ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року

м. Київ

справа № 991/11819/24

провадження № 51-699км25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 листопада 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Рух справи, короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) ухвалою від 25 жовтня 2024 року, задовольнивши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , зобов`язав підозрюваного в кримінальному провадженні № 0000406 ОСОБА_5 прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першим викликом, а також поклав на нього виконання впродовж 60 діб обов`язків, передбачених пунктами 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Строк дії постановленої ухвали визначено до 25 грудня 2024 року.

ОСОБА_5 , не погодившись із ухваленим рішенням, оскаржив його за апеляційною процедурою.

Ухвалою від 15 листопада 2024 року суддя Апеляційної палати ВАКС, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті провадження, оскільки скаргу було подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі з доповненнями до неї ОСОБА_5 просить на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Суть доводів зводиться до того, що оспорювана ухвала незаконна, адже слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачено нормами КПК, а тому підлягало апеляційному оскарженню. Автор скарги також наводить міркування щодо непідсудності ВАКС клопотань, поданих на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно нього.

На касаційну скаргу прокурор ОСОБА_9 , який брав участь у суді першої інстанції, подав заперечення, у котрих ідеться про неспроможність аргументів скаржника.

Від захисника ОСОБА_6 , котра діє в інтересах ОСОБА_5 , надійшло клопотання (із доповненнями) про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата). За змістом звернення, сторона захисту вбачає виключну правову проблему через відсутність єдиної практики застосування ст. 331 КПК щодо предметної підсудності ВАКС на стадії контролю за досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, які не визначені за детективами Національного антикорупційного бюро України та прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Учасникам провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення не надходило.

Позиції учасників судового провадження

У суді касаційної інстанції (далі - Суд) ОСОБА_5 та його захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали подану скаргу і просили її задовольнити, щодо питання вирішення клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати покладалися на розсуд колегії суддів.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони захисту, перевіривши матеріали провадження та доводи, викладені в клопотанні, касаційній скарзі з доповненнями й у поданих запереченнях, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 4341 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати його на розгляд Великої Палати, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Нормативний зміст цих положень указує на те, що юридична ситуація, котра становить виключну правову проблему, має бути предметом розгляду суду за касаційною процедурою в конкретному провадженні.

За правилами ч. 2 ст. 424 КПК ухвалу суду першої інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку лише після її апеляційного перегляду. Ураховуючи зазначене та положення ч. 6 ст. 399 вказаного Кодексу, у цій справі предметом касаційної перевірки є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження. Натомість порушене в клопотанні захисника та касаційній скарзі питання про те, чи належить до компетенції ВАКС судовий контроль за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , безпосередньо не стосується предмета ревізії й безпосередньо не пов`язано з ним. Тому подане захисником клопотання не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене й конкретну юридичну ситуацію в цій справі у Суду немає правових підстав для перевірки подібних відображеним у клопотанні доводів автора касаційної скарги.

Аргументи ОСОБА_5 про незаконність ухвали апеляційного суду не можна визнати прийнятними.

Як убачається з матеріалів провадження, в апеляційній скарзі підозрюваний, посилаючись на постановлення слідчим суддею ухвали, яка на його думку, не передбачена нормами КПК, просив скасувати її.

Перевіривши наявність підстав для прийняття зазначеної апеляційної скарги, суддя Апеляційної палати ВАКС, урахувавши положення статей 26, 194, 200, 201, 309 КПК, установив, що її подано на судове рішення, яке не належить до предмета апеляційного перегляду.

Застосованийюридичний підхід узгоджується з практикою Суду, який неодноразово зазначав, що слідчий суддя, будучи наділений повноваженнями застосовувати запобіжні заходи, покладати пов`язані з ними обов`язки, змінювати їх, скасовувати чи покладати додаткові, має право постановити ухвалу про покладення на особу, стосовно якої діє запобіжний захід у виді застави, перелічених у ч. 5 ст. 194 КПК обов`язків. Таке судове рішення передбачене нормами процесуального права; воно не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки не входить до переліку у ст. 309 цього Кодексу й не відповідає критеріям ч. 3 ст. 392 КПК (наприклад, постанова від 28 лютого 2023 року в справі № 947/5562/21, ухвали від 2 вересня 2019 року, 17 липня, 11 листопада 2025 року в справах № 761/12024/19, 991/4179/25 відповідно).

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, постановляючи 15 листопада 2024 року ухвалу, суддя апеляційного суду діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Істотних порушень норм процесуального права, які тягнуть обов`язкове скасування оспорюваної ухвали і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, про що йдеться в поданій скарзі, під час касаційного розгляду не встановлено.

Тому касаційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 листопада 2024 року про відмову у відкритті провадження залишити без зміни, а касаційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3