У Х В А Л А

06 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000738 від 24.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

На розгляд Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2026 року оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зупинено кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого та приводу його до суду для вирішення питання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05.03.2026 обвинуваченого затримано за ухвалою суду від 27 лютого 2026 року та доставлено до суду 06.03.2026 року, у зв`язку з чим судове провадження поновлено.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинуваченого, обґрунтовуючи його тим, що за наявності вагомих доказів останній обвинувачується у вчинені нетяжкого злочину, при доведенні винуватості йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Також, прокурор посилався на те, що обвинувачений систематично не з`являвся за викликами до суду; оголошувався судом у розшук, а тому вважав, що існують ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, вказав, що обвинувачений не був обізнаний про дату та час засідання, у обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, просив відмовити у задоволенні клопотанні прокурора.

Обвинувачений погодився з позицією захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши наявні матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Так, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 за наявності вагомих доказів обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, офіційно не працевлаштований.

Суд враховує, що під час судового розгляду, обвинувачений, будучи ознайомленим із пред`явленим обвинуваченням, неодноразово не з`являвся за викликами до суду, у зв`язку із чим ухвалою суду від 27 січня 2026 року його було оголошено у розшук.

За даних обставин, суд вважає доведеними прокурором існування ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроб переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення і приходить до висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, зважаючи на викладені обставини, на думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даний час, не може забезпечити належну поведінку останнього та запобігти вищезазначеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Щодо визначення розміру застави суд зазначає таке.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Судом встановлено, що раніше відносно ОСОБА_5 вже застосовувався запобіжний захід із визначенням розміру застави з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених КПК України. Після внесення застави обвинувачений був зобов`язаний належним чином виконувати покладені на нього обов`язки та забезпечувати свою участь у кримінальному провадженні.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_5 покладені на нього обов`язки не виконав, ухилявся від суду, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук. Такі дії свідчать про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого та про те, що раніше застосований запобіжний захід у вигляді застави не забезпечив виконання ним покладених обов`язків.

За таких обставин суд дійшов висновку, що повторне визначення розміру застави не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для визначення застави у даному кримінальному провадженні суд не вбачає.

Керуючись ст. 3, 7, 9, 27, 31, 176-178, 181, 183-184, 194-196, 291, 315, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто строк дії ухвали до 03 травня 2026 року.

Розмір застави не визначати.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 60 днів і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 06.03.2026 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1