Справа№ 309/788/26
Провадження № 1-кп/309/59/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000004 від 01.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ст.290 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання вмотивовано тим, що у провадженні СД Хустського РУП ГУНП у Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 0000004 від 01.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.358, ст.290 КК України.

31.12.2015 під час реєстрації транспортного засобу в центрі 2144 регіонального сервісного центру МВС України, ОСОБА_4 подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, під час огляду якого виявлено ознаки підробки.

Також встановлено, що 18.01.2016 працівником ДПС Хустського ВП ОСОБА_5 в м. Хуст по вул. Духновича зупинено автомобіль марки УАЗ«Патріот`д.н.з. НОМЕР_1 , під час перевірки документів у нього виникла підозра у підробленому номеру кузова даного автомобіля.

Допитаний 19.02.2016 у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що приблизно у 2005 році він у поїзді з м. Київ до м. Ужгород познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , в ході розмови ОСОБА_7 повідомив, що у його знайомого є автомобіль марки УАЗ, який він готовий продати. Приблизно через 9 місяців після спілкування у 2006 році на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_7 та уточнив чи не передумав свідок з покупкою автомобіля, на що свідок ОСОБА_6 погодився та вони вирішили зустрітись у м. Дубно. Свідок повідомив, що після прибуття у м. Дубно, він зустрівся з ОСОБА_7 та ще одним чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , після чого сіли у вказаний вище автомобіль та відправились на СТО, після чого він його придбав за 8000 доларів США. Після 3-х місяців користування автомобілем свідок вирішив переоформити автомобіль на себе, однак у зв`язку з поломкою та браком коштів дане питання переніс на інший термін.

У 2011 році він даний автомобіль продав родичу ОСОБА_9 , який в подальшому перепродав його ОСОБА_4 по дорученню від ОСОБА_7 . Повідомив, що ніяких змін у номер кузова він не здійснював, зв`язку з ОСОБА_7 не має у зв`язку з втратою мобільного телефону.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що у 2012 році від ОСОБА_9 він придбав автомобіль УАЗ 31622 за 7,500 доларів США. 31.12.2015 він вирішив вказаний автомобіль зняти з обліку та переоформити на своє ім`я, після чого звернувся до ТСЦ 2144, де після огляду автомобіля працівниками його повідомлено, що такий же автомобіль перебуває у Дніпропетровській області, після чого викликали поліцію.

Відповідно до висновку експерта за результатами технічної експертизи документів № 4/8 від 22.01.2016 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виготовлене не підприємством, яке виготовляє свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів в Україні та не відповідає встановленому взірцю.

Відповідно до висновку трасологічної експертизи № 9/1 від 14.01.2016 первинний номер кузова видалено механічним способом на автомобілі марки УАЗ 31622 «Патріот», д.н.з. НОМЕР_3 , з подальшим нанесенням цифрового позначення номера кузова « НОМЕР_4 » кустарним способом.

У кримінальному провадженні надано доручення на проведення слідчих дій у порядку ст. 40 КПК України. Зокрема, провести заходи по встановленню свідків та очевидців вказаного злочину, перевірити на причетність до даного кримінального правопорушення осіб, які схильні до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

За результатами проведених оперативно-розшукових заходів на виконання вказаних доручень відомостей, які б мали значення у кримінальному провадженні не здобуто.

Таким чином, під час досудового розслідування проведено ряд заходів по встановленню свідків та очевидців вчинення даного кримінального правопорушення, осіб які його вчинили, шляхом опитування осіб, та отримання інформації іншими оперативними засобами.

Однак, проведеними заходами відомості, які б мали значення у кримінальному провадженні не отримано і у зв`язку з проходженням значного проміжку часу з моменту вчинення злочину, можливість їх отримання вичерпано.

В ході проведення досудового розслідування не встановлено осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення та не повідомлено жодній особі про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Згідно п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої

пунктом 31 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР 01.01.2016 за №0000004 за ч.1 ст.358, ст.290 КК України, згідно з ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до проступку.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення проступку.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до рапорту дізнавача у даному провадженні, зазначений транспортний засіб поміщений на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Хуст.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом.

Верховним судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у праві №712/4407/17 від 02.09.2019 сформовано правовий висновок, з якого випливає, що ст.37 Закону України «Про дорожній рух» констатована заборона експлуатації незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.

Зазначений порядок регламентовано Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Згідно з пунктом 15 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складених частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не допускається.

Виходячи з викладеного суд прийшов висновку про те, що зміна ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб, як власність особи, експлуатація такого транспортного засобу на території України заборонена.

Кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР 01.01.2016 за №0000004 за ч.1 ст.358, ст.290 КК України не відноситься до особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, та з часу його вчиненні пройшло більше десяти років

Прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні, просить суд клопотання задовольнити та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вивчивши клопотання, а також дослідивши матеріали кримінального провадження №0000004 від 01.01.2016 року, суд приходить наступного висновку.

