Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/191/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 402/188/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 246 (160) Л ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2025, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шамраєве, Ульяновського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 5778,92 грн. судових витрат за проведення судової інженерно-екологічної експертизи.

Позов прокурора в інтересах держави задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави шляхом зарахування коштів до спеціального фонду місцевого бюджету (фонду охорони навколишнього природного середовища)» шкоду, завдану злочином - незаконною порубкою дерев, у розмірі 61284 гривень 78 коп.

Також вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, вчиненого за таких обставин.

18.09.2023 року, в денний час доби, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував на території полезахисної лісосмуги, розташованої за межами с.Станіславове, Благовіщенської територіальної громади, Голованівського району, Кіровоградської області, за геолокацією - 48.404273N, 30.286163Е, всупереч вищевказаних вимог природоохоронного законодавства, виник корисливий умисел на незаконну порубку дерев породи «Ясен» на вищевказаній території полезахисної лісосмуги.

Діючи невідкладно, з метою реалізації свого злочинного наміру на незаконну порубку дерев породи «Ясен», у вищезазначеній полезахисній лісовій смузі, діючи з прямим умислом, з мотиву власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх намірів, всупереч вимогам природоохоронного законодавства, п.п.2,3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, ордером, не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, 18.09.2023 р. у світлу пору доби, ОСОБА_7 , діючи спільно із ОСОБА_8 , якого запевнив у законності своїх дій, повідомивши про наявність дозволу на порубку дерев, за допомогою бензопили марки «Світязь БП-18 в корпусі помаранчевого кольору, здійснив незаконну вирубку дерев породи «Ясен» шляхом повного відокремлення стовбурів від кореня, до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня, в кількості восьми штук, різними діаметрами дерева (у корі) біля шийки кореня: 40х39 см, 17х20 см, 34х37 см, 14х15см, 40х37 см, 40х40 см, 15х14 см, 13х14 см, після чого, незаконні дії ОСОБА_7 , були виявлені співробітниками поліції Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Відповідно до довідки Благовіщенської міської ради Кіровоградської області № 03-21/1353/1 від 11.10.2023 року, вказана полезахисна лісосмуга, розташована за межами с.Станіславове, Благовіщенської територіальної громади, Голованівського району, Кіровоградської області, за геолокацією - 48.404273N, 30.286163Е, та перебуває у комунальній власності Благовіщенської міської ради.

Відповідно до відомостей, наданих Благовіщенською міською радою, упродовж 2023 року дозволи та/або лісорубні квитки на вирубку насаджень у вказаній полезахисній лісовій смузі не видавались.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи №3555/23-27, від 22.01.2024 року, розмір збитків, заподіяних умисними діями ОСОБА_7 , внаслідок незаконної порубки сироростучих дерев породи «Ясен» в кількості 8 штук становить 61284,78 грн., що заподіяло істотну шкоду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок місцевого суду щодо нього скасувати та визнати його невинуватим та виправдати у зв`язку з недоведенням стороною обвинувачення наявності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Речові докази по справі - Автомобіль «ИЖ 412 ИЕ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 », бензопилу марки «Світязь БП-18» з шиною 40 см., металевий трос довжиною 3 м., з дерев`яною ручкою, металеву каністру з рідиною, чохол від шини, пластикову пляшку з рідиною, пластикову пляшку з мастилом, пластикову лійку жовтого кольору повернути йому, як власнику. Скасувати арешт на майно накладений по справі слідчим суддею Голованівського райсуду Кіровоградської області від 22.09.2023 року .

По речовим доказам 8 спилів пеньків, 8 стосів дерева які зберігаються на території сектора поліцейської діяльності № 2 Голованівського районного відділу поліції - вирішити на розсуд суду.

У зв`язку з відсутністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення у цивільному позові процесуального прокурора про стягнення з нього шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного порубу дерев, в розмірі 61284 грн. 78 коп., - відмовити .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не було надано суду належних та допустимих доказів того, що він ( ОСОБА_7 ), здійснив незаконну порубку дерев породи Ясень. Суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, безпідставно визнав його вину у вчиненні кримінального правопорушення, доведеною на підставі тих доказів, які в судовому засіданні були представлені органом обвинувачення, але не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання.

Суд не надав належну оцінку діях органу досудового слідства, який з урахуванням стану його здоров`я, після проведеної операції по зору, не міг прочитати текст матеріалів досудового розслідування. Не міг самостійно здійснювати захист своїх прав. В судовому засіданні органом обвинувачення не було надано жодних належних доказів про те, що він здійснював порубку дерев.

