ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001415 від 06.10.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, який має посвідку на постійне проживання на території України за № НОМЕР_1 від 16.01.2024 року, зі слів неофіційно працює будівельником в фірмі ОДСК, має неповнолітнього сина: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2025, приблизно о 17 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , побачив у коридорі на вбудованому меблевому гарнітурі чорну жіночу сумочку застебнуту, в якій лежав гаманець чорного кольору із смужкою чорного кольору та розстібнувши його, побачив платіжну картку № НОМЕР_2 з номером рахунку НОМЕР_3 , яка відкрита у банківській установі АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 , яка є засобом доступу до банківських рахунків, а наявні на рахунках кошти є чужою власністю, проте не вчинив жодних дій щодо її повернення, діючи умисно, маючи прямий умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання платіжної картки у власних корисливих цілях, а саме - для заволодіння грошовими коштами, викрав вищевказану платіжну картку, яка, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 7, 13, 56, 63 ст. 1, ст. 14 Закону України «Про платіжні послуги», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважними особами юридичних осіб, а саме, АТ КБ «ПриватБанк», з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином потерпілу ОСОБА_5 можливості використовувати зазначену картку за призначенням.

Закінчуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документа - платіжної картки № НОМЕР_2 , ОСОБА_8 покинув квартиру АДРЕСА_2 , та в подальшому розпорядився викраденим офіційним документом платіжною картою на власний розсуд.

Крім того, відповідно, до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ХІ від 24.02.2022, введено на території України, та який неодноразово продовжувався, на момент вчинення злочину, Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4524-IX від 15.07.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 05.11.2025 строком на 90 діб, 04.10.2025, приблизно о 17 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , побачив у коридорі на вбудованому меблевому гарнітурі чорну жіночу сумочку застебнуту, в якій лежав гаманець чорного кольору із смужкою чорного кольору та розстібнувши його, побачив грошові кошти номіналом 3 000 гривень та платіжну картку № НОМЕР_2 з номером рахунку НОМЕР_3 , яка відкрита у банківській установі АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 .

Так, у той же час та в тому ж місці, ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що його протиправні дії є непомітними для власника майна, в той час коли потерпіла не могла спостерігати за своїм майном, оскільки відійшла до іншої кімнати, таємно викрав із вищевказаного гаманця грошові кошти в сумі 3 000 гривень та платіжну карту № НОМЕР_2 з номером рахунку НОМЕР_3 «АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 після чого покинув зазначену квартиру із викраденим майном.

Продовжуючи свої протиправні дії, направленні на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, того ж дня, а саме 04.10.2025 о 17 годині 36 хвилин ОСОБА_9 , знаючи пін-код від платіжної карти № НОМЕР_2 з номером рахунку НОМЕР_3 «АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_5 , оскільки він раніше з потерпілою перебував у шлюбі, підійшов до банківського терміналу з ідентифікатором CAOD9205, за адресою: м. Одеса, вул.Івана Фунтового, 68/1, у відділенні №56 АТ КБ «ПриватБанк» та шляхом введення відповідних даних та пін-коду від платіжної карти здійснив зняття готівкових коштів, на суму 20 000 гривень із вищезазначеного рахунку потерпілої.

Своїми умисними діями, ОСОБА_9 таємно викрав чуже майно, а саме грошові кошти у розмірі 3 000 гривень та грошові кошти з платіжної картки № НОМЕР_2 з номером рахунку НОМЕР_3 «АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , у розмірі 20 000 гривень, тобто викрав кошти потерпілої у загальній сумі 23000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушеннях визнав повністю за всіма епізодами, щиро розкаялася у скоєному, та підтвердив обставини скоєного ним кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила про повне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, просила його суворо не карати. Окрім того, у зв`язку із повним відшкодуванням завданої шкоди, просила цивільний позов залишити без розгляду.

За вище вказаними обставинами, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, які зрозумілі всім учасникам процесу, та за їх заяв про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії кваліфіковані правильно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за всіма епізодами, суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України, за кваліфікуючими ознаками викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена в умовах воєнного стану.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого який є особою у віці 36 років, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, неофіційно працює будівельником в фірмі ОДСК, має неповнолітнього сина: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував потерпілій завдану шкоду, раніше не судимий.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, якій обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчинених правопорушень, особи обвинуваченого, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч.1 ст. 357 КК України, та позбавлення волі за ч.4 ст.185 КК України з застосуванням ст.70 КК України.

Крім того, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність обставини що обтяжує злочин та наявність обставини яка пом`якшує, наявність міцних соціальних зв`язків, відшкодування завданої шкоди, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.10.2025 року скасувати.

Відповідно до ст.100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 : грошові кошти номіналом 1000 /одна тисяча/ гривень у кількості 3 купюри серії та номеру ВУ0753230, ЄП087255, ГР5243070, який поміщено до сейф пакету №RІС2011926, які перебувають на відповідальному зберіганні потерпілої ОСОБА_5 вважати повернутим законному власнику.

У зв`язку із відшкодуванням обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 та завданої матеріальної шкоди, та враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_5 , суд вважає за доцільне цивільний позов потерпілої про відшкодування завданої матеріальної шкоду залишити без розгляду.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 376-377 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік;

- за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років;

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, по сукупності правопорушень остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття покарання, призначеного цим вироком, з випробувальним терміном на 1 /один/ рік, якщо він на протязі цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання;

Строк випробування ОСОБА_4 , а саме випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 13 березня 2026 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.10.2025 року скасувати.

Речові докази по справі відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , а саме: грошові кошти номіналом 1000 /одна тисяча/ гривень у кількості 3 купюри серії та номеру ВУ0753230, ЄП087255, ГР5243070, який поміщено до сейф пакету №RІС2011926, які перебувають на відповідальному зберіганні потерпілої ОСОБА_5 вважати повернутим законному власнику.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої матеріальної шкоди залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту ухвалення вироку, через Хаджибейський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1