Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
175/5041/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; застосування запобіжних заходів; тримання особи під вартою.
Надіслано судом: 02.04.2026. Зареєстровано: 03.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Номер судового провадження: 1-кс/175/652/26
Номер справи 175/5041/26
Номер провадження 1-кс/175/652/26
УХВАЛА

іменем України

27 березня 2026 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000109 від 21.11.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м.Дніпро (Дніпропетровськ), заміжня, безробітня, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.5 ст.27 ч.3 ст.311 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст клопотання та короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.5 ст.27 ч.3 ст.311 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.12.2025, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут прекурсору - псевдоефедрину, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлено заходи контролю, вступив у попередню змову з ОСОБА_5 , спрямовану на систематичне незаконне придбання та збут зазначеного прекурсору з метою отримання незаконного прибутку.

Таким чином, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , з метою отримання стабільного незаконного доходу, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №62/95-ВР (зі змінами), а також ст. 14 Закону України Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 № 863 (зі змінами), прийняли рішення про вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу прекурсорів, які полягали у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті прекурсору псевдоефедрин, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлено заходи контролю.

Відповідно до досягнутої домовленості між співучасниками було розподілено ролі, а саме: ОСОБА_5 здійснювала пошук осіб, зацікавлених у незаконному придбанні прекурсору, організовувала контакт із покупцями та узгоджувала умови збуту, тоді як ОСОБА_7 безпосередньо здійснював незаконне придбання прекурсору, його зберігання, перевезення до місця зустрічі з покупцями та подальший незаконний збут.

Так, 25.12.2025 приблизно о 14 год. 23 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Заозерна, буд. 2, отримала від ОСОБА_8 замовлення на незаконне придбання прекурсору - псевдоефедрину масою 50 г з метою подальшого виготовлення ним психотропної речовини - метамфетаміну.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 про намір ОСОБА_8 незаконно придбати прекурсор, після чого, попередньо узгодивши з ОСОБА_7 можливість збуту, надала ОСОБА_8 контактний номер телефону останнього та скерувала його до ОСОБА_7 для безпосереднього придбання прекурсору.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16 год. 15 хв. 30.12.2025, з невстановленого джерела незаконно придбав з метою збуту речовину масою не менше 46,4678 г, яка містить у своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлено заходи контролю - псевдоефедрин масою 28,0805 г, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 віднесений до списку № 1 таблиці IV «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю», після чого почав незаконно зберігати зазначену речовину з метою подальшого збуту.

Надалі, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_7 того ж дня здійснив перевезення на автомобілі «Lexus RX 300», державний номерний знак НОМЕР_1 , вказаної речовини з метою подальшого збуту до попередньо обумовленого місця зустрічі з ОСОБА_8 за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, 128-А.

30.12.2025 приблизно о 16 год. 35 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на парковці ресторану «Плов Хочу» за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, 128-А, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , з метою отримання незаконного прибутку збув ОСОБА_8 за грошові кошти у сумі 31 500 грн речовину масою 46,4678 г, яка містить у своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлено заходи контролю - з псевдоефедрин масою 28,0805 г, що відповідно до Таблиці № 3, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до особливо великого розміру.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з невстановленого досудовим розслідування часу до 30.12.2025, незаконно придбав, зберігав, перевозив з метою збуту, в особливо великих розмірах, а також незаконно збув ОСОБА_8 прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлено заходи контролю - псевдоефедрин, загальною масою 28,0805 г.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.5 ст.27 ч.3 ст.311 КК України, а саме: пособництво у незаконному збуті прекурсорів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10 год. 45 хв. 23.01.2026, з невстановленого джерела, незаконно, з метою збуту придбала речовину у невстановленій кількості, але не менше 2,7009 г, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 1,7863 г, який у свою чергу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами) віднесено до списку 2 таблиці ІІ «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» та яку почала незаконно зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на 11 незаконний збут психотропних речовин, 23.01.2026 приблизно о 10 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Заозерна, буд. 2, засобами телефонного зв`язку отримала від ОСОБА_8 замовлення на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін.

Надалі, 23.01.2026 приблизно о 12 год. 56 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 2 по вул. Заозерна у м. Дніпрі, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою отримання незаконного прибутку, незаконної збула ОСОБА_8 за грошові кошти у сумі 5 100 гривень раніше незаконно придбану нею речовину масою 2,7009 г, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якої в речовині становить 1,7863 г, що відповідно до Таблиці № 2, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць і невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, і психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з невстановленого досудовим розслідування часу до 23.01.2026, незаконно придбала, зберігала з метою збуту, а також незаконно збула ОСОБА_8 психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 2,7009 г, що є великим розміром.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання , психотропних речовин з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у пособництві у незаконному збуті прекурсорів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.311 КК України; незаконному придбанні, зберіганні, психотропних речовин з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинене у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

2. Позиції учасників

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою з метою забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Прокурор просив визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання, заявляв про необґрунтованість ризиків, просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з числа більш м`яких.

Підозрювана ОСОБА_5 просила не застосовувати тримання під вартою, обрати більш м`який запобіжний захід.