В ході досудового розслідування та під час судового розгляду він своєї вини в незаконній порубці дерев не визнав. Пояснював, що взагалі ніякої порубки дерев 18 вересня 2023 року не вчиняв. Перебування біля лісопосадки, пояснив тим, що мав намір виявити в рої бджіл, які в даний час осідають на деревах. Крім цього пояснював , що законом не заборонено їздити біля лісосмуг та перевозити в автомобілі бензопилу. Вважає себе не винуватим та просить суд апеляційної інстанції виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

При цьому зазначає, що свідки по справі органу обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представник потерпілої сторони Благовіщенської міської ради не вказували на нього, як на особу яка здійснила незаконну порубку дерев.

Інші свідки обвинувачення по справі не були допитані у судовому засіданні по причині відмови органу обвинувачення від їх допиту.

Тобто, як випливає отриманих доказів в судовому засіданні, свідки надали інші пояснення ніж ті які покладено судом в основу доказів по обвинувальному вироку.

Також в основу обвинувального вироку суду покладено письмові та речові докази у справі, проте на думку апелянта і вони не підтверджують його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того звертає увагу на те, що орган досудового розслідування неодноразово змінював місце вчинення кримінального правопорушення. В повідомленні про підозру від 28 грудня 2023 року (а.с. 3 Абз. 1), місцем чинення кримінального правопорушення є територія полезахисної лісосмуги розташованої за межами с. В.Трояни, Благовіщенської територіальної громади, Голованівського району Кіровоградської області. за Геолокацією - 48.4042731N,30.

В повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 22 лютого 2024 року ОСОБА_12 . 9 та АС.З Абз.1 місцем чинення кримінального правопорушення є територія полезахисної лісосмуги розташованої за межами с. Станіславове , Благовіщенської територіальної громади, Голованівського району, Кіровоградської області, за геолокацією - 48.404273ІN,30.

Згідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000:05 на аркуші справи 1 пункт другий зазначено що згідно до протоколу огляду події в ході якого оглянуте місце події місце вчинення кримінального правопорушення 18 вересня 2023 року знаходиться за адресою: східна частина села К. Брід, Голованівського району, Кіровоградської області, 48,4042273N, 30286163Е.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису процесуальної дії вбачається, що працівниками поліції під час патрулювання було виявлено автомобіль «ИЖ 412 ИЕ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та двох осіб, зокрема ОСОБА_7 , за метрів 300-500 біля лісосмуги. На відео також видно, що зріз уже наявних пеньків проводили працівники поліції на свій розсуд. При цьому він ( ОСОБА_7 ), не пояснював, що він зрізав дерева породи «Ясен». Під час здійснення відео зйомки понятих не було. З матеріалів справи не вбачається, що зрізані пні були із сироростущих дерев породи «ЯСЕН».

Постановою слідчого від 16 вересня 2023 року зазначено, що речі вилучені з місця вчинення кримінального правопорушення - визнані речовими доказами.

При проведенні огляду речових доказів по ухвалі Благовіщенського районного суду для огляду були представлені 8 стосів по 1 метру, «ИЖ 412 ИЕ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . З цього вбачається, що розміри зрізів пнів зроблених працівниками поліції і направлених для проведення експертизи не відповідають діаметру стосів, які були оглянуті в ході судового засідання. Залишків зрізаних 8 дерев пред`явлено не було.

Посилання суду на те що він вчинив зріз дерев породи «Ясен» бензопилою марки «Світязь БП - 18» в корпусі помаранчевого кольору нічим не підтверджено. Судова трасологічна експертиза по справі не проводилася. Органами обвинувачення не вирішувалось питання, що поперечні зрізи стовбурів дерев (пеньків) вилучених у ході огляду місця події від 18 вересня 2023 року. Органом обвинувачення не доведено, що поперечні зрізи стовбурів дерев з яких проводились зрізи з пеньків раніше складали одне ціле. Орган досудового слідства проводив зріз пеньків своєю бензопилою.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники процесу, зокрема представник потерпілого, обвинувачений та його захисник, які належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, не прибули.

Обвинувачений ОСОБА_7 у телефонному режимі повідомив про те, що він обізнаний про час та місце судового розгляду, проте просив провести апеляційний розгляд без його участі.

Від захисника ОСОБА_13 на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання у якому останній просив проводити апеляційний розгляд без його участі та без участі обвинуваченого.

