Єдиний унікальний номер 448/399/26
Провадження № 1-кс/448/71/26
У Х В А Л А

про арешт майна

04.03.2026 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000042 від 20.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,погоджене заступником керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000042 від 20.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, звернувся до суду із зазначеним клопотанням про арешт майна, покликаючись на те, що ОСОБА_6 , у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 лютого 2026 року, будучи обізнаним у можливості одержання групи інвалідності у зв`язку із наявними захворюваннями, що підтверджується випискою №-84 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, та усвідомлюючи, що оцінювання повсякденного функціонування особи буде проводитися ЕКОПФО КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр", звернувся до члена ЕКОПФО ОСОБА_7 , з метою одержання консультації щодо проходження оцінювання. У цей час, у ОСОБА_7 , яка була усвідомлена, що на розгляді справи з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_6 , вона буде головуючим членом ЕКОПФО, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_7 , у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 лютого 2026 року, перебуваючи у кабінеті №36 на другому поверсі клініко-діагностичного амбулаторного відділення КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр" за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Виннички, вул.Медична, 2, під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, висловила ОСОБА_6 протиправну вимогу щодо надання неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США за прийняття рішення ЕКОПФО КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр" про надання йому ІІІ-ї групи інвалідності. Водночас, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_6 , що неправомірну вигоду необхідно надати після проходження оцінювання повсякденного функціонування особи.

В подальшому, ОСОБА_6 , будучи поставленим в умисно створені умови, за яких він вимушений був надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливих наслідків щодо своїх прав і законних інтересів, а саме прийняття рішення ЕКОПФО КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр" про відмову у наданні йому ІІІ-ї групи інвалідності, погодився на таку протиправну вимогу. У точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02 березня 2026 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні клініко-діагностичного амбулаторного відділення КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр" за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Виннички, вул. Медична, 2, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, залучила до злочинної діяльності сестру медичну клініко-діагностичного амбулаторного відділення з денним стаціонаром КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр" ОСОБА_8 , відвівши їй роль пособника, для одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди та подальшої передачі ОСОБА_7 .

Так, 02 березня 2026 року членами ЕКОПФО КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр", до складу якої в якості головуючого члена входила ОСОБА_7 , прийнято рішення №56/26/313/Р про встановлення ОСОБА_6 ІІІ-ї групи інвалідності з основним діагнозом «J96.11 Хронічна респіраторна недостатність, тип ІІ».

Вказує, що 02 березня 2026 року приблизно о 13:15 год., ОСОБА_8 , будучи залученою ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення у ролі пособника, перебуваючи у коридорі другого поверху клініко-діагностичного амбулаторного відділення КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр" за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Виннички, вул. Медична, 2, повідомила ОСОБА_6 , щоб останній слідував за нею. В подальшому, ОСОБА_8 , в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 , яка відбувалася на майданчику сходової клітки другого поверху, повідомила останньому про необхідність прибути до службового кабінету №36 ОСОБА_7 та усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_7 щодо одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , з метою приховування вчинення кримінального правопорушення, висловила фразу «але тихо, говоріть тихіше, бо можуть слухати».

Так, ОСОБА_7 , 02 березня 2026 року приблизно о 13:20 год., перебуваючи у кабінеті №36 на другому поверсі клініко-діагностичного амбулаторного відділення КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр" за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с.Виннички, вул. Медична, 2, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою приховування вчинення кримінального правопорушення, а також унеможливлення викриття її злочинних дій та уникнення її переслідування правоохоронними органами, повідомила ОСОБА_6 , що неправомірну вимогу необхідно передати ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_6 , 02 березня 2026 року приблизно о 13:30 год., перебуваючи на майданчику сходової клітки другого поверху клініко-діагностичного амбулаторного відділення КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр" за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Виннички, вул.Медична, 2, на виконання вказівки ОСОБА_7 , надав, а ОСОБА_8 , діючи умисно, виконуючи відведену їй роль пособника, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_7 , одержала неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 02 березня 2026 року становило 129 702, 90 гривень, за прийняття рішення експертною командою оцінювання повсякденного функціонування особи КНП ЛОР "Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний центр лікувально-діагностичний центр" про встановлення ОСОБА_6 ІІІ-ї групи інвалідності.

Зазначає, що 02.03.2026 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та 03.03.2026 року останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Покликається на те, що у випадку визнання ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, їй може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає обов`язкове призначення такого додаткового покарання.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування факту незаконної діяльності ОСОБА_7 , з метою забезпечення спеціальної конфіскації є потреба у накладенні арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :01:003:0260, площею 0.1 га, яка розташована за адресою: Львівська область Львівський район, місто Пустомити, а також житловий будинок, загальною площею 177.7 кв.м., житловою площею 82.4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належних громадянці ОСОБА_7 .

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, однак в прохальній частині клопотання просив розгляд клопотання проводити у його відсутності. При цьому зазначив, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Підозрювана ОСОБА_7 та її захисник-адвокат ОСОБА_9 , в судове засідання не викликались, на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Фіксування судового засідання технічними засобами фіксування кримінального провадження згідно ст.107 КПК України не здійснювалося.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 20.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

02.03.2026 року громадянку ОСОБА_7 затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

03.03.2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Згідно з інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що у власності підозрюваної ОСОБА_10 перебуває на праві власності земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0260, площею 0.1 га, за адресою: Львівська область Львівський район, місто Пустомити;, а також житловий будинок, загальною площею 177.7 кв.м., житловою площею 82.4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Недоторканість права власності забезпечується у всіх сферах життєдіяльності, зокрема й під час кримінального провадження. Проте в інтересах суспільства використання права власності може бути обмежено. Зокрема для виконання завдань кримінального провадження.

Стаття 59 КК України, передбачає, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слід зазначити те, що громадянка ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, та забезпечуючи справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини, вважаю за необхідне накласти арешт на вищевказані житловий будинок та земельну ділянку, належних громадянці ОСОБА_7 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наведених вище мотивів і підстав.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.98, 107, 131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000042 від 20.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, погоджене заступником керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на належне громадянці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме на:

- земельну ділянку із кадастровим номером :01:003:0260, площею 0.1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Львівська область, Львівський район, місто Пустомити;

- житловий будинок, загальною площею 177.7 кв.м., житловою площею 82.4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1