Справа № 541/597/26
Провадження № 1-кс/541/177/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 20.02.2026 до ЄРДР за №0000141, клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме: автомобіля марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 03.02.2001 Миргородським МРЕВ, є ОСОБА_4 , адреса: Полтавська обл., Миргородський район, с. Солонці.

До початку судового засідання прокурор надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 , належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2026 за №0000141, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2026 близько 11:35 год. працівниками СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області під час патрулювання, в сел. Велика Багачка по вул. Чекалових, 6, Миргородського р-ну Полтавської області за порушення правил дорожнього руху зупинено автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ), який неодноразово рішеннями суду позбавлений права керування транспортними засобами та відповідно до вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.03.2025 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Встановлено, що ОСОБА_5 , 1990 року народження, неодноразово визнаний винним Великобагачанським районним судом Полтавської області у вчиненні ст.130 КУпАП та окремо за інші статті КУпАП, зокрема ст.126 ч.5, при цьому постановами зазначеного суду ОСОБА_5 неодноразово позбавляли права керування транспортними засобами строком на 10 років, проте ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, умисно продовжив не виконувати постанови суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами, а саме: 20.02.2026 близько 11:35 год. керував автомобілем марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Чекалових, 6, сел. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, де був зупинений працівниками СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за порушення правил дорожнього руху.

20.02.2026 проведено огляд місця події по вул. Чекалових, 6, в сел. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, де у ОСОБА_5 виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, оскільки останній саме на даному транспортному засобі здійснював невиконання постанови суду, що набрала законної сили, про позбавлення його права керування.

Власником автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 03.02.2001 Миргородським МРЕВ, є ОСОБА_4 , адреса: Полтавська область, Миргородський район, с. Солонці.

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході огляду місця події транспортні засоби, для подальших проведень досліджень та експертиз, збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та зазначений автомобіль, який було вилучено 20.02.2026, може бути використаний як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідає критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, тому з метою проведень досліджень, експертиз та збереження речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000141 від 20.02.2026 задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпоряджання та користуванням власником до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку на:

- автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 03.02.2001 Миргородським МРЕВ, є ОСОБА_4 , адреса: Полтавська обл. Миргородський р-н, с. Солонці, тел. НОМЕР_3 .

Місцем зберігання транспортного засобу постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 20.02.2026 визначено майданчик ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Шевченка, 103, сел. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1