Справа № 358/446/26 Провадження № 1-кс/358/48/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

користувача майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про накладення арешту, у кримінальному провадженні №0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Богуславського районного суду Київської області надійшло клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про накладення арешту, у кримінальному провадженні № №0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 197-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 17.03.2026 до відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення начальника сектору превенції ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про те що в адміністративних межах с. Ісайки Богуславська ТГ Обухівського району Київської області, виявлено розорювання частини берегової місцевості без жодних дозвільних документів гр. ОСОБА_4 .

Відомості про дану подію було 17.03.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

17.03.2026 в ході проведення огляду на відкритій земельній ділянці в межах населеного пункту с. Ісайки Богуславської ОТГ Обухівського району Київської області за географічними координатами: 49.4834230.30.7510932 було виявлено та вилучено: транспортний засіб а саме трактор колісний Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 .

У подальшому транспортний засіб а саме трактор колісний Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 , вилучено до відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, що за адресою вул. Франка, 14, м. Богуслав, Обухівського району, Київської області.

17.03.2026 року транспортний засіб, а саме трактор колісний Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору - передано на зберігання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Власником майна, а саме трактора колісного Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , засоби зв`язку .

Враховуючи те, що вилучений 17.03.2026 трактор колісний Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору, є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, постановою дізнавача від 17.03.2026 визнаний речовим доказом.

Таким чином, можливість розпоряджатися трактором колісним Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору може призвести до його продажі та передачі іншим особам, а тому з метою встановлення заборони розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном просив накласти арешт на трактор колісний Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору, з правом користування та без права відчуження, який було вилучено 17.03.2026 в ході проведення огляду місця події на відкритій земельній ділянці в межах населеного пункту с. Ісайки Богуславської ОТГ Обухівського району Київської області за географічними координатами: 49.4834230.30.75 10932.

Передати трактор колісний Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору, на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом користування та без права відчуження.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити, про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є власником майна, трактору колісного Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 , дізнався в судовому засіданні , незважаючи на те, що в матеріалах доданих до клопотання про арешт майна є свідоцтво про реєстрацію машини трактора колісного Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 де власником зазначений ОСОБА_8 . На запитання слідчого судді, зазначив, що метою необхідності накладення арешту на трактор є збереження речових доказів.

У судовому засіданні користувач майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про накладення арешту заперечував та просив у його задоволенні відмовити, додатково зазначив, що за усною домовленістю з власником майна ОСОБА_8 він користується трактором, надає громадянам послуги із обробітку землі, так 17.03.2026, він на прохання власника земельних ділянок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснював закриття вологи, втому числі на земельній ділянці на яку прибули працівники поліції, в цей день він ще планував надати ці ж самі послуги ОСОБА_11 , земельна ділянка якої знаходиться в іншій місцевості. Вважає себе надавачем послуг, а не користувачем чи фактичним володільцем земель.

Представник власника майна та користувача майна - адвокат ОСОБА_5 надав заперечення на клопотання про арешт майна та в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на майно. Додатково зазначив, що у клопотанні дізнавача відсутні докази обумовлених ризиків, а також відомості, які б підтверджували правову підставу для накладення арешту. Дізнавач, у судовому засіданні визначив метою накладення арешту на вилучене майно, його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення статті 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна. З огляду на це, є незрозуміло з яких підстав можна зробити висновок, що вилучене під час огляду майно може містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження за частиною 1 статті 197-1 КК України та які саме відомості воно може містити, відповідно до чого неможливо встановити мету накладення арешту на майно. Крім цього зазначив, що слідством у клопотанні та у судовому засіданні не було доведено відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено його відношення до розслідуваного кримінального провадження та яким чином зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим частині 1 статті 98 КПК України для речових доказів. Звернув увагу слідчого судді , що жодних слідчих дій чи експертиз із трактором не проводиться, що додатково свідчить як про відсутність підстав для арешту, так і про надмірне обмеження права власності ОСОБА_8 . Крім того, 17.03.2026 після винесення постанови про визнання речових доказів дізнавач ОСОБА_12 передав користувачу ОСОБА_4 трактор колісний Lovol TB-504, державний номерний знак НОМЕР_1 , на зберігання ОСОБА_4 , ця обставина додатково вказує на те, що орган досудового розслідування не вбачає ризиків приховування чи знищення майна, оскільки довірив його особі, у якої воно було вилучено.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення дізнавача, представника власника майна, користувача майна , слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що власником майна а саме трактора колісного Lovol ТВ-504 державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору, являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , засоби зв`язку .

