Номер провадження: 11-кп/813/1679/26
Справа № 522/730/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2026, якою під час судового розгляду к/п №0000020 від 13.01.2024 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, а також застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади

установив:

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 20.02.2026 під час судового розгляду обвинувального акту у к/п №0000020 від 13.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України було відмовлено в задоволенні клопотань захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21.04.2026, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, а також відсторонено ОСОБА_4 від посади міського голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області строком на 60 днів, тобто до 21.04.2026.

В подальшому, захисником ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , було подано апеляційну скаргу на зазначену вище ухвалу суду 1-ої інстанції, в якій захисник просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та у відстороненні його від посади.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас, згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.

В свою чергу, аналіз приписів абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України дає підстави стверджувати про те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що Приморським районним судом м. Одеси під час судового розгляду к/п №0000020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України було постановлено ухвалу від 20.02.2026, якою було відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, а також було відсторонено його від займаної посади в якості заходу забезпечення кримінального провадження (а.с. 64-67).

З урахуванням вищевикладених положень кримінального процесуального закону, суддя-доповідач доходить переконання про те, що вищезазначена ухвала суду, постановлена під час судового розгляду кримінального провадження, не підлягає окремому апеляційному оскарженню в частині застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно із положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 оскаржує ухвалу в частині, яка не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, то вважаю, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника в частині оскарження ним відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від посади.

Водночас, з урахуванням того, що вищевказана ухвала суду 1-ої інстанції оскаржується захисником ОСОБА_3 в тому числі в частині продовження строку застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в силу вимог абз. 2 ч. 2 ст. 392, ст. 395 КПК України підлягає оскарженню, суддя-доповідач доходить висновку про відсутність необхідності повернення апеляційної скарги разом з усіма доданими до неї матеріалами захиснику як того вимагають положення ч. 5 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга сторони захисту в частині оскарження продовження тримання під вартою підлягає апеляційному розгляду.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 392, 394, 399, 419, 532, 615 КПК України, суддя доповідач

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2026 в частині застосування стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади в межах судового розгляду к/п №0000020 від 13.01.2024 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2