До апеляційного суду також не прибув представник потерпілого, про причини неявки не повідомив, що у відповідності до вимог ч.5 ст.405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність обвинуваченого під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

В апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, у зв`язку з чим його участь у суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Колегія суддів, приймаючи до уваги, що обвинувачений обізнаний про наявність відповідного провадження в суді апеляційної інстанції є його ініціатором, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь обвинуваченого не є обов`язковою під час розгляду провадження в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове і судове слідство проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку суду висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

За результатами перевірки доводів апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, дотримуючись вимог ст. 337 КПК України, безпосередньо дослідив докази у справі та з`ясував усі обставини, які мають істотне значення для її правильного вирішення.

Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, оцінивши їх в аспекті вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості й достатності, а також з`ясувавши передбачені ст. 91 цього Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зібрані докази в сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_7 у незаконній порубці дерев у лісових насадженнях - з приводу чого у вироку наведені належні і правильні мотиви.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 246 КК України є правильною.

В судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.246 КК України не визнав та пояснив, що він взагалі ніякої порубки не вчиняв. Перебування в лісосмузі пояснив тим, що мав намір виявити в дуплах рої бджіл. Крім цього, зазначив, що законом не заборонено їздити до лісосмуг та перевозити бензопилу в автомобілі. Вважав себе не винуватим та просив виправдати.

Аналогічну версію виклав ОСОБА_7 і в апеляційній скарзі. Проте, такі доводи обвинуваченого апеляційний суд не приймає, оскільки вони спростовуються дослідженими та оціненими доказами, які надані стороною обвинувачення, а саме показами свідків, письмовими доказами, яким суд надав оцінку в їх сукупності, які узгоджуються між особою та поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_7 у інкримінованому йому діянні.

Версія обвинуваченого про те, що він не рубив дерева, а перебував у лісосмузі з метою виявити в дуплах рої бджіл, висунута ним на свій захист, проаналізована судом та, як наслідок, свого підтвердження не знайшла.

Допитаний судом першої інстанції представник потерпілої сторони Благовіщенської міської ради ОСОБА_14 , цивільний позов заявлений прокуратурою в інтересах держави щодо незаконної порубки підтримав в повному обсязі. Зазначив, що хоча інвентаризація земельних ділянок не проводилась, за загальними вимогами закону саме ця земельна ділянка належить Благовіщенській міській раді. Щодо даних про скоєний злочин, він даними не володіє тож у винуватості та у визначенні покарання покладався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_15 місцевому суду пояснив, що він є користувачем сільськогосподарських земельних ділянок на території Благовіщенської сільської ради за межами сіл Станіславове та Грушка. Йому не відомо чи існують організації, які займаються розчисткою лісосмуг. Раніше такого не було, однак останнім часом при об`їзді полів він став помічати що лісополоси постійно ріжуть. Одного разу він навіть не зміг проїхати до своїх земельних ділянок, оскільки на дорозі було гілля та коли він вийшов з автомобіля, то побачив зрізане дерево та стовбур відділений від кореня. Про дані обставини він повідомив працівників поліції.

Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_16 пояснив, що йому особисто нічого не відомо про порубку Загоруйком. Однак, земельна ділянка, на якій була здійснена порубка належала до території колишньої Грушківської сільської ради. А оскільки він є колишнім сільським головою, то може підтвердити, що дана земельна ділянка мала бути передана до Благовіщенської громади. Дати він пам`ятає, однак йому зателефонували працівники поліції та як старості села повідомили про порубку. Він туди приїхав та побачив там працівників, які знаходились біля пеньків дерев. Пеньків було досить багато. Хто вчинив цю порубку йому невідомо.

Допитаний свідок ОСОБА_17 суду першої інстанції пояснив, що він проживає в с. Великі Трояни та має на обробітку земельні ділянки біля с. Станіславове. Він особисто неодноразово заставав ОСОБА_18 за вирубкою лісосмуг в різних місцях і особисто неодноразово попереджав його про недопустимість вирубки насаджень в лісосмузі. Приблизно восени йому зателефонував ОСОБА_19 та повідомив його про те, що біля його земельних ділянок вчиняється порубка дерев в лісосмузі. Десь за двадцять хвилин він приїхав та побачив автомобіль Москвич бежевого кольору, він побачив, що два чоловіки вибігли з пилками з лісополоси, сіли в автомобіль і спішно поїхали. Він неодноразово повідомляв працівникам поліції про те, що Загоруйко систематично вирізає лісопосадки, однак належної реакції не було. Потім йому стало відомо, що за повідомленням сторонніх осіб працівники поліції виявили Загоруйка під час порубки на тому місці де він його раніше застав за порубкою. Наголосив, що порубка проводилась в різних місцях неодноразово саме Загоруйком.