Однак, в судовому засіданні встановлено, що власником трактора колісного Lovol ТВ-504 державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору є ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про реєстрації машини серії НОМЕР_2 від 21.10.2024.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (частина 2 статті 170 КПК України).

У частині 3 статті 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту клопотання вбачається, що 17.03.2026 до відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення начальника сектору превенції ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про те що в адміністративних межах с. Ісайки Богуславська ТГ Обухівського району Київської області, виявлено розорювання частини берегової місцевості без жодних дозвільних документів гр. ОСОБА_4 .

17.03.2026 в ході проведення огляду на відкритій земельній ділянці в межах населеного пункту с. Ісайки Богуславської ОТГ Обухівського району Київської області за географічними координатами: 49.4834230.30.7510932 було виявлено та вилучено: транспортний засіб, а саме трактор колісний Lovol ТВ-504 державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору.

Відомості за вказаним фактом 17 березня 2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України (самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику).

Отже, предметом злочину, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України, виступає конкретна земельна ділянка, під якою треба розуміти частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

З копії свідоцтва про реєстрацію машини - трактор колісний вбачається, що власником трактора марки Lovol ТВ-504 державний номерний знак НОМЕР_3 , 2024 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна 3168 см.куб. є ОСОБА_8 .

Разом з тим, дізнавач, який звернувся з клопотанням про арешт майна, передачу його на зберігання з правом користування та без права відчуження ОСОБА_4 , який не є власником майна.

Крім цього дізнавачем, не доведено, яким чином трактор марки Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 , може мати значення речового доказу у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 197-1 КК України, при тому, що доведенню у кримінальному провадженні підлягає саме самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Само по собі посилання у клопотанні про арешт майна, на те що вказане майно фактично є речовим доказом (трактор марки Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 ) - є предметом кримінального правопорушення, не може бути враховано, як мета для накладення арешту у розумінні пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України. Крім цього , вказане майно на праві власності належить ОСОБА_8 , який ніяких протиправних дій щодо самовільного зайняття земельної ділянки не вчиняв, матеріали провадження таких доказів не містять.

В той же час, предметом злочину, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України, є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб (стаття 79 ЗК України).

Крім того стороною обвинувачення не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які зазначено у клопотанні дізнавача, оскільки ним не надано доказів, що транспортний засіб , на яке просив накласти арешт є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим постанова дізнавача від 17.03.2026 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання є формальною, тому в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на трактор Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , а відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини, належить ОСОБА_8 , з метою забезпечення збереження речових доказів, як це дозволяє ч. 10 ст. 170 КПК України.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України враховує: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститься і у клопотанні дізнавача, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 , ратифікувавши яку 17.07.1997 Україна визнала не лише право на мирне володіння майном, а визнала обов`язок щодо запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиленням на норми закону.

Однак , зазначених вимог закону ініціатор клопотання не дотримався. Так, дізнавачем у клопотанні та в судовому засіданні не доведено необхідності арешту трактора колісного Lovol TB-504 державний номерний знак НОМЕР_1 , якій належить на праві власності и ОСОБА_8 , та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України.

Виходячи зі змісту поданого до слідчого судді клопотання про арешт майна, дізнавач, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя наявності таких доказів також не вбачає.

Згідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя , суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідності такого арешту.

Керуючись статтями 98, 131-132, 170-175, 309, 395 слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про накладення арешту, у кримінальному провадженні №0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошений 24 березня 2026 року о 15 год.30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1