Справа № 488/934/26
Провадження № 1-кс/488/94/26 р.
УХВАЛА

02.03.2026 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання т.в.о. заступника начальникаСВ ВП№3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2026 р.слідчий СВ ВП№3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке вилучене в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України.

З матеріалів клопотання слідує, що ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці, але не пізніше 27.02.2026, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав бойові припаси 2 корпуси гранати «РГД-5» та 2 підривачі типу УЗРГМ, після чого, діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу став зберігати вказані бойові припаси за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

У подальшому, 27.02.2026, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо зв`язавшись із громадянином ОСОБА_6 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») з яким домовився про продаж бойових припасів 2 корпуси гранати «РГД-5» та 2 підривачі типу УЗРГМ за грошові кошти у сумі 4000 грн.

27.02.2026 приблизно о 16:00 год., ОСОБА_5 , зберігаючи при собі 2 корпуси гранати «РГД-5» та 2 підривачі типу УЗРГМ, які перевіз їх до відкритої ділянки місцевості за адресою: м. Миколаїв, вул. Прибузька, буд. 165, де зустрівся з ОСОБА_6 , який в свою чергу, з метою викриття злочину, на виконання попередньої домовленості, передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 4000 грн., а ОСОБА_5 в свою чергу, реалізовуючи злочинний умисел, збув ОСОБА_6 два корпуси гранати «РГД-5» та два підривачі типу УЗРГМ, які відносяться бойових припасів.

27.02.2026 в період часу з 16:52 год. по 18:18 год., в ході особистого обшуку, під час затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні вказаного правопорушення, в порядку ст. 208 КПК, неподалік буд. 165 по вул. Прибузька у м. Миколаєві, біля зупинки «Хрест» на перетині вул. Прибузька та пр. Богоявленський, було вилучено:

-мобільний телефон кнопкового типу марки «Sigma» чорного кольору, із номером мобільного оператора № НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який упаковано до сейф-пакету №PSP1068417;

-грошові кошти в сумі 4000 гривень, купюрами номіналом в 500 гривень з серійними номерами: №ХЗ9107891, №ЕУ3939394, №ЛЄ9745663, №КЗ5464878, №КГ9545785, №ЦБ7757240, №БГ0984535, №ЛЕ1782898.

У клопотанні слідчий вказує, що необхідність накладення арешту на вилучене в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України майна, виникла для збереження речових доказів, оскільки на зазначених речах ймовірно залишились сліди кримінального правопорушення, які в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин скоєння кримінального правопорушення та причетних до їх вчинення осіб.

Слідчий та прокурор у клопотанні просили про розгляд вказаного клопотання без їх участі.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 також просили про розгляд даного клопотання за їх відсутності.

Вирішуючи заявлене клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Питання щодо арешту майна регулюється Главою 17 КПК України, зокрема, як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями Глави 16 та ч.5 ст.171 КПК України, за клопотанням слідчого, прокурора може бути вирішене питання про накладення арешту, в тому числі на тимчасово вилучене майно.

Відповідно до ч.1 ст.168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 27.02.2026 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 263 КК України. При цьому, відповідно до ч.2 ст.208 КПК України проведено обшук затриманого, з дотриманням вимог ч.7 ст.223 КПК України, зокрема у присутності двох понятих та захисника.

Враховуючи, що вилучені в ході обшуку ОСОБА_5 речі під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України набули статусу тимчасово вилученого майна, відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та не застосування арешту може призвести до їх приховування, втрати чи знищення, отже клопотання слідчого щодо застосування вищевказаних заходів забезпечення кримінального провадження обгрунтоване та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 27.02.2026 року в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, а саме:

-мобільний телефон кнопкового типу марки «Sigma» чорного кольору, із номером мобільного оператора № НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який упаковано до сейф-пакету №PSP1068417;

-грошові кошти в сумі 4000 гривень, купюрами номіналом в 500 гривень з серійними номерами: №ХЗ9107891, №ЕУ3939394, №ЛЄ9745663, №КЗ5464878, №КГ9545785, №ЦБ7757240, №БГ0984535, №ЛЕ1782898.

Вказані речі зберігати у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Янтарна, 64.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її постановлення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1