УХВАЛА

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 208/14107/25

провадження № 51-1068 ск 26

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського від 21 січня 2026 року та Дніпровського апеляційного суду від 9 лютого 2026 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

За положеннями ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження забезпечується у визначених законом випадках та порядку. Отже, передбачені ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) вимоги до касаційної скарги є обов`язковими.

Перевіривши подану скаргу на відповідність ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 цієї статті.

Згідно із законодавчими положеннями в касаційній скарзі має бути наведено правове обґрунтування заявленої вимоги, котра повинна узгоджуватися з нормативним урегулюванням, адже в силу статей 433, 436 КПК суд касаційної інстанції ревізує правильність застосування норм права і наділений повноваженнями скасувати судові рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. Тому в поданій скарзі належить зазначити доводи, які свідчать про те, що оспорювані ухвали належать до предмета касаційної перевірки, а допущені при їх постановлені порушення є істотними й зумовлюють скасування чи зміну цих рішень.

Окресленого не було враховано при зверненні до суду касаційної інстанції.

Так, у поданій скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали слідчого судді та суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Однак заявлена вимога суперечить статтям 424, 436 КПК, котрими визначено предмет ревізії суду касаційної інстанції та повноваження за наслідками розгляду скарги. Наполягаючи на скасуванні ухвали слідчого судді, автор скарги залишив поза увагою те, що це рішення не підлягає перевірці за касаційною процедурою.

Водночас, не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, скаржник у зверненні не відобразив, у чому саме полягає недодержання цим судом конкретних норм права, істотність порушень у розумінні статей 370, 412 вказаного Кодексу, зважаючи також на приписи статей 309, 399 КПК, якими передбачено ухвали слідчого судді, котрі оскаржуються в апеляційному порядку, та процесуальні рішення, котрі приймаються на стадії вирішення питання про прийняття скарги.

Таким чином у касаційній скарзі не наведено обґрунтування необхідності скасування ухвали суду апеляційної інстанції.

Заразом слід зауважити, що всупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копії оспорюваної ухвали від 9 лютого 2026 року, оформленої належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Натомість скаржник долучив копію іншої ухвали апеляційного суду, від 17 лютого 2026 року.

Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням ст. 427 КПК, колегія суддів уважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала звернення.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського від 21 січня 2026 року та Дніпровського апеляційного суду від 9 лютого 2026 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3