Номер провадження: 11-сс/819/48/26 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/4018/26 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/4018/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000468 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2026, якою щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.186 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.05.2026 включно із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 133 120 гривень.

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за таких обставин.

ОСОБА_10 23.03.2026 близько 13:00 год., реалізуючи свій злочинний умисел щодо заволодіння чужого майна, перебуваючи на першому поверсі у третьому під`їзді за адресою: м. Херсон, вул. Покришева, буд. 49, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел направлений на відкрите протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито, умисно, в умовах воєнного стану, поєднано з насильством, ОСОБА_10 кулаком правої руки наніс 5 ударів в область голови, та правою ногою наніс два удари в область грудної клітини потерпілій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив згідно довідки №290 КНП «ХОКЛ» ХОР від 23.03.2026, тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи, забій м`яких тканин обличчя, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та в подальшому шляхом вільного доступу, знаходячись в зазначеному приміщенні шляхом ривку зірвав з потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її жіночу сумку, чорного кольору, котру остання носила при собі через плече, перехрестивши ремінець через тулуб, чим саме заволодів чорною жіночою сумкою через плече потерпілої з її вмістом, а саме: мобільним телефон «Motorola» синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого станом на момент вчинення злочину, становить 3700 грн. після чого, покинув місце скоєння злочину, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3700 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

23.03.2026 о 18:20 год. у приміщені Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, за адресою: м. Херсон, вул. В. Примаченка, 10, ОСОБА_10 , в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України затримано.

24.03.2026 у відповідності до ст.40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подала на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Указує, що будь-яких доказів на підтвердження реального існування ризиків, які б слугували підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчим не надано.

Зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, який відповідно до ч.1 ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Будь-яких доказів про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу прокурором не надано.

Просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2026 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , застосувавши менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду провадження. Клопотань про відкладення розгляду справи та обов`язкову участь підозрюваного ОСОБА_10 до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, позицію захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 , слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до матеріалів справи, Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000468 від 23.03.2026 щодо ОСОБА_10 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин»(K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, §57).

На даному етапі обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого, а саме:

- електронним рапортом ЄО №6650 від 23.03.2026;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.03.2026;

- довідкою №290 наданою КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 23.03.2026;

- протоколом ОМП за адресою: м. Херсон, вул. Покришева, буд. 49, корп. 4, під`їзд 3, від 23.03.2026;

- постановою про визнання в якості речових доказів від 24.03.2026;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 23.03.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.03.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.03.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.03.2026;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ( в порядку ст. 209 КПК України) від 23.03.2026;

- постановою про визнання в якості речових доказів від 24.03.2026;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Зазначені докази у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та визнаних наявними слідчим суддею, апеляційний суд вважає безпідставними.

Метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому.

А тому слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству, тому позбавлені обґрунтованих підстав доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Так, у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Згідно сталої практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п.32, Series A, № 182).

Зі змісту ухвали слідчого судді та журналу судового засідання випливає, що слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 , є безпідставними.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Підстави для скасування чи зміни застосованого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_10 на більш м`який відсутні, оскільки з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, суд визнав доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України,а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_10 на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні.

При цьому враховано, що за змістом ч.1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

За таких умов слідчий суддя дійшов висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілу, оскільки, не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_10 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше судимий, а саме: а саме: 30.09.2025 Херсонським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 23.03.2026 Херсонським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, що, з урахуванням даних про його особу, свідчить про можливість у разі незастосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про недоведеність обставин, з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної особи, які, на думку сторони захисту, призвели до порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_10 , апеляційний суд вважає неприйнятними.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_10 , зокрема, які зазначені в апеляційній скарзі захисника, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку колегії суддів, не здатні запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_10 з огляду на вищевказані обставини, а тому твердження сторони захисту про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу є неспроможними.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням цих та інших обставин кримінального провадження було ухвалено відповідне рішення.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_10 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 та вмотивовано визначив заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 133 120 грн.

Саме такий розмір застави, як вважає колегія суддів, здатен забезпечити у разі її внесення, виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного.

Колегія суддів наголошує, що розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ухвали, слідчий суддя, врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, майновий стан підозрюваного, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Виходячи з наведеного вище, слідчим суддею ухвалено рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ.

Отже, слідчий суддя врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та у відповідності до положень даної норми ухвалив обґрунтоване та законне рішення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_15 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2026 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 до 21.05.2026 включно залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5