Провадження № 1-кс/752/1248/26
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000541 від 25.04.2025 року,-

в с т а н о в и в:

в провадженні слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва перебуває клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000541 від 25.04.2025 р., в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.09.2025 року на майно, а саме: мобільний телефон «Iphone 15 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у якому встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку з № НОМЕР_3 , що належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути дане майно власниці.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 25.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

22.08.2025 ст. слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 проведено затримання ОСОБА_3 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, також слідчим проведено особистий обшук затриманої, в ході якого виявлено належний їй мобільний телефон «Iphone 15 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у якому встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку з № НОМЕР_3 .

Також, 22.08.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 04.09.2025 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно - речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000541 від 25.04.2025, що виявлений та вилучений слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 22.08.2025 в ході проведення особистого обшуку затриманої у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його збереження, а саме: мобільний телефон «Iphone 15 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у якому встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку з № НОМЕР_3 .

04.02.2026 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Вважає, що після зміни підозри відпала необхідність в арешті майна, так як конфіскація майна за ч. 2 ст. 369-2 КК України, не передбачена. Також, з речовими доказами проведені всі слідчі дії, які зафіксовані у відповідних процесуальних документах та долучені до матеріалів кримінального провадження, тому необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження на даний час є недоцільною.

Від адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, просить клопотання задовольнити.

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 надав заяву у якій зазначає, що підозрюваній у кримінальному провадженні № 0000541 від 25.04.2025 ОСОБА_3 повідомлено про зміну підозри, а саме що вона підозрюється у одержанні за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, який є нетяжким злочином та не передбачає конфіскації майна. Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні. Повідомляє, що підозрювана визнала свою вину, співпрацює зі стороною обвинувачення. Таким чином, відсутність підстав для продовження арешту та утримання майна, проти задоволення клопотання не заперечує. Розгляд клопотання просить здійснювати за його відсутності.

Перевіривши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 25.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження 22.08.2025 ст. слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 проведено затримання ОСОБА_3 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, також слідчим проведено особистий обшук затриманої, в ході якого виявлено належний їй мобільний телефон «Iphone 15 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у якому встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку з № НОМЕР_3 .

Також, 22.08.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 04.09.2025 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно - речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000541 від 25.04.2025, що виявлений та вилучений слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 22.08.2025 в ході проведення особистого обшуку затриманої у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його збереження, а саме: мобільний телефон «Iphone 15 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у якому встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку з № НОМЕР_3 .

04.02.2026 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ч. 1 ст. 169 КПК України передбачає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту; за вироком суду у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Враховуючи обставини викладені у клопотанні, а саме, що ОСОБА_3 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, який є нетяжким злочином та не передбачає конфіскації майна, а також позицію сторони обвинувачення, яка викладена у заяві прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення клопотання не заперечує, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, відпала, у зв`язку з чим накладений арешт підлягає скасуванню в порядку ст. 174 КПК України.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:

клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000541 від 25.04.2025 року- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.09.2025 року на майно, а саме: мобільний телефон «Iphone 15 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у якому встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку з № НОМЕР_3 , що належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути дане майно власниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1