Справа № 626/1530/25
Провадження № 1-кс/626/273/2026
УХВАЛА

09 березня 2026 року м. Берестин

Слідчий суддя Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000215 , -

ВСТАНОВИВ:

Ст. слідчий СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000215 від 24.02.2025 за ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, яке погоджено заступником керівника Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділу Берестинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000215 від 24.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місце, але не пізніше 23.09.2025, всупереч вимогам законодавства, що регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів на території України, а саме: Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, Наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ №589 від 03.06.2009 року, розуміючи що діяльність, пов`язана із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів, психотропних речовин, обіг яких обмежено та заборонено, є суспільно небезпечною та кримінально караною, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, незаконно вчинив придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з метою її подальшого збуту, яку в подальшому переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту до моменту виявлення працівниками поліції при наступних обставинах.

Так, 23.09.2025 у період часу із 05:57 год. по 07:17 год. в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області у приміщенні будинку за вищевказаною адресою, у ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено 122 шт. (сто двадцять два) згортки ізострічки в середині яких перебували зіп пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, з ознаками наркотичного засобу та 30 шт. (тридцять) полімерних капсул з фрагментами ізострічки в яких виявлену кристалічну речовину білого кольору, схожу на психотропну речовину.

Маса кристалічної речовини білого кольору в двох полімерних капсулах з фрагментами ізострічки становить 1,7172 г, 1,6298 г, та містить у своєму складі особливу небезпечну психотропну речовину PVP, яка віднесена до психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP, в складі кристалічної речовини білого кольору яка містилася в двох полімерних капсулах з фрагментами ізострічки становить 1,2964 г, 1,1674 г.

23.09.2025 на підставі достатніх даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно вичерпної відповіді територіального сервісного центру № 6345 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (вих. №31/32/6345-4706-2026 від 27.02.2026 (181372)) за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований автомобіль «Volkswagen Golf».

Відповідно до інформації сформованої с інтегрованої автоматизованої системи МВС України «Армор», автомобіль «Volkswagen Golf», 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

На автомобіль марки «Volkswagen Golf», 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 необхідно накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження слугуватиме для забезпечення можливої конфіскації майна і запобігатиме можливості його відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до санкції ч. 2 ст.307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

На автомобіль марки «Volkswagen Golf», 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 необхідно накласти арешт шляхом заборони розпоряджатися ним. Вказаний захід забезпечення кримінального провадження слугуватиме для забезпечення можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення і запобігатиме можливості його відчуження.

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими слідчий його обгрунтовує , прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування за №0000215 від 24.02.2025 за ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

23.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та в незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки це слугуватиме забезпеченням можливої конфіскації майна внаслідок вчинення кримінального правопорушення і запобігатиме можливості його відчуження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна- задовольнити .

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Golf», 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаного майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Берестинського районного суду ОСОБА_1