Справа № 476/304/23
Провадження № 1-кп/476/9/2026
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

20.02.2026 року смт. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду смт. Єланець під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Єланецького районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 01.03.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який ухвалами Єланецького районного суду Миколаївської області продовжено до 29.12.2025 року включно.

16.02.2026 року прокурор подав до суду та підтримав в судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються в інкримінованих йому злочинах. Раніше заявлені ризики про можливість обвинуваченим переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення не зникли та не зменшились.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Знаючи, яка міра покарання може бути до нього застосована за вчинений злочин, ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та або суду.

ОСОБА_5 неодноразово притягнутий Бобринецьким районним судом Кіровоградської області до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, був позбавлений права керування транспортними засобами, та не виконуючи рішення суду продовжував керувати автомобілем. Компаніївським районним судом Кіровоградської області у відношенні ОСОБА_5 розглядалось кримінальне провадження, в якому останній обвинувачувався за ч. 1 ст. 191 КК України. 19.02.2025 року ухвалою Компаніївського районного суду ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Вказана справа перебувала в провадженні суду з 2020 року, розгляд якої неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою обвинуваченого в судові засідання без поважних причин.

Вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом за наявності заборони на таке керування, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України свідчить про схильність останнього до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Несплата адміністративних стягнень у вигляді штрафу, неявка в судові засідання, керування транспортним засобом за відсутності права керування свідчать про те, що ОСОБА_5 свідомо не виконував рішення суду та обов`язки обвинуваченого, передбачені п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, що вказує на те, що у разі обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, він не виконуватиме обов`язки, покладені на нього судом.

В ході досудового розслідування не встановлено свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 17.10.2020 року на ім`я ОСОБА_9 . Вказане свідоцтво також не видане та не повернуте добровільно ОСОБА_5 , що свідчить про переховування або знищення вказаних доказів з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вчинення таких дій свідчить про те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів обвинувачений може вчинити дії щодо переховування від суду.

Підтвердженням наявності таких ризиків окрім вищевикладеного також є поведінка ОСОБА_5 під час вчинення кримінальних правопорушень та після їх вчинення, а саме зухвалість поведінки, залишення місця події, продовження протиправних дій після завершення бійки та вичерпання конфлікту.

Таким чином, вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час збереглися та не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Посилаючись на викладене просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, суду пояснив, що ризики, які заявлені прокурором не доведені. Матеріали кримінального провадження не містять доказів доведення його вини в інкримінованих правопорушеннях. Телефон та документи у потерпілого ОСОБА_10 не викрадав. Жодні докази про те, що він стріляв біля домоволодіння останнього в матеріалах справи відсутні. Потерпілого ОСОБА_11 не позбавляв волі, про що свідчать пояснення останнього, надані в судовому засіданні. Він захищався від протиправних дій потерпілих, які напали на його товаришів. Просив суд змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт та запевняв, що буде виконувати покладені на нього судом обов`язки у разі зміни запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 також заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив суд відмовити в його задоволенні.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обставини, на яких ґрунтується клопотання прокурора, суд прийшов до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ході досудового розслідування ухвалами слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 01.03.2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалами Єланецького районного суду Миколаївської області від 25.04.2023 року, 23.06.2023 року, 21.08.2023 року, 19.10.2023 року, 14.12.2023 року, 09.02.2024 року, 08.04.2024 року, 07.06.2024 року, 05.08.2024 року, 02.10.2024 року, 28.11.2024 року, 23.01.2025 року, 18.03.2025 року, 14.05.2025 року, 07.07.2025 року, 04.09.2025 року, 30.10.2025 року та 22.12.2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 20.02.2026 року включно, тобто на 60 діб.

ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, серед яких за ступенем тяжкості злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України є тяжким, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а отже усвідомлюючи неминучість покарання він може переховуватись від суду.

Також суд звертає увагу на те, що у відношенні ОСОБА_5 . Компаніївським районним судом завершено розгляд кримінального провадження, в якому він обвинувачувався за ч. 1 ст. 191 КК України. За рішенням суду ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Крім того, постановами Бобринецького районного суду Кіровоградської області він притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП. Не зважаючи на рішення суду та будучи позбавленим права керування транспортними засобами ОСОБА_5 продовжував керувати автомобілем, зокрема і 26.02.2023 року. Вказані обставини підтверджують можливість вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення та можливість переховуватись від суду.

Враховуючи, що на даний час у обвинуваченого закінчується строк тримання під вартою, судовий розгляд не завершено, суд вважає, що на даний час наведені прокурором в клопотанні ризики вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення та можливість його переховування від суду не зменшилися та продовжують існувати.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою може значно вплинути на виконання ним процесуальних обов`язків, а в подальшому й на розгляд самого кримінального провадження.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, характер інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд вважає, що ризики переховування від суду та вчинення нового кримінального правопорушення є цілком ймовірним.

На даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може гарантувати належну поведінку обвинуваченого та запобігти наведеним ризикам, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 27, ст.ст. 183, 197, 199, 331, 369 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Червонозорівка Бобринецького району Кіровоградської області, проживаючому по АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 21.04.2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 23.02.2026 року о 16:00 годині.

Суддя ОСОБА_1