Справа № 366/3908/25
Провадження № 1-кп/366/154/26
У Х В А Л А

26 березня 2026 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю учасників провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000361 від 13.10.2025 року, які надійшли від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2025 року до Іванківського районного суду Київської області від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження №0000361 від 13 жовтня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 08.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 09 грудня 2025 року на 14 год. 30 хв., а ухвалою суду від 09.12.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

На даний час триває судовий розгляд справи.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з посиланням на те, що закінчується строк дії ухвали суду від 29.01.2026 року, якою ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою та який закінчується 29 березня 2026 року. Також залишилися існувати ті підстави і ризики, в зв`язку з якими обвинуваченому раніше було обрано вказаний запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 просив суд застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки інших учасників процесу, суд при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 15.10.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали було неодноразово продовжено, та який закінчується 29.03.2026 року.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На даний час, обставини, які послужили підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання від вартою не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Так, необхідно врахувати тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим негативно впливати на хід судового розгляду.

Метою і підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінивши вищевказані обставини в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу, а саме, у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд вважає, що продовження обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які продовжують існувати на даний час, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків, та що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від суду і у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Запропонований прокурором відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченому, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

З урахуванням вказаних обставин, суд прийшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою на даному етапі є виправданим.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 29 Конституції України, частиною 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., статтями 177, 183, 196, 197, 199, 317, 331, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Датою закінчення дії ухвали вважати 24 травня 2026 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26 березня 2026 року

Суддя : ОСОБА_6