У провадженні СД Хустського РУП ГУНП у Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 0000004 від 01.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.358, ст.290 КК України.

31.12.2015 під час реєстрації транспортного засобу в центрі 2144 регіонального сервісного центру МВС України, ОСОБА_4 подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, під час огляду якого виявлено ознаки підробки.

Також встановлено, що 18.01.2016 працівником ДПС Хустського ВП ОСОБА_5 в м. Хуст по вул. Духновича зупинено автомобіль марки УАЗ«Патріот`д.н.з. НОМЕР_1 , під час перевірки документів у нього виникла підозра у підробленому номеру кузова даного автомобіля.

Допитаний 19.02.2016 у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що приблизно у 2005 році він у поїзді з м. Київ до м. Ужгород познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , в ході розмови ОСОБА_7 повідомив, що у його знайомого є автомобіль марки УАЗ, який він готовий продати. Приблизно через 9 місяців після спілкування у 2006 році на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_7 та уточнив чи не передумав свідок з покупкою автомобіля, на що свідок ОСОБА_6 погодився та вони вирішили зустрітись у м. Дубно. Свідок повідомив, що після прибуття у м. Дубно він зустрівся з ОСОБА_7 та ще одним чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , після чого сіли у вказаний вище автомобіль та відправились на СТО, після чого він його придбав за 8000 доларів США. Після 3-х місяців користування автомобілем свідок вирішив переоформити автомобіль на себе, однак у зв`язку з поломкою та браком коштів дане питання переніс на інший термін.

У 2011 році він даний автомобіль продав родичу ОСОБА_9 , який в подальшому перепродав його ОСОБА_4 по дорученню від ОСОБА_7 . Повідомив, що ніяких змін у номер кузова він не здійснював, зв`язку з ОСОБА_7 не має у зв`язку з втратою мобільного телефону.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що у 2012 році від ОСОБА_9 він придбав автомобіль УАЗ 31622 за 7,500 доларів США. 31.12.2015 він вирішив вказаний автомобіль зняти з обліку та переоформити на своє ім`я, після чого звернувся до ТСЦ 2144, де після огляду автомобіля працівниками його повідомлено, що такий же автомобіль перебуває у Дніпропетровській області, після чого викликали поліцію.

Відповідно до висновку експерта за результатами технічної експертизи документів № 4/8 від 22.01.2016 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виготовлене не підприємством, яке виготовляє свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів в Україні та не відповідає встановленому взірцю.

Відповідно до висновку трасологічної експертизи № 9/1 від 14.01.2016 первинний номер кузова видалено механічним способом на автомобілі марки УАЗ 31622 «Патріот», д.н.з. НОМЕР_3 , з подальшим нанесенням цифрового позначення номера кузова « НОМЕР_4 » кустарним способом.

У кримінальному провадженні надано доручення на проведення слідчих дій у порядку ст. 40 КПК України. Зокрема, провести заходи по встановленню свідків та очевидців вказаного злочину, перевірити на причетність до даного кримінального правопорушення осіб, які схильні до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

За результатами проведених оперативно-розшукових заходів на виконання вказаних доручень відомостей, які б мали значення у кримінальному провадженні не здобуто.

Таким чином, під час досудового розслідування проведено ряд заходів по встановленню свідків та очевидців вчинення даного кримінального правопорушення, осіб які його вчинили, шляхом опитування осіб, та отримання інформації іншими оперативними засобами.

Однак, проведеними заходами відомості, які б мали значення у кримінальному провадженні не отримано і у зв`язку з проходженням значного проміжку часу з моменту вчинення злочину, можливість їх отримання вичерпано.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, жодна особа у цьому кримінальному провадженні в якості підозрюваного допитана не була, повідомлення про підозру нікому не вручено, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено. Таким чином у цьому провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358 КК України та ст..290 КК України, у відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Суд при розгляді клопотання враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Так, з матеріалів клопотання встановлено, що органом досудового розслідування здійснювалися дії, спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також щодо встановлення особи, винної в його скоєнні. Разом із тим, жодній особі в рамках вказаного кримінального провадження підозру у вчинені кримінального правопорушення (проступку) не повідомлено.

Відмовляючи у відкритті касаційного провадження Верховний Суд в ухвалі від 09.08.2021 по справі №682/915/21, зазначив, що за змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою (а саме не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення) є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. За наявності всіх визначених законом підстав, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

З огляду на викладене, за результатами розгляду клопотання прокурора суд вважає, що таке підлягає задоволенню, а кримінальне провадження слід закрити.

Керуючись ст. 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000004 від 01.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ст.290 КК України - закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальні правопорушення (проступки) та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатської апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1