Справа № 132/3676/24
Ухвала

Іменем України

18 лютого 2026 року слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, подану в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 08 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2026 року до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_5 із скаргою на бездіяльність прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, подану в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 08 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.02.2026 року, визначено слідчого суддю з розгляду скарги: слідчого суддю ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від 17.02.2026 року, відкрито провадження за скаргою, призначено її до судового розгляду, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 надати слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000399 від 08 листопада 2024 року, для їх дослідження в залі судового засідання.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала доводи поданої скарги та просила її задовольнити з підстав, зазначеній у ній.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_5 , посилаючись на відсутність правових підстав для його задоволення.

Заслухавши доводи скаржника та прокурора, розглянувши доводи скарги, дослідивши додані до скарги документи, а також матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків:

Правила статті 220 КПК України регламентують, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частина друга статті 220 КПК України передбачає те, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином законодавець чітко встановив строк, в який повинна бути вчинена слідчим процесуальна дія.

Аналіз статей 303 та 220 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого чи прокурора по нерозгляду клопотання в порядку статті 220 КПК України може бути оскаржена в порядку частини 1 статті 303 КПК України, що кореспондується з висновками, викладеними в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, в якому в тому числі зазначено, що бездіяльність може бути зумовлена не тільки невчиненням процесуальної дії в межах установлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000399 від 08.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

В рамках кримінального провадження, потерпіла особа ОСОБА_5 звернулась до слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , зокрема із клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та надання інформації, яка зареєстрована за реєстровим номером Т-421 від 15.01.2026 року.

У зв`язку із бездіяльністю слідчого, яка полягала у нерозгляді зазначеного клопотання в порядку ст.220 КПК України, ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 05.02.2026 року у справі № 132/3676/24 (номер провадження 1-кс/132/77/26), зобов`язано слідчого, який уповноважений на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000399 від 08.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, розглянути в порядку ст.220 КПК України, клопотання ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та надання інформації (Т-421 від 15.01.2026 року), та за наявності для цього правових підстав, задовольнити його, або у разі їх відсутності, прийняти рішення відповідно до норм кримінально-процесуального закону.

06.02.2026 року ОСОБА_5 звернулась до слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із клопотанням про долучення заяви та матеріалів виклику, згідно якого просила долучити до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000399 від 08.11.2024 року: 1) заяву від 23.11.2025 року, подану через службу 102; 2) матеріали реєстрації виклику; 3) пояснення, відібрані працівниками поліції; 4) талон-повідомлення ЄО № 10573; 5) матеріали перевірки за даним викликом. Відповідно до положень ст.ст.55,93, 220 КПК України, просить розглянути клопотання у встановлений строк та надати письмову відповідь.

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку № 10573 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, складеного 05.02.2026 року інспектором-черговим відділення поліції № 1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_9 , 23.11.2025 року о 10год.47хв. зі служби « НОМЕР_1 » надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 23.11.2025 року о 10год.30хв. у неї за адресою: АДРЕСА_1 , виник конфлікт з членами садового товариства щодо оплати за поставлену електроенергію. Прибувши на місце виклику, ОСОБА_5 повідомила, що являється учасником ініціативної групи членів садового товариства ІНФОРМАЦІЯ_2 , за проханням ОСОБА_10 , разом із іншими учасниками ініціативної групи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ведучи відеозйомку, прийшли до приміщення, де проводиться оплата, та звернулись до бухгалтера ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 з приводу надання документу або інформації про проведення оплати та взяття оплати готівкою, на що остання відмовилась. Під час цього, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 почали перешкоджати у відеозйомці та виганяти їх з приміщення. ОСОБА_5 просить надати їй відповідь стосовно виклику.

05.02.2026 року до Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_5 про надання інформації щодо процесуальних дій та прийнятих постанов, в якому заявник посилаючись на раніше подані нею до органу досудового розслідування клопотання про витребування документів та проведення процесуальних дій від 16.12.2025 року та заяву про повторне правопорушення від 23.11.2025 року, яка була долучена до матеріалів кримінального провадження №0000399 від 08.11.2024 року, керуючись ст.ст.36, 55, 56, 220 КПК України, просила керівника органу прокуратури: повідомити письмово, які саме процесуальні дії були вчинені у даному кримінальному провадженні станом на дату розгляду цього клопотання; повідомити, які процесуальні рішення та постанови були внесені слідчим та/або прокурором у межах цього провадження; надати належним чином завірені копії всіх постанов та процесуальних рішень, винесених за результатами розгляду: заяви про повторне правопорушення; клопотання про витребування документів та проведення процесуальних дій.

