Справа № 944/6633/24
провадження 1-в/462/7/26
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові клопотання засудженої ОСОБА_3 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про звільнення її від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Клопотання обґрунтувала тим, що нею відбуто більшу частину призначеного покарання вироком Яворівського районного суду Львівської області від 19.02.2025 року, кримінальне правопорушення вчинено нею з необережності, без обтяжуючих обставин, у потерпілого відсутні претензії, з моменту постановлення вироку не скоїла будь-яких кримінальних чи адміністративних правопорушень, виконує обов`язки, встановлені судом, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Просить задовольнити клопотання.

У судове засідання засуджена, представник органу пробації та прокурор не з`явилися повторно, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали, неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Розглянувши матеріали даного клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати серед іншого питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2025 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік та відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: - не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин ; - не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; - не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

У п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Водночас, до матеріалів клопотання не додано жодних доказів, які б підтверджували позитивні характеристики ОСОБА_3 , виконання покладених на неї вироком суду обов`язків, а також відомості про те, що засуджена не притягувалася до кримінальної або адміністративної відповідальності, а тому перед судом не доведено сумлінної поведінки засудженої і ставлення до праці, якою ОСОБА_3 довела своє виправлення.

Крім цього, згідно змісту ст. 55 КК України строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Водночас, ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про звільнення від відбування додаткового покарання 05.12.2025 року, тобто до відбуття основного покарання, призначеного вироком Яворівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2025 року та станом на день розгляду судом даного клопотання основне покарання ОСОБА_3 не відбула, а тому суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення від відбування додаткового покарання є передчасним, а тому у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання слід відмовити.

Керуючись ст.372, 537, 539 КПК України, ст.55, 81 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення/складання через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1