Справа № 357/2669/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква Київської області кримінальне провадження №0000128 від 26.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин, Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, начальника радіолокаційної станції радіолокаційного взводу групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою.

19.02.2026 у провадження судді надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000128 від 26.11.2024 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем, за контрактом, у військовому званні «сержант», перебуваючи на посаді начальника радіолокаційної станції радіолокаційного взводу групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів, та з метою тимчасово ухилитись від військової проходження служби, без дозволу відповідних командирів (начальників), без поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 08 год. 00 хв. 15.11.2024 не прибув до військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після чого проводив час на власний розсуд, до моменту свого добровільного повернення, близько 09:00 год 05.12.2024 до вказаної військової частини.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме за ознаками нез`явлення до військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що він продовжує проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та має намір проходити військову службу і надалі, а також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_1 про можливість продовження обвинуваченим проходження військової служби. Крім того, обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, виявив намір повернутися для продовження проходження військової служби, прокурор підтримав його клопотання та просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Позиція сторін та інших учасників.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання своє підтримав, вину у інкримінованих діях визнав у повному обсязі, надав свою згоду на його звільнення для продовження проходження військової служби. Проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, не заперечував, оскільки щиро бажає продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а також зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання чи визнання його невинним, тобто що ця підстава не є реабілітуючою. Просив задовольнити клопотання.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.

Суд, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з частиною 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України виїзд військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2023 ОСОБА_4 укладено контракт про проходженя військової служби у Збройних силах України.

Наказом командира військової частин НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2023 № 221 сержанта ОСОБА_4 призначено начальником радіолокаційної станції радіолокаційного взводу групи бойового управління вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Статтями 4, 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Будучи військовослужбовцем вза контрактом начальник радіолокаційної станції радіолокаційного взводу групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_4 , відповідно ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, не допускати негідних вчинків.

Однак, під час дії воєнного стану сержант ОСОБА_4 вчинив злочини проти порядку несення військової служби (військові злочини) за наступних обставин.

Так, у порушення вищевказаних норм законодавства, на виконання свого злочинного умислу та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, без дозволу відповідних командирів (начальників) та за відсутності на те поважних причин сержант ОСОБА_4 , близько 08 год. 00 хв. 15.11.2024 не прибув до військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після чого проводив час на власний розсуд, до свого добровільного повернення, близько 09:00 год 05.12.2024 до вказаної військової частини.

17.02.2026 командир військової частини НОМЕР_1 надав письмову згоду про можливість призначення ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_4 виявив бажання і надалі проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

За змістом ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до підозрюваного не застосований.

Керуючись ст.ст. 203, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372, 377 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000128 від 26.11.2024 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000128 від 26.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 26.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 , після набрання цією ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_4 проходитиме військову службу.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 повідомити Білоцерківський міськрайонний суд Київської області та Білоцерківську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону про поновлення ОСОБА_4 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Копію ухвали після проголошення негайно вручити та/або направити обвинуваченому і прокурору, а також командиру військової частини НОМЕР_1 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_5