Окрім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується об`єктивними доказами, які досліджені у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, а саме:

-витягом з ЄРДР від 18.09.2023 року, відповідно до якого зареєстровано кримінальне провадження №0000519 на підставі повідомлення ОСОБА_20 , що 18 вересня 2023 року в лісопосадці ОСОБА_21 здійснює незаконну вирізку дерев;

-рапортом оперативного чергового від 18 вересня 2023 року, про те, що 18 вересня 2023 року біля с. Станіславове в лісопосадці ОСОБА_21 разом з своїм знайомим здійснювали незаконну вирізку дерев;

-протоколом огляду місця події від 19 вересня 2023 року, відповідно до якого невідкладно проведено огляд слідчим Драгомарецьким за участю працівників карного розшуку та обвинуваченого, а саме лісополоси, яка розташована за межами с.Станіславове Благовіщенської територіальної громади, Голованівського району Кіровоградської області, за геолокацією - 48.404273N, 30.286163Е, та перебуває у комунальній власності Благовіщенської міської ради, внаслідок незаконної порубки сироростучих дерев породи «Ясен» було виявлено пеньок діаметром 40х19 см., далі на північ пеньок діаметром 17х20 см. Далі в середині лісопосадки на захід виявлено ще шість пнів розміром 34х37 см.,14х15 см.,40х37 см.,40х40 см.,15х14 см.,13х14см.. Всі пні були пронумеровані Поруч з пеньком розміром 40х37 см., в одну лінію розміщені вісім стосів довжиною 1 м. з дерева породи ясен. Біля лісополоси на дорозі було виявлено автомобіль «ИЖ 412 ИЕ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , всередині якого виявлено залишки деревини, залишки кори та металевий трос довжиною 3 м. з дерев`яною ручкою, металеву каністру з бензином, чохол від шини, пластикову пляшку з бензином, пластикову пляшку з мастилом, пластикову лійку жовтого кольору та бензопилу. На місці пригоди були зроблені зрізи, які були разом з іншими виявленими предметами вилучені;

-відеозаписом з місця події, з якого убачається, що працівниками поліції під час патрулювання було виявлено автомобіль та двох осіб, зокрема Загоруйка біля лісосмуги. Поліцейські не застосовували до обвинувачених жодних заходів фізичного впливу. На відео також видно щойно зрізані дерева, пеньки та стоси та процесуальні дії , що були вчинені;

-постановою слідчого від 20 вересня 2023 року, згідно якої вилучені речі визнані речовими доказами;

-ухвалою слідчого судді від 22 вересня 2023 року, відповідно до якої на вилучені речові докази в ході огляду місця події 18 вересня 2023 року накладено арешт. З урахування вилучених речових доказів, Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу нараховано у відповідності до Постанови КМУ №665 від 23 липня 2008 року шкоду в наслідок незаконного вирубування в сумі 57156,69 грн.;

-довідкою Благовіщенської міської ради №03-21/1353/1 від 11.10.2023 року, відповідно до якої лісосмуга, яка розташована за межами с.Станіславове, Благовіщенської територіальної громади, Голованівського району Кіровоградської області, за геолокацією - 48.404273N, 30.286163Е знаходиться на землях комунальної власності, земельна ділянка не сформована, не відноситься до земель заповідного фонду та дозвіл на порубку дерев не видавався;

-висновком інженерно-екологічної експертизи №3555/23-27 від 22.01.2024 року, відповідно до якої розмір спричиненої шкоди внаслідок незаконної порубки 8 сироростучих дерев породи ясен до ступеня припинення росту складає 61284,78 грн. Шкоду можна оцінювати як істотну через юридичний критерій, а саме матеріальну шкоду та через те, що локально на ділянці, де відбулася порубка відбулися зміни в породному складі та якості насаджень, послабилися водоохоронні , вітро-, грунтозахисні та інші захисні властивості лісосмуги;

-речовими доказами оглянутими безпосередньо в судовому засіданні, а саме стосами дерев, які були переміряні та відповідають тим предметам, які були вилучені з місця пригоди.

Вказані докази у кримінальному провадженні відповідають вимогам ст.85, ч.1 ст.86 КПК України. Істотних порушень вимог кримінально процесуального закону під час їх отримання не допущено.

Отже, проаналізувавши зазначені вище докази та обставини вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що взяті в сукупності всі вищенаведені докази беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії, як незаконна порубка дерев у лісових насадженнях.

Апеляційні доводи ОСОБА_7 про те, що жодних належних доказів його вини в матеріалах провадження немає, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки наведені вище докази є належними, допустимими, а сукупність зібраних доказів є достатньою для висновку про винуватість ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Доводи апелянта про те, що свідки не вказали на нього, як на особу яка скоїла порубку дерев, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки саме сукупність досліджених судом першої інстанції вказує на винуватість ОСОБА_7 .

