Справа № 991/7406/25
Провадження 1-кп/991/97/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 березня 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000799 від 17.11.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`ї Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є народним депутатом України, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Чусовий Пермського краю Російської Федерації, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Ужгород, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Коритняни Ужгородського району закарпатської області, громадянина України, місця реєстрації в Україні немає, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_8 (стосовно якого здійснювалось спеціальне досудове розслідування), у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На стадії підготовчого судового розгляду у Вищому антикорупційному суді перебуває вищевказане кримінальне провадження

На електронну адресу Вищого антикорупційного суду 19.02.2026 надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави до 908400 гривень (т. 7 а.с. 35-111).

23.02.2026 захисником ОСОБА_8 подано уточнення до клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , що стосується викладення його резолютивної частини в частині повернення сум грошових коштів заставодавцям (т. 7 а.с. 208-210).

Захисник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду 03.11.2023 у справі № 991/9598/23 частково задоволено клопотання детектива НАБУ щодо застосування до підозрюваного на той час ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2684000,00 гривень з покладенням ряду обов`язків. На виконання ухвали суду вся сума застави внесена третіми особами, а саме: ОСОБА_14 у розмірі 300 000 грн., ОСОБА_15 - 360 000 грн., ОСОБА_16 - 374 000 грн., ОСОБА_17 - 330 000 грн., ОСОБА_18 - 380 000 грн., ОСОБА_19 - 350 000 грн., ОСОБА_20 - 390 000 грн., ОСОБА_21 - 200 000 грн.

Згідно довідки Вищого антикорупційного суду від 09.11.2023 N?03.13-04/78/2023 за ОСОБА_5 внесено в повному обсязі розмір застави, визначений ухвалою ВАКС.

На даний час, на переконання захисника, наявні обставини які свідчать про зменшення, встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, під час обрання запобіжного заходу, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає на території України, має постійний дохід з 2021 року, який є не значним; його майно арештовано ухвалою суду, що додатково свідчить про відсутність фінансових можливостей забезпечити себе під час можливого переховування.

Також захисник посилається на те, що у органу досудового розслідування відсутні докази здійснення впливу на свідків або перешкоджання кримінальному провадженню. Сторона обвинувачення не скористалась своїм правом на продовження покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, що на думку сторони захисту свідчить про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу. А закінчення стадії досудового розслідування і направлення обвинувального акта до суду є підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у меншому розміру.

Також захисник у клопотанні звернув увагу, що розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_5 є непомірним, з урахуванням отриманих його родиною доходів за 2021 рік у сумі 328330 грн; за 2022 - 403456 грн; за 2023 -505029 грн; за 2024-674696 грн; за 2025 -212378 грн, за рахунок яких здійснювалось забезпечення життєвих потреб родини, і їх не можна розглядати як накопичення фінансів, необхідних для повернення грошових коштів заставодавцям у розмірі 2684000 гривень.

Просив, з урахуванням клопотання про уточнення клопотання про зміну запобіжного заходу від 23.02.2026, у разі зменшення розміру застави повернути заставодавцям: ОСОБА_14 у розмірі 188403 грн, ОСОБА_15 - 226083,6 грн, ОСОБА_16 -234875,74 грн, ОСОБА_17 - 207243,3 грн, ОСОБА_18 - 238634,8 грн, ОСОБА_19 - 219803,5 грн, ОСОБА_20 - 244923,9 грн, ОСОБА_21 - 125602 грн.

Захисником долучені копії документів, на які він посилається у клопотанні.

Доводи сторін при розгляді питання про зміну запобіжного заходу

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу з підстав, зазначених у ньому. Додатково зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 жодного разу не порушував умови застосування запобіжного заходу, прибуває за кожним викликом до судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу та просив його задовольнити, оскільки саме він був ініціатором вказаного клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу. Вказав на те, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не припинив існувати. Також зазначив, що ризик незаконного впливу на свідків продовжує існувати до безпосереднього допит свідків у суді, а встановлений розмір суми застави забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Іншу обвинувачені та захисники висловили спільну позицію та підпримали клопотання про зменшення розміру застави.

3. Мотиви та оцінка суду

Запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу (ч. 3 ст. 315 КПК України).

Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання (стаття 201 КПК України).

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, ч. 1 ст. 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій, суд виходить із того, що в силу ч. 2 ст. 42 КПК України ОСОБА_5 перебуває у процесуальному статусі обвинуваченого, тому суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а питання вагомості доказів висунутого обвинувачення та його обґрунтованості суд вирішує у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Перелік підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту не передбачений кримінальним процесуальним законом, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами може бути суттєва зміна обставин, які було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, зокрема, змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

З долучених захисником документів судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду 03.11.2023 у справі № 991/9598/23 частково задоволено клопотання детектива НАБУ та до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2684000 гривень з покладенням ряду обов`язків, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримувались від спілкування щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру з громадянами, які продали земельні ділянки ТОВ «СТОВ «Континент» іншим підозрюваним, а також зі свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїздку за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, 6) носити електронний засіб контролю (т. 7 а.с. 38-47).

На виконання ухвали суду на депозитний рахунок ВАКС внесено:

- ОСОБА_14 (квитанція № 3591-2351-0826-0357) в сумі 300000грн;

- ОСОБА_15 (ІПН НОМЕР_1 ) в сумі 360000 грин;

- ОСОБА_16 (ІПН НОМЕР_2 ) в сумі 374000,00 грн;

- ОСОБА_18 ( ІПН не вказаний, код квітанціі не можливо розібрати) в сумі 38000,00 грн;

- ОСОБА_19 (ІПН не вказаний, код квитанції не можливо розібрати) в сумі 350000 грн;

- ОСОБА_20 (ІПН не вказаний, код квитанції не можливо розібрати) в сумі 390000 грн;

- ОСОБА_21 (ІПН НОМЕР_3 ) в сумі 200000,00 грн;

- ОСОБА_17 (ІПН не вказано, код квитанції не можливо розібрати) в сумі 310000грн (т. 7 а.с. 54-57).

21.12.2023 слідчим суддею у справі № 991/11013/23 строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків (крім обов`язку носити електронний браслет), продовжено до 21.01.2024 (т. 7 а.с. 47 зворот- 52).

На час розгляду цього клопотання про зміну запобіжного заходу строк дії обов`язків закінчився. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Таким чином, на день розгляду клопотання до обвинуваченого ОСОБА_5 продовжує діяти запобіжний захід у виді застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно до вимог ч. 5 ст.194 КПК України зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду.

Розглядаючи питання наявності ризиків, суд переконаний, що на даний час продовжує існувати ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, а також ризик впливу на свідків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України" у справі №30671/04 від 23.01.2012 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченої переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Так, суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений (§ 80, заява № 33977/96 в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria»).

Суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність ризику переховування з огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також на відсутність спроб обвинуваченого переховуватись від суду.

Суд переконаний, що належна процесуальна поведінка обвинуваченоого та сумлінне виконання обов`язків, не свідчить про відсутність ризику переховування, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави, є таким, що достатньою мірою гарантує належну поведінку обвинуваченої у кримінальному провадженні, а загроза втрати такої застави (стягнення у дохід держави) є ефективним стримуючим фактором для неї.

Таким чином, фактично застава у відповідному розмірі забезпечує виконання обвинуваченим покладеного на нього процесуального обов`язку та є засобом запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутність з боку обвинуваченого будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження, за умови застосування до нього запобіжного заходу, сумлінне виконання покладених на ним обов`язків на стадії досудового розгляду, не є достатньою підставою для твердження про відсутність того чи іншого ризику.

Втім, зазначена обставина свідчить про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що у достатній мірі забезпечує його належну процесуальну поведінку. Тому зазначені доводи, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Щодо ризику впливу на свідків, то слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Відтак, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наразі триває підготовче судове провадження. Разом з тим обвинуваченому відкриті матеріали досудового розслідування, тому він обізнаний про осіб, які дали показання в цьому кримінальному провадженні, зміст їхніх свідчень та їхні персональні дані, що створює передумови для можливої спроби поза процесуального впливу на свідків. Свідки наразі допитані не були, відтак, ризик продовжує існувати.

Щодо посилання сторони захисту на матеріальне становище обвинуваченого, яке не дозволяє йому накопичувати фінансові ресурси для виконання зобов`язань перед застваводавцями, як на підставу для зміни запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Сама специфіка застави як запобіжного заходу обумовлюється виключно її природою і метою у кримінальному провадженні і не спричиняє необхідність її зміни на інший запобіжний захід з огляду на необхідність повернення заставодавцю коштів.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України внесення застави заставодавцем є його правом, а не обов`язком. Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Внесення застави неможливе без взаємної згоди підозрюваного/обвинуваченого та заставодавця. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню та волі, тобто вона висловлює своє добровільне волевиявлення на внесення застави та згоду нести матеріальну відповідальність за дії особи, за яку вона вносить заставу. Погоджуючись внести заставу та нести відповідні обов`язки як заставодавця, останній мав усвідомлювати існування ризику неповернення застави та звернення її в дохід держави. З огляду на вищезазначені законодавчі положення, у заставодавця відсутні законні підстави вважати, що грошові кошти внесені заставодавцями у якості застави за підозрюваного, будуть їм обов`язково повернуті до припинення дії цього запобіжного заходу.

Посилання сторони захисту на неможливість обвинуваченого здійснювати накопичененя, з урахуванням отриманих доходів (які витрачались виключно на забезпечення життєвих потреб родини) для повернення грошових коштів заставодавцям, за даних обставин, не є безумовною причиною для зміни запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави, оскільки застава внесення третіми особами, а не самим обвинуваченим.

В контексті зменшення розміру застави варто також зазначити, що у разі призначення справи до судового розгляду учасників кримінального провадження очікує тривалий і ресурсномісткий судовий процес, з огляду на значну кількість учасників, від кожного з них вимагається сумлінне та відповідальне виконання процесуальних обов`язків. Не явка хоча б в одне судове засідання може зумовити відкладення розгляду справи, що призведе до нераціонального використання часу та процесуальних ресурсів суду, сторін і інших учасників кримінального провадження. Водночас, застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі, який викликає острах втрати грошових активів, є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та гарантування її участі у судовому розгляді.

На переконання суду, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави, у визначеному розмірі, буде співмірним з існуючими ризиками, та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної його процесуальної поведінки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стороною захисту суду не надано переконливих доказів, які б обумовили зміну застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу на даному етапі судового розгляду, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 177-178, 194, 182, 201, 314 - 316, 369, 372, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1