповіді (лист замість постанови) протиправною бездіяльністю з посиланням на ст. 110, 220 КПК України. КПК України не передбачає такої форми відмови у задоволенні клопотання як лист і слідчий підмінив процесуальну постанову інформаційним листом, ухилившись від виконання імперативної вимоги закону. Той факт, що кримінальне провадження закрите, не позбавляє слідчого (або керівника органу досудового розслідування) обов`язку розглядати звернення учасників провадження, які стосуються реалізації їхніх прав (зокрема права на ознайомлення з матеріалами для оскарження постанови про закриття). Відмовляючись навіть розглядати клопотання по суті, слідчий створює штучні перешкоди у доступі до правосуддя. Відмова надати інформацію про статус та місцезнаходження матеріалів справи фактично унеможливлює право заявника на ефективне оскарження постанови про закриття провадження.

Перевіривши матеріали скарги слідчий суддя висновує таке.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 183/5131/23 та системи документообігу Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області вбачається, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську перебуває кримінальне провадження № 10000357 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

03 лютого 2026 року ОСОБА_2 складено клопотання на ім`я слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, в якому заявник із посиланням на норми ст. 56, 220 КПК України просив: офіційно повідомити, чи перебувають на даний час у фізичному володінні слідчого підрозділу ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську оригінали матеріалів закритого кримінального провадження 0000357 (у двох томах); надати інформацію, чи наявні у органу досудового розслідування вказані матеріали (повністю або частково) в електронному (відсканованому) вигляді; повідомити, чи існує технічна можливість направлення цих електронних копій на електронну адресу потерпілого або суду у разі надходження відповідного клопотання; клопотання розглянути у строк не більше 3 днів (ст. 220 КПК України) та про результати повідомити письмово на електронну пошту.

Листом № 13-02-3036/26-кр від 06 лютого 2026 року слідчим повідомлено заявника, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську розглянуто клопотання від 03 лютого 2026 року щодо надання відомостей по кримінальному провадженню №0000357 від 30 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Повідомлено, що кримінальне провадження №0000357 від 30 липня 2021 року закрито на підставі постанови про закриття від 29 липня 2025 року за відсутністю складу злочину. Наголошено, що закриття кримінального провадження передбачає: завершення стадії досудового розслідування; припинення процесуальної діяльності у конкретному кримінальному провадженні; відсутність у слідчого повноважень здійснювати подальші слідчі (розшукові) та процесуальні дії. Вказано, що після винесення постанови про закриття кримінальне провадження фактично припиняє існування як активний процесуальний механізм, слідчий втрачає повноваження здійснювати процесуальні дії у його межах (крім технічних дій, пов`язаних із виконанням постанови або її оскарженням). Таким чином, відсутній об`єкт застосування ст. 220 КПК України чинне досудове розслідування. Подане клопотання в рамках кримінального провадження №0000357 від 30 липня 2021 року не підлягає задоволенню у зв`язку із неможливістю застосування ст. 220 КПК після закриття кримінального провадження, так як норма даної статті прямо пов`язана із процесом досудового розслідування та після його завершення, тобто немає процесуальної стадії, в межах якої можуть розглядатися клопотання й слідчий не уповноважений виконувати слідчі чи процесуальні дії, відсутній обов`язок ухвалювати процесуальні рішення за результатами розгляду клопотань. Доведено до відома заявника, що положення ст. 220 КПК України не підлягають застосуванню після закриття кримінального провадження, оскільки ця норма регулює діяльність слідчого виключно під час здійснення досудового розслідування. Роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням, наявне право оскаржити його відповідно до ст. 303-307 КПК України до слідчого судді, суду, в територіальній юрисдикції якого знаходиться орган, який прийняв відповідне рішення.

Вирішуючи вимоги скарги слідчий суддя висновує таке.

Частина перша статті 303 КПК України визначає, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Зокрема, за п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, положення ст. 303 КПК України визначають повноваження слідчого судді виключно в межах досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З доводів скарги та відповіді слідчого вбачається, що кримінальне провадженні №0000357 від 30 липня 2021 року закрито, а відтак слідчий суддя не може зобов`язати слідчого розглядати клопотання в закритому кримінальному провадженні.

Отже враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000357 від 30 липня 2021 року закінчилось, слідчий суддя не наділений повноваженнями розглядати цю скаргу.

Більш того, нормами ст. 220 КПК України передбачається, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Офіційне повідомлення слідчого про наявність у володінні матеріалів, надання інформації про наявність матеріалів у електронному вигляді, повідомлення про існування технічної можливості, не складання постанови, якою б вирішувалися порушені заявником питання не є процесуальними діями в розумінні вимог КПК України, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Відтак бездіяльність слідчого щодо ненадання відповіді на клопотання заявника в тому контексті, який заявник порушує перед слідчим не є предметом оскарження слідчому судді. Вказане не позбавляє заявника прав, передбачених Законами України «Про інформацію» та «Про звернення громадян».

Посилання заявника, що бездіяльність слідчого з нескладання постанови за результатами розгляду поданого клопотання позбавляє заявника права на оскарження постанови про закриття провадження спростовується даними ЄДРСР за справою № 183/5131/23, які вказують на реалізацію заявником такого права 02 січня 2026 року.

За ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України у відкритті провадження у скарзі на бездіяльність слідчого слід відмовити. .

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-306, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську стосовно неприйняття процесуального рішення за результатами розгляду клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Ухвала складена та підписана 11 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1