Дата документу 19.02.2026
Справа № 334/1287/26
Провадження № 1-кс/334/612/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Дніпровського районного суду міста Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000371 від 17.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000371 від 17.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що 16.02.2026 приблизно о 19:40 водій, керуючи автомобілем «BMW 528I», р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Іванова зі сторони вул. Стефанова в напрямку вул. Кругової в м. Запоріжжі, на перехресті з просп. Моторобудівників скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину у невідведеному для цього місці, справа-наліво по ходу руху автомобіля.

У результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до медичного закладу.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 17.02.2026 внесено до ЄРДР за № 0000371 від 17.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено автомобіль «BMW 528I», р.н. НОМЕР_1 , який доставлено на територію майданчика тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Враховуючи вищевикладене, 17.02.2026 слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області винесено постанову про визнання вилученого в ході огляду вищевказаного транспортного засобу речовим доказом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів автомобіль «BMW 528I», р.н. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, а також враховуючи, що не накладення арешту може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, задля подальшого призначення судової інженерної транспортної експертизи, необхідно накласти арешт на автомобіль «BMW 528I», р.н. НОМЕР_1 .

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено процесуальним прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволені клопотання наполягає та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 17 лютого 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження №0000371, відповідно до яких 16.02.2026 приблизно о 19:40 водій, керуючи автомобілем «BMW 528I», р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Іванова зі сторони вул. Стефанова в напрямку вул. Кругової в м. Запоріжжі, на перехресті з просп. Моторобудівників скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину у невідведеному для цього місці, справа-наліво по ходу руху автомобіля. У результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до медичного закладу.

17.02.2026 проведено огляд місця пригоди, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль ««BMW 528I», р.н. НОМЕР_1 , який доставлено на територію майданчика тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13., що підтверджується копією протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.02.2026 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів автомобіль «BMW 528I», р.н. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

17.02.2026 року постановою слідчого ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , автомобіль ««BMW 528I», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Таким чином, при зверненні із клопотанням доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, доказове значення у якому має вказане майно, який має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 1 ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим можливо накласти арешт.

Щодо клопотання слідчого в частині зберігання автомобіля на території спеціального майданчику утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області, суд зазначає наступне.

Зберігання вказаного автомобілю здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Згідно пункту 20 вказаного порядку, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Отже, зазначене питання не відноситься до компетенції слідчого судді, а тому під час розгляду клопотання не вирішується.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000371 від 17.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «BMW 528I», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1