06.02.2026 року ОСОБА_5 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 із вимогою про надання інформації та процесуального рішення, згідно якої посилаючись на те, що 23.11.2025 року нею було подано заяву про кримінальне правопорушення через службу 102, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 10573, за якою на теперішній час: не надана копія заяви та витяг є ЄРДР; відсутня інформація про долучення заяви до матеріалів провадження та процесуальне рішення прийняте за результатами її розгляду, керуючись положеннями ст.ст.55, 56, 93, 220 КПК України просила: 1) повідомити письмово, де знаходиться її заява від 23.11.2025 року; 2) повідомити, чи внесені відомості за нею до ЄРДР; 3) повідомити, до якого саме провадження вона долучена; 4) надати копію процесуального рішення щодо цієї заяви; 5) надати витяг з ЄРДР або мотивовану письмову відмову; 6) долучити заяву та матеріали виклику «102» до матеріалів кримінального провадження.

Цього ж дня (06.02.2026 року), ОСОБА_5 звернулась також до керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_17 зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій посилаючись на те, що 23.11.2025 року нею подано заяву про кримінальне правопорушення через службу « НОМЕР_1 », що підтверджується талоном єдиного обліку № 10573, за якою на теперішній час: не надана копія заяви та витяг є ЄРДР; відсутня інформація про долучення заяви до матеріалів провадження та процесуальне рішення прийняте за результатами її розгляду, керуючись положеннями ст.ст.55, 214, 220 КПК України просила: 1) провести прокурорську перевірку дій слідчого; 2) зобов`язати слідчого надати процесуальне рішення по заяві; 3) зобов`язати внести відомості до ЄРДР (за наявності підстав); 4) забезпечити долучення заяви та матеріалів виклику до провадження; 5) надати письмову відповідь про результати перевірки.

Згідно листа начальника відділення поліції № 1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_18 від 12.02.2026 року № 35938-2026, на виклик 23.11.2025 року № 10573 було здійснено реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 ; дане звернення приєднано до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000399 від 08.11.2024 року; для ознайомлення з матеріалами справи, необхідно звернутися до слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Листом від 09.02.2026 року за № 37856-2026, який адресований ОСОБА_5 , на вимогу від 06.02.2026 року, старший слідчий ІНФОРМАЦІЯ_6 старший лейтенант поліції ОСОБА_8 повідомила, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000399 від 08.11.2024 року, триває, проводяться необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення усіх обставин, які підлягають доказуванню в ході досудового розслідування, за результатами проведення яких у кримінальному провадженні буде прийняте остаточне рішення. Одночасно із цим, роз`яснено, що для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування з можливістю отримання копій матеріалів, необхідно звернутись із клопотанням в порядку, передбаченому ст.221 КПК України.

16.02.2026 року ОСОБА_5 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_7 зі скаргою на бездіяльність прокурора ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, подану в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000399 від 08.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, в якій просила суд: 1) визнати бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000399 від 08.11.2024 року; 2) встановити факт невиконання процесуальним керівником обов`язків, передбачених ст.ст.36, 220 КПК України; 3) зобов`язати процесуального керівника: забезпечити розгляд клопотань у порядку ст.220 КПК України; прийняти процесуальні рішення за результатами розгляду; вручити копії процесуальних рішень; забезпечити виконання раніше постановленої ухвали слідчого судді; забезпечити долучення до матеріалів провадження заяви від 23.11.2025 року та матеріалів виклику «102» (ЄО № 10573); надати витяг з ЄРДР та інформацію про вчинені процесуальні дії.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно частини четвертої статті 19 Закону України «Про прокуратуру», прокурор зобов`язаний: 1) виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень; 2) не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом ; 3) діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 4) додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

За частиною першою статті 25 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» та Кримінальним процесуальним кодексом України. Письмові вказівки прокурора органам, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство, надані в межах повноважень, є обов`язковими для цих органів і підлягають негайному виконанню. Видання прокурором розпоряджень поза межами його повноважень тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пунктом 15 частини першої статті 3 КПК України передбачено, що прокурор це особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Згідно частини другої статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування.

Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки) для здійснення своїх повноважень має право надавати письмову вказівку керівнику органу досудового розслідування (окрім підрозділів детективів та підрозділу внутрішнього контролю ІНФОРМАЦІЯ_9 ), яка є обов`язкова для виконання, щодо надання йому матеріалів досудового розслідування із встановленням строку та способу її виконання;

3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування;

4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих;

8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування;

9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання;

11) повідомляти особі про підозру;

12) пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом;

13) затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання;

14) звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

15) підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом;

16) погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом;

17) доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні;

18) перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України;

19) доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави;

20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом;