3. Встановлені слідчим суддею обставини та прийняті процесуальні рішення

27.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.5 ст.27 ч.3 ст.311 КК України.

Затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України не здійснювалось.

4.Обґрунтованість підозри та посилання на докази

Слідчий суддя встановив, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.2 ст.307, ч.5 ст.27 ч.3 ст.311 КК України здійснено 27.03.2026.

Суддею взято до уваги вагомість наявних в матеріалах справи доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.5 ст.27 ч.3 ст.311 КК України, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, протокол огляду грошових купюр, протокол огляду учасника контролю за вчинення злочину, протокол огляду, висновки експерта, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії контрою за вчинення злочину у формі оперативної закупки, протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а також інші матеріали в їх сукупності.

Вищевказані докази свідчать про те, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення, тобто підозра стосовно ОСОБА_5 є обґрунтованою.

Прокурором дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За змістом ст.279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор мають повноваження знову здійснити письмове повідомлення про підозру, дотримуючись вимог ст.278. При цьому Кодекс не обмежує кількість таких дій, а лише зобов`язує вчиняти дії у розумні строки, забезпечуючи їх дотримання через механізм встановлення граничних строків досудового слідства після повідомлення особі про підозру.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

5.Висновки про існування ризиків

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що загрожує їй у разі визнання винною у вчиненні злочинів, які їй інкримінуються.

Згідно практики ЄСПЛ очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваної ОСОБА_5 наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкі злочини у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування існує імовірність залученості або обізнаності великої кількості осіб, які на цій стадії досудового розслідування не допитані як свідки та інші учасники кримінального провадження, однак їм можуть бути відомі обставини розслідуваного злочину. Зокрема, мова йде про співучасників, з якими вона перебувала у стійких соціальних зв`язках та підтримувала контакт під час реалізації злочинного умислу. Також існує реальний ризик незаконного впливу підозрюваної на інших підозрюваних, з метою узгодження показань, схиляння їх до надання неправдивих показань або відмови від раніше наданих показань.

Наведене дає підстави обґрунтовано припускати, що ОСОБА_5 може розробляти заходи щодо здійснення впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 володіє інформацією стосовно біографічних даних свідка, який надав органу досудового розслідування викривальні покази стосовно неї, у зв`язку з чим підозрювана, перебуваючи на волі, не будучи обмеженою у вільному спілкуванні, матиме можливість вступати у позапроцесуальні відносини із цим та іншими свідками, впливати на учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів, схиляти їх до зміни даних слідству показань іншим чином.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення тяжких злочинів, до неї може бути застосовано покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Отже є підстави вважати, що ОСОБА_5 , маючи широке коло знайомств, перебуваючи на волі до вирішення питання про виявлення майна з метою його конфіскації та накладення на нього арешту, та використовуючи свої особисті зв`язки, швидко та ефективно вчинить активні дії щодо приховування такого майна, перешкоджаючи таким чином виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання, або вплинути на хід досудового розслідування.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчать обставини кримінального правопорушення, мотиви, умисний, корисливий та організований характер злочинної діяльності, вчинення за попередньою змовою групою осіб з чітким розподілом ролей, сформованість злочинного наміру та стійкість протиправної поведінки підозрюваної.

Відтак встановлено, що наведені ризики є реальними, обґрунтованими та підтвердженими дослідженими у судовому засіданні доказами.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про необхідність запобігти ризикам та застосувати запобіжний захід до підозрюваної.

6. Запобіжний захід, який застосовується, та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам

При вирішенні питання щодо обрання виду запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її вини у кримінальному правопорушенні, її вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей, та ризик повторення протиправної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.5 ст.27 ч.3 ст.311 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Недостатність застосування домашнього арешту обумовлена тим, що запобігання встановленим ризикам потребує постійного цілодобового стороннього контролю за діями підозрюваної, що неможливо досягти при домашньому арешті.

Інші запобіжні заходи у виді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки із тих самих причин є неспроможними запобігти встановленим ризикам, оскільки мають ще більш м`який характер та менші стримуючі спроможності впливу на поведінку підозрюваного.

За встановлених суддею обставин та інтенсивності ризиків, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, його тяжкості, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на даному етапі є найбільш доцільним запобіжним заходом.

7. Обґрунтування розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених КПК України

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Дане кримінальне провадження не входить до виключень передбачених частиною четвертою ст.183 КПК України, а тому слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.5 ст.27 ч.3 ст.311 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор просив визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст.182 КПК).

При визначені достатнього розміру застави слідчий суддя, серед іншого, враховує майновий стан підозрюваної ОСОБА_5 , наявність у її володінні нерухомості. Варто врахувати відомості про особу підозрюваної, її статус, сімейний стан та соціальні зв`язки в сукупності.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків слід визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень.

У разі внесення застави, на підозрювану слід покласти відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, а саме щодо явки за викликом, контролю за місцем перебування, обмеження спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, здачі документів, що дають право на виїзд з країни.

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 131, 132, 176-199, 309, 369-372, 376, 532 КПК,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25.05.2026 включно.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту.

Визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 передбачених КПК України обов`язків, - 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 коп.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

1) не відлучатися із м.Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави та до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваній негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...