Єд. унік. № 243/3022/26
Провадження № 1-кп/243/693/2026
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2026 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0045925 від 26 грудня 2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м.Краматорськ Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого водія 1-го відділення взводу охорони роти управління батальйону управління військової частини НОМЕР_2 , старшого солдата, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого водія 1-го відділення взводу охорони роти управління батальйону управління військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст. ст.1, 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання тимчасово переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників та без поважних причин, 09.11.2025 самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , що розташовувалось в АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, поза межами військової частини НОМЕР_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 19.11.2025, доки самостійно не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , де повідомив про намір далі проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.407 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно 09.11.2025 самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 . З урахуванням бажання повернутися до військової служби та виконувати бойові завдання на лінії зіткнення, обвинувачений просив закрити провадження по справі та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню із наступних підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право , зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч.2 ст.286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України Про оборону України, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст.401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був призваний на військову службу за контрактом.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно листа командира військової частини НОМЕР_2 командиром зазначеної військової частини надано згоду на продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_4 у відповідності до ч.5 ст.401 КК України.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст.407, 408 КК України не притягувався, виявив бажання проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на проходження ОСОБА_4 військової служби (лист № 692/6878 від 05.03.2026), суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ст.407 ч.5 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Згідно положення ч.2 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 401 ч.5, 408 ч.4 КК України, ст.ст. 284-286, 288 ч.3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, - для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0045925 від 26 грудня 2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 01.04.2026 о 14-55 год.

Суддя ОСОБА_1