Справа №337/1595/26
Номер провадження 1-кп/337/323/2026
УХВАЛА

18 березня 2026 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання, яке підтримала прокурор ОСОБА_4 , в якому просив суд продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили. Захисник посилається на те, що ОСОБА_5 перебував під домашнім арештом та мав можливість залишити своє місце проживання, чого не зробив, самостійно з`являвся до суду. Щодо впливу на свідків, то обвинувачений ОСОБА_5 спілкувався зі свідком ОСОБА_10 на загальні теми, не пов`язані з кримінальним провадженням. Вважає, що ризики зменшились, а ризик знищення речових доказів відсутній. Також вважає заставу у розмірі 998 400 гривень очевидно непомірною для родини обвинуваченого. Просив суду обрати цілодобовий арешт.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 просила суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, мотивуючи це станом здоров`я та необхідністю продовження навчання.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 28 жовтня 2025 року відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання, та до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2025 року скасовано ухвалу слідчого судді від 28 жовтня 2025 року, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 26 грудня 2025 року включно.

20.01.2026 року слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою та визначив розмір застави в межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 998400 гривень.

Розглядаючи питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, судом не було встановлено наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що заявлені прокурором ризики є безпідставними та ґрунтуються лише на припущеннях, не заслуговують на увагу суду, оскільки ризики, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, продовжують існувати.

Ризик переховуватися від суду обґрунтовується тим, що санкція злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання до 15 років позбавлення волі. У клопотанні вказано, що обвинувачений після вчинення злочину зник з місця його вчинення, залишив потерпілого з пораненням, вживав заходів для приховання знаряддя злочину.

Суд відхиляє доводи захисника в частині того, що ОСОБА_5 не скористався можливістю переховуватися від суду, перебуваючи під домашнім арештом. Ці доводи жодним чином не спростовують тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та тих обставин, що обвинувачений зник з місця вчинення злочину.

Продовжує бути актуальним ризик незаконного впливу на свідків, оскільки свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є знайомими обвинуваченого. Обвинувачений, перебуваючи на свободі, має можливість впливати на свідків з метою зміни ними показань. В той час як на даній стадії судового розгляду, свідки ще не допитані, що робить цей ризик надзвичайно вагомим.

Також суд встановив, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування, перебуваючи на домашньому арешті, порушив обов`язок не спілкуватись із свідком ОСОБА_10 . Захисник звертає увагу суду на те, що розмова була на загальні теми та не стосувалась обставин злочину. Проте суд вважає цю обставину фактом, що підтверджує порушення ОСОБА_5 умов запобіжного заходу, та суттєво підвищує актуальність ризику незаконного впливу на свідків.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, стан його здоров`я та неповнолітній вік не перешкоджають утримувати його під вартою.

Суд, з урахуванням обставин, викладених в обвинувальному акті, відповідно до положень ст.177-178 КПК України враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, характер та обставини злочину, в якому він обвинувачується, і приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, з метою запобігання встановлених судом ризиків, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вирішив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім того, прокурор просив суд обрати запобіжний захід без визначення застави. Захисник в свою чергу просив суд залишити заставу, але зменшити її розмір до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд виходить з того, що застави була обрана слідим суддею 20.01.2026 року при продовженні обвинуваченому тримання під вартою. Ухвала слідчого судді переглядалась в апеляційному порядку та не була скасована або змінена судом. При цьому апеляційний суд зазначив, що враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, його майновий стан, вік та тривалість перебування ОСОБА_5 під вартою, визначення застави у даному кримінальному провадженні у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 998400 грн. є обґрунтованим. На думку колегії суддів, відсутність у підозрюваного необхідної суми грошей для внесення визначеної слідчим суддею застави, саме по собі не може бути єдиним обґрунтуванням застосування до ОСОБА_5 меншого розміру застави, оскільки розмір застави визначається з урахуванням також сукупності інших обставин.

Висновки слідчого судді та суду апеляційної інстанції щодо визначення застави та її розміру переконливо свідчать про те, що розмір застави відповідає обставинам справи та особі обвинуваченого. Тому суд залишає заставу як альтернативний запобіжний захід та її розмір без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 314-317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 16 травня 2026 року включно, із заставою, як альтернативним запобіжним заходом, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 998 400 гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали оголошений 18.03.2026 року о 16:00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1