Справа № 308/3493/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000081 від 03.03.2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2026 року до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000081 від 03.03.2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що підполковник ОСОБА_7 , будучи начальником відділення запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , при виконанні службових обов`язків за посадою, постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Водночас, 18.11.2024 військовослужбовцем призваним по мобілізації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » солдатом ОСОБА_4 , вчинено самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 (без зброї).

Надалі, 27.02.2026 вищевказаний солдат ОСОБА_4 був доставлений та переданий до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 05.03.2026, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою із невстановленими у ході досудового розслідування особами, вирішив незаконно покинути територію ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого уникнення його відправлення до батальйону резерву військової частини НОМЕР_2 .

З цією метою, 28.02.2026 близько о 10:30 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання свого злочинного умислу та бажаючи досягнути злочинного результату, достовірно знаючи, що підполковник ОСОБА_7 є службовою особою, а саме начальником відділення запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та в силу займаної посади в межах своїх повноважень має право приймати управлінські і правові рішення, надавати доручення, визначати завдання підлеглим службовим (посадовим) особам, контролювати їх виконання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході особистої розмови, діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час в ході досудового розслідування особами, висловив ОСОБА_7 пропозицію надати йому неправомірну вигоду в розмірі 1 000 (однієї тисячі) доларів США, за сприяння ОСОБА_7 у незаконному залишені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого уникнення його відправлення до батальйону резерву військової частини НОМЕР_2 .

У подальшому, 05.03.2026 близько о 12:53 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в службовому кабінеті №4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час в ході досудового розслідування особами, надав начальнику відділення запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнику ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1 000 (однієї тисячі) доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 05.03.2026 становить 43 717,0 (сорок три тисячі сімсот сімнадцять) гривень, за сприяння ОСОБА_7 у незаконному залишені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого уникнення його відправлення до батальйону резерву військової частини НОМЕР_2 . Того ж дня, правоохоронними органами була припинена протиправна діяльність ОСОБА_4 , неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 1000 доларів США, вилучено під час огляду місця події.

05.03.2026 о 14:07 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в службовому кабінеті №4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України.

06.03.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Паладь-Комарівці, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину України, зі слів раніше не судимому, тимчасово не працюючому, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, показами свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 05.03.2026, яким вилучено предмет неправомірної вигоди, протоколом затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими матеріалами в їх сукупності.

На думку сторони обвинувачення, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на те, що із 25.01.2015 набрали чинності зміни до Кримінального кодексу України (ст.ст. 45-48, 69, 75, 79, 81, 86, 87 та 91), і згідно яких по корупційних злочинах виключена можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням, та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 мешканець прокордонного району, а саме села Паладь-Комарівці, Ужгородського району, Закарпатської області, що розташоване неподалік Словацько-український кордону, офіційно ніде не працевлаштований, самовільно залишав військову частину НОМЕР_1 , а мета неправомірної вигоди яку надав, незаконно покину територію ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування, на думку сторони обвинувачення виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки із вищеперерахованих обставин інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Таким чином, орган досудового розслідування просить слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Паладь-Комарівці, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що підозра є необґрунтованою, заперечив щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Або визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000081 від 03.03.2026, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

05.03.2026 о 14:07 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в службовому кабінеті № 4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.03.2026 року;

- протоколом допиту свідка від 03.03.2026 року;

- протоколом огляду від 05.03.2026 року;

- постановою про визнання речовими доказами від 05.03.2026 року;

- протоколом додаткового допиту свідка від 05.03.2026 року;

- доповіддю про факт самовільного залишення ВЧ НОМЕР_1 ;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 05.03.2026.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У відповідності до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, одружений, має чотирьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми, батька інваліда ІІ групи, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно характеристики старости Паладь - Комарівецького старостин сього округу за № 59 від 06.03.2026 року, долученої до матеріалів справи, ОСОБА_4 проживає разом з дружиною та онуками, серед мешканців села користується повагою та авторитетом, нарікань та скарг на ОСОБА_4 не надходило.

Разом з тим, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про обґрунтованість ризику, передбаченого у п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що із 25.01.2015 набрали чинності зміни до Кримінального кодексу України (ст.ст. 45-48, 69, 75, 79, 81, 86, 87 та 91), і згідно яких по корупційних злочинах виключена можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням, та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, відтак ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Наявність вказаного ризику також підтверджується тим, що ОСОБА_4 мешканець прокордонного району, а саме села Паладь-Комарівці, Ужгородського району, Закарпатської області, що розташоване неподалік Словацько-український кордону. При цьому вживав дієвих заходів щодо уникнення мобілізації, тому у суду наявні обґрунтовані припущення щодо існування цього ризику та його реальність.

Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Однак слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що наявний ризик, передбачений п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше взагалі не судимий, а клопотання сторони обвинувачення не містить жодного обґрунтування такого ризику та відомостей про імовірні спроби/дії підозрюваного допустити поза процесуальну поведінку. При цьому викривач та свідки є військовими, мають бойову зброю, що нівелює ризик можливість впливу на них.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначеного ризику слід обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, обставин які б перешкоджали його утриманню під вартою, немає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК, суд приходить до переконання, що для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , передбачених КПК України вимог, слід визначити заставу у двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560, 00 грн. (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

Зазначений розмір застави, на думку слідчого судді, з урахуванням майнового стану підозрюваного, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також буде стимулюючим розміром для запобігання реалізації підозрюваного встановленого слідчим суддею ризику та не є завідомо непомірним для нього.

У разі внесення застави, слід також зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , у строк до 01 травня 2026 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися за межі Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 01 травня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 05.03.2026 року з 14 год. 07 хв.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560, 00 грн. (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , у строк до 01 травня 2026 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися за межі Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1