Справа № 136/475/26
провадження №1-кс/136/75/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Липовець, клопотання за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 16.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське, Козятинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та мотивовано тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2026 року №7 солдат ОСОБА_4 призначений на посаду пожежного військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків

Згідно вимог статті 68 Конституції України,кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Водночас, в порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_4 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 16.03.2026, біля 13 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено солдат ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 на автомобілі останнього, марки «Hyundai Accent» д.н.з НОМЕР_2 , який перебуває в його фактичному користуванні поїхали до м. Погребище, Вінницької області де ОСОБА_8 , мав намір обмінятись за взаємною згодою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобілями, а саме автомобіль марки «Hyundai Accent» д.н.з НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває в фактичному користуванні ОСОБА_9 .

В подальшому 16.03.2026 року, біля 14 год. 30 хв., неподалік м. Погребище, Вінницької області, на автодорозі Т 0203, сполученням м. Погребище с-ще Турбів, Вінницької області, відбулась вказана зустріч де зазначені особи почали здійснювати обговорення умов обміну вказаними автомобілями.

В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав конфліктувати з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який приїхав з ОСОБА_9 , на вказану зустріч та погрожував їм фізичною розправою.

В ході цього в ОСОБА_4 , раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, тому з метою реалізації свого злочинного умислу достовірно розуміючи, що вчиняє вказані дії в присутності інших осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок інших осіб, протиправно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, достовірно розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, востаннє 14 січня 2026 року на підставі Указу Президента України № 4757-IX від 14.01.2026 строком на 90 діб, підійшов до передньої частини автомобіля ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_3 , та з-під капоту, який на той час був у відкритому положенні від`єднав від клем акумуляторну батарею марки «VEGA EXTRA POWER» 60 A, чорно-червоного кольору, витягнув її після чого підійшовши до заднього сидіння автомобіля, звідки дістав набір ключів на 108 предметів марки «INTERTOOL» в пластиковому кейсі зеленого кольору, після чого з вказаним майном, яким відкрито заволодів пішов до автомобіля марки «Hyundai Accent» д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , та з місця події зник.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , завдав потерпілому ОСОБА_9 , матеріальної шкоди, біля 5 тисяч гривень.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, вручено 17.03.2026

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Комсомольське, Козятинського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України.

Підозра ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтовується наступними доказами:

рапортом про вчинення кримінального правопорушення, за повідомленням ОСОБА_9

протоколом огляду місця події, поблизу м. Погребище, Вінницької області від 16.03.2026 року;

протоколом огляду місця події поблизу с. Левківка, Погребищенської ТГ, Вінницької області, від 16.03.2026;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного ОСОБА_4 , від 16.03.2026

іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупноті.

На даний час в органу досудового розслідування наявні підстави у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство приймає до уваги, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 , тяжкого кримінального правопорушення, є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 , загрожує покарання за тяжкий умисний злочин вчинений в умовах воєнного стану у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_4 , тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосуванню до нього даного запобіжного заходу, не хворіє.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідків кримінального провадження;

З метою запобігання спробам ОСОБА_4 , вчинити дії, визначені в п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити, мотивуючи доведеністю обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК, наявністю ризиків, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не спроможне буде запобігти встановленим ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні просив не обирати йому запобіжний захід, вказуючи, що зможе забезпечити виконання належної процесуальної поведінки не перебуваючи під вартою, щодо обгрунтованості підозри пояснив, що він лише на прохання товариша поставив акумулятор до салону авто. Наміру ним заволодіти не мав.

Захисник у судовому засіданні вказав на недоведеність стороною обвинувачення можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний позитивно характеризується та має міцні соціальні зв`язки.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд зазначає, відносно ризику переховування від суду, як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

При цьому, тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_4 , офіційно одружений, має на утриманні малолітніх дітей, проходить військову службу, що зменшує ймовірність переховування від слідства.

Разом із тим, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, наявності будь - якого ризику в кримінальному провадженні, а їх існування грунтується на припущенні.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для застосування тримання під вартою, відтак у клопотанні слідчого про застосування цього запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 відмовити.

Затриманого ОСОБА_4 - звільнити в залі суду.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_12