21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Аналіз поданих клопотань на адресу органу прокуратури свідчить, що вони не порушували питання, які належать до дискреційних повноважень прокурора, які визначені законом, та спрямовані на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Слід звернути увагу скаржника на те, що прокурору заборонено здійснювати повноваження, які не передбачені законом, та без наявності правових підстав втручатися в дискреційні повноваження слідчого, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Пункт 7 частини першої статті 56 КПК України регламентує, що протягом кримінального провадження потерпілий має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Згідно частини першої статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як зазначено вище, 16.02.2026 року ОСОБА_5 звернулась до Калинівського районного суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність прокурора ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, подану в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000399 від 08.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, в якій просила суд: 1) визнати бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000399 від 08.11.2024 року; 2) встановити факт невиконання процесуальним керівником обов`язків, передбачених ст.ст.36, 220 КПК України; 3) зобов`язати процесуального керівника: забезпечити розгляд клопотань у порядку ст.220 КПК України; прийняти процесуальні рішення за результатами розгляду; вручити копії процесуальних рішень; забезпечити виконання раніше постановленої ухвали слідчого судді; забезпечити долучення до матеріалів провадження заяви від 23.11.2025 року та матеріалів виклику «102» (ЄО № 10573); надати витяг з ЄРДР та інформацію про вчинені процесуальні дії.

В межах розгляду даної скарги встановлено, що клопотання (заяви, вимоги) потерпілої ОСОБА_5 про вчинення певних процесуальних дій, подані в порядку ст.220 КПК України, були адресовані безпосередньо слідчому органу досудового розслідування.

У зв`язку із бездіяльністю слідчого, яка полягала у нерозгляді зазначених звернень в порядку ст.220 КПК України, ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 05.02.2026 року у справі № 132/3676/24 (номер провадження 1-кс/132/77/26), зобов`язано слідчого, який уповноважений на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000399 від 08.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, розглянути в порядку ст.220 КПК України, клопотання ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та надання інформації (Т-421 від 15.01.2026 року), та за наявності для цього правових підстав, задовольнити його, або у разі їх відсутності, прийняти рішення відповідно до норм кримінально-процесуального закону. В задоволенні іншої частини скарги скаржнику відмовлено.

Відповідно до частини другої статті 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно частини четвертої статті 13 Закону України «Про судоустрій в статус суддів», невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідальність за невиконання судового рішення визначена статтею 382 КПК України, згідно якої:

умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років ;

ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років ;

дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно частини першої статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (пункт 1 частини першої статті 303 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що скаржник в передбаченому законом порядку із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за фактом умисного невиконання судового рішення до компетентного органу не зверталась.

Положеннями частин першої, другої статті 38 КПК України визначено, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють, зокрема слідчі підрозділи органів Національної поліції.

Відповідно до частини пятої статті 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно пункту 17 частини першої статті 3 КПК України, слідчий це службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

За статтею 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 40 КПК України, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність та є підставою для відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування керівником органу досудового розслідування.

Згідно частини п`ятої статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Щодо заяви (повідомлення) ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та іншу подію, яке мало місце за твердженням заявника 23.11.2025 року (зареєстрований номер НОМЕР_2 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку)), то слід зазначити наступне:

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно вимог частини першої статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В даному конкретному випадку, відлік строку на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань починає спливати після закінчення 24-х годин з моменту отримання відповідним суб`єктом заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки законодавець покладає обов`язок внесення таких відомостей не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. В разі невнесення у визначений статтею 214 КПК України строк таких відомостей, вказане може свідчити про бездіяльність відповідних осіб.

Дана позиція міститься в узагальненні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно якого, беручи до уваги положення ч.1 ст.214 КПК України, згідно з якою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч.5 ст.115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

З матеріалів скарги встановлено, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 звернулася до відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 23.11.2025 року, про що свідчить талон-повідомлення єдиного обліку № 10573 від 23.11.2025 року, однак відомості про вказане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

З урахуванням положень статті 214 КПК України, особа має розумні сподівання на внесення протягом 24 годин таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та через 24 години з моменту внесення таких відомостей отримати з нього витяг. По спливу цього часу виникає право на оскарження протягом 10 днів такої бездіяльності.

Початком відліку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, десятиденного терміну можливості подання скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, є момент допущення слідчим бездіяльності, який слід пов`язати з обов`язком внесення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати розслідування.

Беручи до уваги положення частини першої статті 214 КПК України, згідно з якою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення частини 5 статті 115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Таким чином, законом передбачений механізм оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, який скаржником ОСОБА_5 не задіяний.

Отже, ОСОБА_5 обраний неналежний спосіб захисту порушеного права.

За вищенаведених обставин, скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, подану в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 08 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 392 КПК України, в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини третьої статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

За статтею 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу. Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

З урахуванням цього, дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, подану в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 08 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подана під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя