ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ

Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 23 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою повернуто скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо військовослужбовця ОСОБА_7 .

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що за змістом матеріалів скарги кримінальне правопорушення відбувалось на території Дніпропетровської обл., тобто представнику військової частини необхідно було звернутись до Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава, й таким чином, фактично заявником оскаржується бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава, який не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Полтава, а тому вказана скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

В апеляційній скарзі представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , посилаючись на істотні поругенння вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 23 грудня 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя: безпідставно повернув скаргу на допущену ТУ ДБР у м. Полтава бездіяльність після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, оскільки скаргу було подано з дотриманням правил підсудності; у вступній частині ухвали припустився помилки при зазначенні органу досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується заявником.

Учасникам провадження було належним чином повідомлено про місце, дату, час апеляційного розгляду та в судове засідання вони не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання від них не надоходило. Водночас апелянт заявив клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги без участі представника Військової частини НОМЕР_1 .

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

За п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окремою ж формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Пунктом 2 ч.2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Положення ж п.2 ч.2 ст.304 КПК України надають право слідчому судді повернути скаргу особі, яка її подала, лише в тому випадку, коли після отримання скарги для слідчого судді є очевидно встановленим той факт, що скарга не підлягає розгляду в суді, до якого її подано, й такий факт не потребує встановлення якихось додаткових обставин для його підтвердження.

Із системного тлумачення положень ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК України, за змістом яких законодавець зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, вбачається, що скарга на бездіяльність слідчого повинна розглядатись слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржується.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що представник Військової частини НОМЕР_1 звернувся з повідомленням від 01 листопада 2025 року №1/15744 про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, подавши його до ТУ ДБР у м. Полтава за адресою: вул. Гоголя, 25 м. Полтава.

Затим представник Військової частини НОМЕР_1 подав до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава скаргу на бездіяльність уповноваженої особи слідчого, ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання названого вище повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, просив зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Полтава внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за повідомленням Військової частини НОМЕР_1 від 01 листопада 2025 року №1/15744, розпочати досудове розслідування й надати заявнику в строк, передбачений ч.1 ст.214 КПК України, витяг із до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, представник військової частини в порядку ст.303 КПК України звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава з дотриманням правил підсудності, так як у межах територіальної юрисдикції цього суду знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржує представник військової частини.

При цьому, мотиви слідчого судді щодо поверення скарги не ґрунтуються на матеріалах провадження, оскільки представник військової частини в скарзі не зазначав про оскарження ним бездіяльності уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава.

Також згадане вище повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтава не адресувалось і не подавалось заявником.

При вирішенні питання щодо підсудності скарги слідчий суддя мав виходити з місця розташування саме того органу досудового розслідування, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржував заявник, і, до того ж, до якого представник військової частини звертався з повідомленням про кримінальне правопорушення. Тому посилання в оскаржуваній ухвалі як на підставу для повернення скарги на те, до якого органу повинен був звертатись представник військової частини із повідомленням про кримінальне правопорушення, позбавлені підстав.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов помилкового й безпідставного висновку щодо повернення скарги з підстави, передбаченої п.2 ч.2 ст.304 КПК України.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Ураховуючи викладені вище обставини й те, що слідчим суддею розгляд скарги по суті не здійснювався, питання щодо наявності чи відсутності оскаржуваної бездіяльності слідчого не вирішувалось, ухвалу слідчого судді належить скасувати та постановити нову ухвалу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене вище, перевірити доводи представника військової частини та постановити законне й обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивуваши свої висновки.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 23 грудня 2025 року про повернення скарги представника Військової частини НОМЕР_1 скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4