Зокрема свідок у справі ОСОБА_17 зазначав, що він особисто неодноразово заставав ОСОБА_18 за вирубкою лісосмуг в різних місцях біля с. Станіславове. Особисто неодноразово попереджав його про недопустимість вирубки насаджень в лісосмузі. Також пояснював, що він неодноразово повідомляв працівникам поліції про те, що ОСОБА_21 систематично вирізає лісопосадки.

Так, 18.09.2023 року ОСОБА_7 , виявлений працівниками поліції на території полезахисної лісосмуги, розташованої за межами с.Станіславове. Біля лісо полоси на дорозі було виявлено автомобіль всередині якого виявлено залишки деревини, залишки кори та металевий трос довжиною 3 м. з дерев`яною ручкою, металеву каністру з бензином, чохол від шини, пластикову пляшку з бензином, пластикову пляшку з мастилом, пластикову лійку жовтого кольору та бензопилу. При цьому працівниками поліції виявлено поблизу незаконну порубку сироростучих дерев породи «Ясен» в кількості 8 штук.

При цьому ОСОБА_7 належним чином не зміг пояснити мету свого перебування біля лісопосадки та наявність у нього знаряддя для вчинення злочину (готову для застосування бензопилу, паливно-мастильні матеріали для неї, залишки деревини в салоні автомобіля).

Таким чином, докази у справі свідчать про винуватість ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, а версія обвинуваченого не ґрунтується на матеріалах даного провадження.

Також, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, зазначену у постанові суду від 09 листопада 2021 року (справа №281/128/19, провадження № 51-4536км19), відповідно до якої доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи.

Доводи ОСОБА_7 про те, що він не міг самостійно здійснювати захист своїх прав після проведеної операції по зору, не міг прочитати текст матеріалів досудового розслідування, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки з 26.02.2024, тобто ще під час досудового розслідування захист прав Загоруйка здійснював захисник ОСОБА_22 .

При цьому апеляційний суд констатує, що місцевим судом було надано достатньо можливостей для реалізації ОСОБА_7 своїх процесуальних прав, втім останній жодного разу не зазначав суду про проблеми із зором та доказів цього в матеріалах кримінального провадження немає. Обвинувачений також не клопотав перед судом про залучення іншого захисника. Отже зазначені вище обставини не були перепоною для реалізації ним своїх прав, зокрема і права відстоювати власну позицію у суді.

Безпідставними також є апеляційні доводи обвинуваченого про те, що орган досудового розслідування неодноразово змінював місце вчинення кримінального правопорушення. З обвинувального акту убачається, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочинного діяння є територія полезахисної лісосмуги, розташованої за межами с.Станіславове, Благовіщенської територіальної громади, Голованівського району, Кіровоградської області, за геолокацією - 48.404273N, 30.286163Е.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18 вересня 2023 року, відповідно до якого невідкладно проведено огляд слідчим за участю працівників карного розшуку та обвинуваченого, а саме лісополоси, яка розташована за межами с.Станіславове, Благовіщенської територіальної громади, Голованівського району, Кіровоградської області, за геолокацією - 48.404273N, 30.286163Е.

За змістом ч.1 ст.337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже є важливим виклад стороною обвинувачення в обвинувальному акті саме фактичних обставин кримінального правопорушення, адже їх відображення має суттєве значення для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, належної реалізації права на захист та засади змагальності, а також правильної кваліфікації кримінального правопорушення тощо.

Частиною 1 ст.91 КПК України встановлено, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до вироку суду місцем вчинення злочину є геолокація 48.404273N, 30.286163Е, отже судовий розгляд проведений в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та вказана обставина не свідчить про порушення права на захист.

Отже, дослідивши всі зібрані докази, суд першої інстанції прийшов до цілком правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З огляду на вказане, колегія суддів відкидає доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо оспорювання фактичних обставин справи.

При цьому судом першої інстанції, сторонам були створені належні та рівні умови для реалізації своїх прав.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що наведені в апеляційній скарзі мотиви щодо незгоди з судовим рішенням в частині доведеності вини обвинуваченого, а також щодо незгоди з наданою судом оцінкою окремих доказів, не спростовують правильності висновків судів і не містять переконливих доводів, які би дозволили колегії суддів дійти висновку, що рішення було постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів їх законність в цій частині.

Таку позицію сторони захисту колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за вчинене, вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

В апеляційній скарзі містяться також інші твердження обвинуваченого, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 65, 66, 67 КК України обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винуватого, який за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, згідно висновку органу пробації про можливе застосування відносно ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавленням волі. Відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.246 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.246 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст.373,374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2025 стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 246 КК України - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4