Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2556/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/158/26
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 14 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 12 квітня 2026 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 14 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 12 квітня 2026 року.

Заборонивши ОСОБА_6 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово до 12 квітня 2026 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, іншим підозрюваним та свідками в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що слідчим і прокурором не доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, таким як переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, та вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний має судимість за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що згідно повідомлення про підозру ОСОБА_6 не підозрюється у вчиненні активних дій, направлених на заволодіння чужим майном.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 пмдг.

На переконання сторони обвинувачення, слідчий суддя належним чином не врахував, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, неодружений, немає дітей.

Зауважує, що відповідно до довідки про наявність судимостей ОСОБА_6 в 2023 р. обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України у якому майже 2 роки переховувався від органу досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя належно не врахував тяжкість покарання, яке може загрожувати ОСОБА_6 , у разі визнання його винним.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_6 був засуджений за ч.4 ст.185 КК України та був звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки та підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення підозрюваного та захисника на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2026 близько 19-52 год ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на автостоянці поблизу торгівельно-розважального центру «Глобал UA», розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 77 керуючись корисливим мотивом, за попередньою змовою іншою особою, діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, розбив заднє пасажирське скло автомобіля, після чого з заднього пасажирського сидіння викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: шкіряну сумку чорного кольору, гаманець чорного кольору, ключницю, ніж, мобільний телефон Samsung білого кольору моделі Е1202 DUOS, павербанк чорного кольору, навушники GBL моделі WAVE BUDS, GPS трекер, брелок білого кольору з написом «ASAX» та чорного кольору з маркуванням «FAAC», а також грошові кошти в сумі 5000 гривень 00 копійок, чим спричинивши останній майнової шкоди у розмірі 5000 гривень.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: рапортом від 12.02.2026 року, протоколом огляду місця події від 12.02.2026 року, протоколом допиту потерпілого 12.02.2026 р., актом застосування службової собаки від 12.02.2026 р., протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 13.02.2026 р., протоколом затримання ОСОБА_6 та іншими доказами.

Колегія суддів приходить до висновку, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази та дані про особу підозрюваного, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні та апеляційній скарзі ризики, передбачені п.п.1, 5 ст.177 КПК України є реальними.

Санкції ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

А тому, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду шляхом не прибуття на виклики слідчого, прокурора або суду.

Крім того, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, неодружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати підозрюваного від переховування від органів досудового розслідування.

Також, стороною обвинувачення належним чином доведено, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований та немає законного джерела доходу, раніше судимий за корисливі злочини проти власності.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя не врахував в повній мірі вказані ризики та обставини, які інкримінуються ОСОБА_6 згідно з підозрою, вчиненого в умовах воєнного стану, тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше судимий за вироком від 19.06.2024 р. за ч.4 ст. 185 КК України та під час іспитового строку підозрюється, в даному провадженні у вчиненні аналогічного корисливого злочину, а також був звільнений ухвалою Житомирського районного суду від 20.10.2025 року від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України для продовження військової служби на підставі ч.5 ст. 401 КК України, однак як засвідчують долучені до клопотання матеріали, обов`язки військової служби не виконує, а проводить час на власний розсуд (даних про це під час допитів не зазначає, доказів повернення на військову службу не надав).

На переконання колегії суддів, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги вказані обставини, а тому погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає можливість застосування підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до вимог ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини кримінального правопорушення, відсутність доходу у підозрюваного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в межах мінімуму за п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та необхідною для забезпечення належної процесуальної поведінки.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 14 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 12 квітня 2026 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ОСОБА_11 про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 квітня 2026 року, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ):42261525, Банк отримувача: ДКСУ у м. Києві, Код банку отримувача (МФО):820172; Рахунок отримувача: UA 0085932).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає м.Житомира, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою, іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

У разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, внесені кошти звертаються в дохід держави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 12 квітня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: