Справа № 750/2803/26
Провадження № 1-кс/750/643/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з професійно -технічною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилається на наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив частково задовольнити клопотання та визначити його підзахисному ОСОБА_5 розмір застави в рамках передбачених КПК України. Також, захисник вказав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є недоведеними. Зокрема, посилання на тяжкість інкримінованого злочину не є основоположним для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд має оцінювати наявність конкретних ризиків та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, наприклад застави. Відповідно до ризику зазначеному в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України захисник наголошує, що його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки та перебуває у самовільному залишенні військової частини, тому незрозуміло яким чином він може повторно вчинити правопорушення схожого характеру. Також ризик зазначений в п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеним, а саме незрозуміло про які саме зв`язки йдеться мова та як вони підтверджуються, враховуючи те, що його підзахисний два роки перебуває у статусі СЗЧ, та не має зв`язків саме з керівництвом військової частини. Також, захисник вважає, що показання свідків в даному випадку не мають істотного значення, оскільки вирішальним є проведення службової перевірки, адже факт вчинення порушення зафіксовано та ніким не оспорюється. Стосовно п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, захисник ОСОБА_4 зазначив, що підозру ОСОБА_5 визнав повністю, тому ризик перешкоджання кримінальному провадженню є безпідставним.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи захисника та зазначив, що причиною вчинення правопорушення стали складні обставини, пов`язані з проблемами під час вагітності дружини, у зв`язку з чим він перебував у стані психологічного виснаження.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчими П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000462 від 01.05.2024, за ознаками злочинами передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 459-ОС від 31.08.2021 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та на всі види забезпечення.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 238-ОС від 19.02.2024 сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду техніка-водія другої мобільної групи зв`язку відділення зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 старший сержант ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В свою чергу, військовослужбовець військової служби за контрактом старший сержант ОСОБА_5 , грубо порушуючи встановлений у Державній прикордонній службі України порядок проходження військової служби о 08.00 15.04.2024, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та нез`явився вчасно без поважних причин зі звільнення до місця дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташовувався за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, сержант ОСОБА_5 обов`язки військової служби з 15.04.2024 по 09.03.2026 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням служби.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у нез`явленні військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу зі звільнення, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

При цьому, поважних причин для нез`явлення до місця служби старший сержант ОСОБА_5 не мав, в тому числі у хворобливому стані, який би перешкоджав проходженню ним військової служби, не перебував.

19.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

10.03.2026 підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий уповноваженою особою за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтею 407 КК України застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до висновку, що їх сукупність є достатньою для констатації факту того, що на теперішньому етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України є обґрунтованою.

Перш за все, слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких умисних злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також доведеність ризиків, передбачених: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), оскільки такий витікає з серйозності висунутої підозри та тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків), обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи свій статус військовослужбовця, використовуючи свої відносини з іншими військовослужбовцями частини, які спільно з ним проходили військову службу, що є свідками, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на них, а також, маючи певне коло зв`язків, у тому числі з керівництвом та службовими особами військової частини, здобутих в силу проходження ним військової служби, може використовувати їх у своїх інтересах для протиправного впливу на свідків, які володіють інформацією щодо обставин та фактів кримінального правопорушення; п.4 ч.1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб), що може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, як цивільних осіб так і осіб з числа військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на наявність вигаданих у нього обставин поважності відсутності у військовій частині, а також інших висунутих ним у подальшому версій, щодо обставин проходження ним військової служби; п.5 ч.1 ст. 177 КПК України (продовження кримінального правопорушення в якому він підозрюється), оскільки інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України носить триваючий характер і фактично було припинено не за волею підозрюваного, а шляхом проведення комплексу оперативно - розшукових заходів з подальшим затриманням підозрюваного.

Виходячи з імперативних приписів ч.8 ст. 176 КПК України, інші запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

За наведених вище обставин, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному злочину, який вчинений в період воєнного стану, доведеність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне розмір застави не визначати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 травня 2026 року.

Строк закінчення дії ухвали 08 травня 2026 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8